У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 вересня 2022 року м. Ужгород
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про скасування арешту на майно, в якому просить скасувати арешт накладений на автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», шасі (рама) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .
Разом з цим, заявник ОСОБА_3 вказує, що на даний час автомобіль перебуває на відкритому майданчику, він піддається кліматичним впливам, що призводить до зниження матеріальної цінності автомобіля.
Також зазначає, що 18.01.2022 року потерпілий у кримінальному провадженні надав заяву, згідно змісту якої підозрюваний ОСОБА_5 відшкодував потерпілому матеріальну та моральну шкоду. Накладення арешту на майно перешкоджає йому, як законному власнику користуватися своїм майном.
22.08.2022 року заявник ОСОБА_3 звернувся до Рахівського районного суду із клопотання про скасування арешту майна, однак, таке було йому повернуто, так як не підсудна цьому суду, оскільки на даний час досудове розслідування здійснюється СВ підрозділу ТУ ДБР у м. Ужгород.
ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, однак, у пункті другому прохальної частини поданого до суду клопотання просить розгляд справи провести без його участі.
Слідчий ТУ ДБР у м. Ужгород у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду клопотання повідомлявся вчасно та належним чином.
Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, не здійснювалося.
Дослідивши подане клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 даний автомобіль на праві власності належить ОСОБА_3 .
Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст.131 КПК України, є арешт майна, суть якого полягає у позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Порядок скасування арешту майна встановлюється ст.174 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Статтями 7, 16 КПК України регламентовано, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч.2 ст.132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
З аналізу вищевказаних положень КПК України випливає, що клопотання про скасування арешту на майно також подається до суду за місцем знаходження органу досудового розслідування.
На підтвердження вказаних обставин заявником до клопотання про скасування арешту майна долучено ухвалу слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 29.08.2022 року.
Із даним клопотанням до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_3 звернувся 12.09.2022 року. Разом із тим, до клопотання не долучено жодного доказу на підтвердження того , що на час звернення із таким клопотанням до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, досудове розслідування здійснюється саме П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові.
Окрім цього, частинами 1, 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Так, слідчим суддею встановлено, що арешт на автомобіль накладено з метою збереження речових доказів, встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з необхідністю проведення слідчих дій та призначення ряду необхідних судових експертиз.
Положеннями статті 22 КПК України регламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Так, ОСОБА_3 у клопотанні зазначає, що на даний час в рамках досудового розслідування відпала потреба у накладенні арешту на автомобіль, оскільки потерпілому відшкодована завдана матеріальна та моральна шкода, а автомобіль, перебуваючи на відкритому майданчику піддається кліматичним впливам, що негативно впливає на його матеріальну цінність.
При цьому, до клопотання не долучено жодних документів, які б підтверджували, що у рамках даного кримінального провадження вже проведені всі необхідні судові експертизи, слідчі та процесуальні дії із даним автомобілем, а відтак, слідчому судді не надано достатньо доказів, що на даний час відпала потреба у збереженні арештованого майна як речового доказу.
За наведених вище обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що подане клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.110, 132, 174, 309, 310 КПК України, слідчий суддя -
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1