Справа № 172/500/22
Провадження № 1-кп/191/150/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за №0000095 від 14.06.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка Васильківського району Дніпропетровської області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий
- за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 близько 09:00 години 21 березня 2022 року по дорозі з с. Новогригорівка Синельниківського району Дніпропетровської області знайшов мобільний телефон марки "Noкia" модель ТА-1235, який належить ОСОБА_5 , в якому знаходилася сім-карта з номером НОМЕР_1 , який прикріплений до банківських карток АТ КБ «ПриватБанк» останнього, як фінансовий. Оглянувши знайдений телефон, ОСОБА_4 виявив у смс-повідомленнях збережену інформацію для доступу до банківських карток АТ КБ "ПриватБанк", а саме чотири останні цифри номеру двох карток та пін коди відповідно до них. Після чого, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне таємне заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами з банківських карток АТ КБ «Приватбанка», належних ОСОБА_5 , з метою власного збагачення.
Так, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів ОСОБА_5 та обертання їх на свою користь, перебуваючи за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 , взяв у свого товариша ОСОБА_7 належний йому мобільний телефон, встановив до нього сім-карту зі знайденого телефону та з допомогою мобільного додатку "Приват24" зареєструвався в ньому, намагався перерахувати грошові кошти з банківських карток ОСОБА_5 на банківську карту, яку взяв у ОСОБА_6 . Не отримавши очікуваного результату ОСОБА_4 , знаючи про наявність на банківських картках, що прив`язані до знайденого телефону, грошових коштів та про те, що можливо зняти грошові кошти без наявності самої картки, а лише з допомогою мобільного телефону власника, вирішив викрасти грошові кошти саме таким способом.
ОСОБА_4 того ж дня близько 10:30 годин перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_6 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 , попрохав останнього зняти грошові кошти з рахунку через банкомат без карти, з допомогою номеру мобільного телефону потерпілого. При цьому, ОСОБА_4 не повідомив ОСОБА_8 про свої злочинні наміри, щодо вчинення крадіжки, при цьому повідомивши, що грошові кошти необхідно зняти з карти для соціальних виплат на дитину. Не знаючи та навіть не здогадуючись про злочинні наміри ОСОБА_4 , на вказану пропозицію ОСОБА_8 погодився. Після чого, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 пішли до банкомату АТ КБ "ПриватБанк". Того ж дня, об 11:21 годині ОСОБА_4 перебуваючи разом з ОСОБА_8 біля банкомату, що знаходиться в будівлі колишньої Васильківської РДА по вул. Партизанська, 150 в сел. Васильківка Синельниківського району Дніпропетровської області, ігноруючи указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», реалізуючи свій злочинний намір направлений на вчинення крадіжки, достовірно усвідомлюючи, що його дії носять злочинний характер, діючи умисно з корисливою метою, усвідомлюючи суспільну-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисних спонукань, шляхом обрання на меню банкомату операцію "зняття грошових коштів без карти" та введення фінансового мобільного номеру потерпілого ОСОБА_5 . Після чого, отримавши дзвінок на вказаний мобільний номер, ввів останні три цифри номеру, що телефонує, до меню банкомату та пін- код до відповідної банківської карти. Таким чином, отримавши доступ до рахунку потерпілого, таємно викрав грошові кошти в сумі 4000 грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 викраденими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Цивільний позов по справі не заявлений.

До підготовчого судового засідання між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення від 01.08.2022 року, відповідно до вимог ст. 471 КПК України.

Відповідно до умов наданої угоди, потерпілий та обвинувачений добровільно, за спільною згодою уклали угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.4 ст.185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження та узгодили призначення покарання обвинуваченому за ч.4 ст.185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, встановивши йому іспитовий строк.

В угоді передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ч.1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Суд, розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, який згідно з положеннями ст.12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений і потерпілий підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши угоду про примирення та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що укладена між потерпілим та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ч.4 ст.185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Так, ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, як особа характеризується посередньо, має постійне місце проживання, офіційно непрацевлаштований.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у виді п`яти років позбавлення волі, зі звільненням від його відбування на підставі ст. 75 КК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 01.08.2022 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.75, ст.76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки, за умови, що протягом встановленого судом іспитового строку він не вчинить нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Початок іспитового строку відраховувати з дня ухвалення вироку суду.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази:
- мобільний телефон «Нокіа» чорного кольору, модель ТА-1235 на дві сім-карти, залишити потерпілому ОСОБА_5 , як власнику;
- оптичний диск CD-R з інформацією АТ КБ «Приватбанк» та оптичний диск DVD з відеозаписом слідчої дії залишити в матеріалах провадження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1