Провадження № 1-кп/947/1155/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2022 року Київський районний суд м. Одеси, у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001079 від 12.09.2022 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,українця, уродженця м.Одеси, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 13.04.2005 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 1 рік;
- 18.01.2006 року Приморським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185, ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 02.07.2008 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.185, ч. 1 ст. 309, ст.ст. 70, 71 КК України до 2 років 8 місяців позбавлення волі;

- 14.04.2011 року Приморським районним судом м. Одеси за ст.395 КК України до 6 місяців арешту;

- 25.07.2013 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 05.02.2018 року Малиновським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

11.09.2022 року приблизно о 22.20 годин ОСОБА_5 , знаходячись на вулиці Академіка Корольова в м.Одесі, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_6 , яка розмовляла по мобільному телефону, і вцей час у нього виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння майном останньої, а саме мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 9C NFC», який знаходився в руці потерпілої ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , в цей же день приблизно о 22.25 год., з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи повторно,в умовах дії воєнного стану введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, зі змінами, внесеними Указом від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 22 квітня 2022 року №2212-ІХ, внесеними Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, зі змінами, внесеними Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №537/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500- ІХ),перебуваючи на тротуарі навпроти будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , підійшов до потерпілої ОСОБА_6 та вирвав з її руки, тим самим відкрито заволодів її мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 9C NFC», в корпусі білого кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 5400 гривень, з сім-картою оператора мобільного зв`язку «LifeCell» з абонентським номером НОМЕР_3 , вартістю 25 гривень, на рахунку якої грошові кошти відсутні, та сім-картою оператора мобільного зв`язку «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_4 , вартістю 25 гривень, на рахунку якої грошові кошти відсутні, після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 5450 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та надав наступні покази.

Дійсно, 11.09.2022 року ввечері він на вулиці Ак.Корольова в м.Одесі, побачив потерпілу ОСОБА_6 , яка розмовляла по мобільному телефону та вирішив заволодіти її телефоном. Він підійшов до потерпілої та вирвав з її руки мобільний телефон, з яким з місця скоєння кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Вартість викраденого майна підтверджує.

У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати та просив розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Потерпіла до судового засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутність.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому злочині визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особу. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особу, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану доведена у повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Визначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, і вважає, що необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, покарання йому слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.186 КК України.

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходив з положень ст.100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.349 ч.3, 337, 370, 371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Срок відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 15.09.2022 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази: диски DVD-R з відеозаписами зберігати у матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1