У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , яке міститься в апеляційній скарзі, про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Святошинського районного суду міста Києва від 21 лютого 2022 року у кримінальних провадженнях № 120 201 000 800 010 57 від 21 лютого 2020 року та № 120 201 000 800 020 17 від 23 квітня 2020 року стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, офіційно непрацюючого, що зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно непрацюючого, що проживав за адресою: АДРЕСА_2 , судимого: 21.07.2019 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік,

обвинувачених, кожного, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 21.02.2022 засуджені:
- ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 187 КК Украйни на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Ухвалено початок строку відбування покарання ОСОБА_6 з моменту приведення вироку до виконання.
Зараховано у строк відбуття покарання ОСОБА_8 строк його затримання в порядку ст. 208 КПК України, з 19.02.2020 по 21.02.2022;
- ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 187 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання згідно вироку Святошинського районного суду міста Києва від 21.07.2019 у виді позбавлення волі строком 1 рік та остаточне покарання ОСОБА_5 призначено у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишено у виді тримання під вартою.
Ухвалено початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 25.05.2020.
З ОСОБА_6 та ОСОБА_5 стягнуто на користь ОСОБА_9 на відшкодування моральної шкоди - 25.200,00 грн. з кожного.
В задоволенні цивільного позову на відшкодування матеріальної шкоди відмовлено.
У провадженні вирішена доля речових доказів та стягнуто процесуальні витрати.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_5 28.04.2022 надіслав апеляційну скаргу, в якій, крім іншого, заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку, вказуючи, що причини пропуску цього строку пов?язані з воєнною агресією Російської Федерації.

Іншими учасниками кримінального провадження вирок не оскаржений.

Обвинувачений ОСОБА_5 перебуває під вартою в Державній установі Київський слідчий ізолятор.

Про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом, проте заяв про розгляд клопотання у його присутність не повідомляв.

В порядку ст. 336 КПК України, з обвинуваченим ОСОБА_5 була запланована відеоконференція, але у зв`язку з відсутністю вільних залів для проведення відеоконференції в установі, за заздалегідь резервуванням місць у інших провадженнях, остання і не планувала встановлювати зв?язок з обвинуваченим у призначену годину.

Крім того, захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_10 , потерпілий та його представник про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом, неявка яких у судове засідання не перешкоджає розгляду провадження.

За викладеним, та відсутності клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 щодо розгляду провадження в суді апеляційної інстанції у його присутність, колегія суддів, вислухавши думку прокурора про відсутність підстав для відкладення розгляду провадження, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду клопотання обвинуваченого без участі в судовому засіданні інших учасників кримінального провадження.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання за відсутності підстав для його поновлення, дослідивши матеріали провадження в частині вирішення питання про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження вироку та доводи, які викладені в апеляційній скарзі в цій частині, слід дійти наступних висновків.

Виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 392 КПК України, вирок Святошинського районного суду міста Києва від 21.02.2022 стосовно ОСОБА_5 може бути оскаржений і обвинувачений ОСОБА_5 має право на подачу апеляційної скарги у відповідності з приписами п. 1 ч. 1 ст. 393 КПК України.

Порядок, що визначений приписами п. 1 ч. 1 ст. 395 КПК України, обвинувачений ОСОБА_5 дотриманий.

Згідно норми п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Проте, як убачається з матеріалів досліджуваного кримінального провадження, зокрема журналу судового засідання від 21.02.2022, у судовому засіданні в означений день брали участь як прокурор ОСОБА_11 , потерпілий ОСОБА_9 , представник потерпілого ОСОБА_12 , захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , коли і був ухвалений вирок суду щодо останнього (а.п. 184-185), копію якого, зокрема, обвинувачений ОСОБА_5 отримав у цей же день - 21.02.2022, про що в матеріалах провадження міститься власноруч їм написана розписка (а.п. 193 т. 3).

Тобто, обвинувачений ОСОБА_5 знав про зміст ухваленого щодо нього вироку-21.02.2022, мав достатньо часу для подачі апеляційної скарги у визначений законом строк, однак не скористався своїм правом на оскарження судового рішення.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_5 на воєнну агресією Російської Федерації не свідчить про поважність пропуску строку на оскарження, оскільки Святошинський районний суд міста Києва працював у штатному режимі, на території м. Києва активні бойові дії не велись.

Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості, що обвинувачений ОСОБА_5 , який перебуває під вартою у Київському слідчому ізоляторі, будь-яким чином був позбавлений можливості своєчасно подати апеляційну скаргу на вирок суду першої інстанції щодо себе, як не навів він таких обставин і в апеляційній скарзі, вказавши лише узагальнююче в резолютивній її частині про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації, що датована 28.04.2022.

Приймаючи рішення за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , колегія суддів звертає увагу і рішення Європейського суду з прав людини від 29.10.2010 у справі Устименко проти України, де Суд зазначив, що безпідставне поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Такі ж засади випливають і з реалізації норм національного процесуального законодавства, які регламентують порядок поновлення строку на апеляційне оскарження, що узгоджуються з правовими позиціями ЄСПЛ, які сформульовані, зокрема, в рішенні від 03.04.2008 у справі Пономарьов проти України, де у п. 41 цього рішення Європейський Суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду.
Суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Від судів вимагається вказувати підстави такого поновлення.

Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі.

Проте навіть і тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення (принцип res judicata).

Інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Святошинського районного суду міста Києва від 21.02.2022 стосовно ОСОБА_5 останній у клопотанні не навів.

За викладеним, у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Святошинського районного суду міста Києва від 21.02.2022 щодо ОСОБА_5 слід відмовити на підставі приписів п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України з поверненням апеляційної скарги обвинуваченому ОСОБА_5 з усіма доданими до неї матеріалами, згідно норми ч. 5 ст. 399 КПК України.

Прийняття даного рішення не позбавляє інших учасників провадження подати апеляційну скаргу з клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду, зокрема стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , з вказівкою про причини пропуску цього строку.

Керуючись ст.ст. 398, 399 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , яке міститься в апеляційній скарзі, про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Святошинського районного суду міста Києва від 21 лютого 2022 року у кримінальних провадженнях № 120 201 000 800 010 57 від 21 лютого 2020 року та № 120 201 000 800 020 17 від 23 квітня 2020 року стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернути обвинуваченому ОСОБА_5 .

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 , який тримається під вартою у той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3