1Справа № 335/4687/22 1-кп/335/647/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду № 9 у м. Запоріжжя кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000541 від 04.06.2021 року, з обвинувальним актом відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, одруженого, на утриманні маючого одну малолітню дитину, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Наприкінці травня 2021 року, в невстановлений точно час, ОСОБА_4 маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись у приміщення квартири АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав валізу темно-синього кольору, всередині якої знаходився набір металевих столових предметів «Berghoff Stella Matt 1272429» у кількості 66 штук. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , взявши до рук валізу темно-синього кольору, у середині якої знаходився набір металевих столових предметів «Berghoff Stella Matt 1272429» у кількості 66 штук, вийшовши з вказаної квартири, направився за адресою свого мешкання. Згідно висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № СЕ19/108-21/7138-ТВ від 11.06.2021 року матеріальна шкода, яка була завдана потерпілому ОСОБА_5 , склала 6204 грн. 29 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, щиро покаявся у скоєному, підтвердив вчинення кримінального правопорушення за викладених вище обставин, суду показав, що приблизно наприкінці травня чи на початку літа 2021 року він для того щоб заробити якісь кошти найнявся зробити ремонт квартири по АДРЕСА_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 .. Одного дня, точно сказати він не може, він перебуваючи в зазначеній квартирі знайшов темно-синю валізу, в якому були сховані столові прибори. Через скрутне матеріальне становище він вирішив її викрасти та продати. Для цього він залишив приміщення вказаної квартири та відніс дану валізу до свого місця проживання. В подальшому останній продав вказані речі якомусь чоловіку за 1000 грн.. Після того як до нього звернувся потерпілий з проханням повернути викрадене, він відразу йому повернув речі. Вказав на те, що з потерпілим вони поговорили, останній будь-яких претензій до нього немає. Розмір завданої шкоди, який зазначений у висновку експерта він не заперечує. Просив його суворо не карати, вказав на те, що зробив висновки та більше такого не повториться, у скоєному щиро розкаюється.
Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, суду подав письмову заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутність, відповідно до якої вказав, що будь-яких претензій до обвинуваченого він не має та просив призначити покарання на розсуд суду.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, провів судовий розгляд із застосуванням правил, визначених ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних про особу останнього.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
За викладених обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст.65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії кримінального проступку, розмір спричиненої шкоди, яка була відшкодована шляхом повернення викраденого, відсутність тяжких наслідків.
Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має постійне зареєстроване місце проживання.
Згідно ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання такі як щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування шкоди потерпілому.
Так, щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному кримінальному правопорушенні, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані кримінальним правопорушенням збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого.
Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.

На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду в постанові від 02.11.2021 року у справі № 643/13256/17 (провадження № 51-2221км19).

Враховуючи викладене, суд для визнання обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у вигляді щирого каяття, враховує те, що останній дійсно розкаявся у вчиненому, виказав негативну оцінку своєму вчинку, запевнив, що зробив відповідні висновки, за першою вимогою потерпілого прийняв міри для повернення викрадено, порозумівся з постраждалим від злочину ОСОБА_5 , який будь-яких претензій до нього немає.
Відповідно до положень ст. 67 КК України обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.
При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд також враховує індивідуальні особливості особистості обвинуваченого, його вік, соціальний стан, спосіб життя, його поведінку під час досудового розслідування та судового розгляду. Зокрема, останній є працездатною особою, має задовільний стан здоров`я, інвалідність відносно нього не встановлена, одружений, має дитину, не уникав співпраці з органами, які здійснювали досудове розслідування за вказаним кримінальним провадженням, неявок до суду не допускав.
З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого, негативного ставлення обвинуваченого до скоєного, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також предмета посягання, характеру діяння, способу, місця та часу скоєння кримінального правопорушення, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети кримінального правопорушення, обставин, що характеризують обвинуваченого, а також позиції прокурора, яка вважала за доцільне призначити покарання у виді громадських робіт, суд приходить до висновку, що доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченого та для попередження скоєння ним інших кримінальних правопорушень, є покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, у зв`язку з чим, суд вважає доцільним призначити покарання у вигляді громадських робіт строком на вісімдесят годин, у мінімальному розмірі, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 не застосовано. Відповідних клопотань щодо обрання обвинуваченому будь-якого виду запобіжного заходу не заявлено.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженню не заявлявся.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України, судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи, які документально підтверджені матеріалами кримінального провадження, у загальному розмірі 343 грн. 24 коп., суд стягує з обвинуваченого на користь держави.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судові витрати, пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні у розмірі 343 (триста сорока трьох) гривень 24 копійок.
Речовий доказ: набір металевих столових предметів «Berghoff Stella Matt 1272429» у кількості 66 штук, які знаходяться у кейсі темно-синього кольору, який був переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому як законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя : ОСОБА_1