Справа № 452/2250/22
УХВАЛА
про продовження строку дії запобіжного заходу

17 жовтня 2022 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

під час відкритого судового засідання з розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 07.12.2021 за №0000573 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України
в с т а н о в и в:
На даний час триває судовий розгляд даного кримінального провадження.
До обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
В порядку ст. 331 КПК України на обговорення учасників судового засідання судом було поставлено питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки даний строк спливає 18.10.2022 року, проте до цієї дати розгляд справи з об`єктивних причин закінчити неможливо.
Прокурор висловив думку про необхідність продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, мотивуючи свою позицію тим, що заявлені ризики, які стали підставою для обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились, а також тяжкістю злочинів, які йому інкримінуються.
Обвинувачений проти продовження строку тримання його під вартою заперечив просив змінити щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт.
Захисник ОСОБА_5 заперечив проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Інший захисник ОСОБА_6 підтримав клопотання адвоката ОСОБА_5 та вважав за необхідне змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.
Прокурор заперечив проти зазначеного клопотання сторони захисту посилаючись на його необгрунтованість.
Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи характер інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначені ст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність продовжити тримання ОСОБА_4 під вартою виходячи з такого.
За матеріалами справи ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні трьох епізодів тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
З огляду на положення ч. 3 ст. 199 КПК України, вирішуючи питання продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд враховує обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, можливість обвинуваченого переховуватися від суду з огляду на усвідомлення міри покарання, яка може бути обрана йому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому дій, та можливість впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з огляду на те, що ці особи на даний час у судовому засіданні не допитані, вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема продовжувати дії з наркотичними засобами, оскільки обвинувачується у вчиненні кількох епізодів злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних речовин що разом з тим у сукупності вказує про доцільність продовження запобіжного заходу.

Крім того, при вирішенні зазначеного питання суд бере до уваги у сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, зокрема за ч. 2 ст. 307 КК України( тільки у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна), характеризуючі дані про його особу (його вік, відсутність сім`ї та утриманців, власного житла те, що ОСОБА_4 на час взяття його під варту офіційно працевлаштований не був, а отже не мав стабільного та законного джерела доходу, у справі відсутні дані про те, що стан здоров`я обвинуваченого перешкоджає перебуванню ним у місці попереднього ув`язнення).
З огляду на наведене, оцінивши у сукупності наведені обставини, суд не знаходить підстав для зміни щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу на менш суворий і з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам будь - яким чином перешкоджати кримінальному провадженню, вважає доцільним, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, продовжити його застосування в межах строку, визначеного законом, - по 16 грудня 2022 року.
З огляду на наведене суд відмовляє у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт, оскільки стороною захисту не наведено жодних аргументів щодо зменшення ризиків, які слугували підставою обрання та подальшого продовження стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Надані захистом медичні документи, щодо стану здоров`я обвинуваченого, судом не беруться до уваги, оскільки вони видані три роки назад та не свідчать про стан здоров`я особи на теперішній час.

Керуючись ст. ст. 27, 176-178, 183, 197, 369, 371, 372, 376 КПК України, п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд, -

п о с т а н о в и в:
Продовжити строк «тримання під вартою» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, на 60 днів до «16» грудня 2022 року включно, що є не більше, ніж шістдесят днів з дати прийняття попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником, прокурором протягом 5 (п?яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суддя