гСправа № 187/1223/20 Провадження №1-кп/0187/20/22
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження № 0000475 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня (8-м класів), непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 12.01.2015 Заводським районним судом м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області за ч.2 ст.289 КК України, ст. 71 КК України до 6 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк 1 місяці за вироком Петриківського районного суду від 19.09.13, до відбуття 6 роки 1 місяці позбавлення волі;

- 24.02.2015 Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.286 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст.71 КК України приєднано невідбутий строк 3 місяці за вироком Петриківського районного суду від 19.09.13, до відбуття 4 роки 3 місяці позбавлення волі;

- 07.08.2015 Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначеним за вироком Петриківського районного суду від 24.02.2015 строк 4 роки 3 місяці позбавлення волі, за ч. 3 ст.185 КК України - 3 роки 3 місяці позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбутий строк по вироку суду від 24.02.2015, до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі. 26.11.2019 звільнений по відбуттю строку покарання,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Повторно, 15.08.2020 близько 18 години, ОСОБА_3 , перебуваючи біля домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, який направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів незаконно заволодів транспортним засобом, що належить ОСОБА_6 , а саме автомобілем «Москвич 2140», н. з. НОМЕР_1 , номер шасі (рами) НОМЕР_2 , червоного кольору, 1984 року випуску, вартістю 12868 гривень.

З місця скоєння злочину ОСОБА_3 зник, чим спричинив своїми діями потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 12868 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював та погоджується з їх кваліфікацією. Пояснив, що дійсно в серпні 2020 року ОСОБА_6 приїхав до його домоволодіння на автомобілі «Москвич». Попередньо ОСОБА_6 давав йому дозвіл на користування вказаним автомобілем. Скориставшись тим, що ОСОБА_6 пішов додому залишивши автомобіль поблизу його домоволодіння, він без дозволу власника, сівши за кермо автомобіля поїхав в смт. Курилівку, разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Повертаючись додому автомобіль зупинився та він залишив його поблизу р. Дніпро.

ОСОБА_3 у вчиненому щиро розкаюється і шкодує про вчинене.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 15.08.2020 під`їхавши до магазину та під`їхав до домоволодіння ОСОБА_3 де залишив свій автомобіль. Виявивши відсутність клучів від автомобіля він пішов додому. Повернувшись він виявив відсутність автомобіля. Пояснив, що приїхавши до магазину він спілкувався з ОСОБА_3 , однак ключі від автомобіля він нікому не давав і дозволу йому на користування даним автомобілем також не давав. Автомобіль повернули працівники поліції. Матеріальних претензій до ОСОБА_3 він не має та просить призначити покарання, згідно закону.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що 15.08.2020 близько 17:30 год. ОСОБА_6 поїхав до магазину та через деякий час повернувся додому повідомивши, що його автомобіль викрали. Вночі викрадений автомобіль притягнули працівники поліції.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що влітку 2020 року коли вони відпочивали за місцем проживання ОСОБА_3 . За територією домоволодіння між собою спілкувались ОСОБА_6 і ОСОБА_3 , після чого повернувсь до них ОСОБА_3 сказав, що ОСОБА_6 дав йому ключі від автомобіля. Де подівся ОСОБА_6 їй не відомо. На автомобілі належному ОСОБА_6 , яким керував ОСОБА_3 вони поїхали в м. Кам`янське та до річки. Перебуваючи поблизу річки вони відпочивали та вживали спиртні напої. Через деякий час до них під`їхали працівники поліції та повідомивши, що автомобіль ОСОБА_6 викрадений забрали його.

Крім зазначеного судом досліджено письмові докази, з яких слідує наступне:

Так, відповідно до рапорту чергового ВП 15.08.2020 о 19:18 надійшло повідомлення від ОСОБА_10 про те, що близько 30 хв. тому автомобіль належний ОСОБА_6 було викрадено поблизу магазину в с. Миколаївка.

Згідно заяви про злочин ОСОБА_6 повідомив про те, що 15.08.2020 близько 19 год. невідома особа заволоділа його транспортним засобом Москвич ДП 6915А поблизу магазину по вул. Центральній в смт. Миколаївка. У вчиненні даного правопорушення підозрює чоловіка на ім`я ОСОБА_12 .

15.08.2020 проведено огляд місця події, а саме, територія поблизу магазину по вул. Центральній в смт. Миколаївка, під час якого за вказівки ОСОБА_6 встановлено місце, де останній залишив автомобіль «Москвич 2140», н. з. НОМЕР_1 , що підтверджується протоколом відповідної слідчої дії та фототаблицею до нього.

16.08.2020 за участі ОСОБА_3 проведено огляд територія ділянки на відстані 1500 м від вул. Центральна в смт. Миколаївка та на відстані 1200 м. від р. Дніпро де виявлений автомобілем «Москвич 2140», н.з. НОМЕР_1 . ОСОБА_3 пояснив, що даний автомобіль 15.08.2020 він взяв без дозволу власника по вул. Центральній в смт. Миколаївка а поїхав разом із ОСОБА_9 і ОСОБА_8 в смт. Курилівка. Рухаючись в зворотному напрямку автомобіль перестав працювати та він залишив його на тому ж місці.

За розпискою від потерпілому ОСОБА_6 повернуто автомобіль «Москвич 2140», н. з. НОМЕР_1 .

Згідно висновку експерта № 2946/20 від 18.08.2020 ринкова вартість автомобіля червоного кольору, Москвич 2140 н.з. НОМЕР_3 , 1984 року випуску, двигун № НОМЕР_4 , шасі (рама)№ НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_5 , тип ТЗ -седан, без урахування фактичного технічного стану, величини пробігу, умов в яких він експлуатувався (зберігався), станом на день вчинення кримінального правопорушення, а саме на 15.08.2020 року становила 12868,00 грн (дванадцять тисяч вісімсот шістдесят вісім гривень 00 коп), за умови, що на вказану дату об`єкт мав якісні споживчі характеристики.

Крім того, 04.09.2020 за участі підозрюваного ОСОБА_3 проведено слідчий експеримент, під час якого останній в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 і понятих детально пояснив та показав на місцевості обставини вчинення ним незаконного заволодіння автомобілем «Москвич 2140», а саме: в той час коли ОСОБА_6 виявивши відсутність ключів від автомобіля попрямував додому, він сівши за кермо автомобіля запустив двигун і разом із ОСОБА_9 і ОСОБА_8 вони поїхали в смт. Курилівка та автомобіль зупинився.

Отже в ході судового розгляду суд дійшов до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно доведена та знайшла своє підтвердження в судовому засіданні поза розумним сумнівом, в зв`язку з чим його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд керуючись загальними засадами призначення покарання закріпленими в ст. 65 КК України через які реалізовано принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на досягнення мети покарання пов`язаної з виправленням засудженого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів (ст. 50 КК України).

ОСОБА_3 є інвалідом 3-ї групи, не працює, має малолітню доньку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем мешкання характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Як обставину, що пом`якшує покарання суд враховує щире каяття, так як підсудним усвідомлено та критично оцінено свою протиправну поведінку, а також активне сприяння розкриттю злочину.

Матеріальна шкода потерпілому відшкодована в повному обсязі.

ОСОБА_3 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та вчинив злочин маючи непогашену судимість, однак після вчинення даного злочину інших правопорушень не вчиняв.

В силу статті 67 КК України, як обставини, що обтяжують покарання підсудному, судом враховує вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та рецидив злочинів.

Суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності злочину, вчиненого ОСОБА_3 , який згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Таким чином суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети покарання, призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції, визначеної за вчинений ним злочин у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, тобто, буде пропорційним легітимній цілі, яка переслідується таким покаранням. Підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті чи звільнення підсудного від покарання, судом не встановлено.

При цьому, наведені дані в їх сукупності, атакож поведінка ОСОБА_3 після вчинення злочину, позиція потерпілого, свідчать про те, що в даному випадку засуджений може бути виправлений та перевихований, а мета попередження вчинення ним нових злочинів досягнута, без реального відбування призначеного покарання. Тому ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків передбачених ч. 1 ст. 76 КК України за умови, що він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, що буде пропорційним легітимній цілі, яка переслідується таким покаранням.

Вирішуючи питання про можливість призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна, суд приходить до переконання про відсутність підстав для його застосування.
Клопотання про застосування запобіжного заходу до обвинуваченого до суду не надходили.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведення судової експертизи на загальну суму 300 грн., відповідно до ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого на рахунок держави.

Керуючись статтями 100, 337, 349, 368-370, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі: автомобілем «Москвич 2140», н. з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_6 та посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 вважати повернутим володільцю ОСОБА_6 ; CD-R диск з на якому міститься відеозапис з бодікамери працівників поліції від 15.08.2020 зберігати в матеріалах справи.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи на суму 300 грн. (триста грн. 00 коп.) стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1