Справа № 539/3868/21
Провадження № 1-кп/539/70/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2022 року Лубенський міськрайонний суд
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
та потерпілої - ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, освіта середня, раніше судимого:
12.09.2003 Лубенським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.357 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
07.05.2007 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за чч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання строком на 1 рік;
18.10.2010 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.3 ст.152, ст.69, ч.1 ст.186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;
05.11.2015 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.1 ст.286 КК України до 3 років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування основної частини покарання з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01.12.2016 іспитовий строк скасовано та направлено в місця позбавлення волі;
12.03.2019 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.1 ст.389, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, на підставі ч.5 ст.72 КК України по рішенню Полтавського апеляційного суду від 29.10.2019 вирок змінено та засуджено за ч.1 ст.389, ч.1 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, звільненого 29.04.2020
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, -
27 липня 2021 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 керуючи автомобілем «Mercedes-Benz -210» державний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухався по вул. Українська у с. Кононівка, Лубенського району, Полтавської області та проїжджаючи повз будинок № 19 допустив неуважність, не впорався з керуванням транспортного засобу, змінив напрямок свого руху праворуч та в подальшому допустив перекидання керованого ним транспортного засобу.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пасажирка ОСОБА_6 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому акроміального кінця лівої ключиці зі зміщенням відломків, який утворився від дії тупого (тупих) предмету (предметів), при ударі об такі, можливо при ДТП у вказаний у постанові строк і по ступеню тяжкості відносять до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Вказаними діями водій ОСОБА_4 грубо порушив вимоги п. 10.1, «Правил дорожнього руху України» затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001 (надалі Правила дорожнього руху України), хоча мав можливість та повинен був їх виконувати. Зазначений пункт Правил дорожнього руху України означає:
п.10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».
В умовах даної пригоди водій ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортну пригоду шляхом виконання вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод, котрі б не дозволили йому виконати вимоги даних пунктів Правил.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин визнав повністю, в скоєному кається.
Показання ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці показання достовірними.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, прокурор та потерпіла також не оспорюють фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.
Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Враховуючи суть та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, ніде не працює, висновок органу пробації, думку потерпілої та всі обставини по справі, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення пов`язане з порушенням правил безпеки дорожнього руху, керуючи транспортними засобами у стані алкогольного підстав для застосування ст.75 КК України суд не знаходить.
Також суд не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а питання щодо вимог про стягнення процесуальних витрат підлягає вирішенню відповідно до ст.124 КПК України.
Цивільні позови в даній справі не заявлялися.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 не обирати .
Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 слідрахувати з часу затримання на підставі вироку суду, що набрав законної сили.
Речові докази по справі:
- автомобіль «Mercedes-Benz -210» державний номер НОМЕР_1 , який повернуто на зберігання власнику ОСОБА_7 залишити останньому, як йому належний;
- виріз тканини із водійського сидіння вищевказаного автомобіля, чохол керма даного автомобіля, шорти та футболку в які був одягнений ОСОБА_4 , що зберігаються в камері зберігання речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області знищити.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лубенського
міськрайонного суду ОСОБА_1