ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.08.2022 Справа №607/9877/22

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003229 від 01 листопада 2018 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, проживаючого в АДРЕСА_1 , несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, (в редакції статті згідно Закону № 194-VIII від 12.02.2015 року) за участі

прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Старший сержант військової служби за контрактом, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем (крім строкової служби) військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно о 08.30 год. 29 травня 2018 року без поважних причин на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться по АДРЕСА_2 та о 08.30 год. 14 червня 2018 року прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 .
Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст. 407 КК України (в редакції статті згідно Закону № 194-VIII від 12.02.2015 року), тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині 2 статті 407 КК України військовослужбовцем (крім строкової служби).

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, визнав повністю та підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини, пояснив, що дійсно не з`явився вчасно о 08.30 год. 29 травня 2018 року без поважних причин на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 . Прибув до військової частини о 08.30 год. 14 червня 2018 року за адресою АДРЕСА_2 для проходження подальшої військової служби. У вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати і не позбавляти волі.
Обвинувачений ОСОБА_3 визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України(в редакції статті згідно Закону № 194-VIII від 12.02.2015 року), за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.4 ст. 407 КК України (в редакції статті згідно Закону № 194-VIII від 12.02.2015 року), тобто нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині 2 статті 407 КК України військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується з місця проживання, його вік, сімейний стан, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, стан здоров`я, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції частини статті обвинувачення, а саме у виді позбавлення волі.

Водночас з врахуванням пом`якшуючих покарання ОСОБА_3 обставин, даних про його особу, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України обов`язки, які на думку суду будуть необхідні і достатні для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України (в редакції статті згідно Закону № 194-VIII від 12.02.2015 року), та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1