УХВАЛА
Іменем України

28 квітня 2022 року
м. Київ

справа № 182/1559/22
провадження № 51-1183впс22

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі колегія суддів) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),
обвинуваченого ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції),
розглянувши клопотання захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 та клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про направлення матеріалів кримінального провадження № 182/1559/22 за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,

ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_8 із одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановила:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 КПК України надійшли вищезазначені клопотання, в яких порушується питання про направлення матеріалів кримінального провадження № 182/1559/22 з Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська на розгляд до Марганецького міськрайонного суду Дніпропетровської області або Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області або Вільнянського районного суду Запорізької області.
Аналогічні за змістом клопотання мотивовані суб`єктами їх подання тим, що згідно з обвинувальним актом інкриміновані обвинуваченим кримінальні правопорушення вчинено на територіях міст Нікополя, Марганця, Томаківки, Покрова, Томаківського та Софіївського районів Дніпропетровської області, а також міст Вільнянська та Запоріжжя Запорізької області. При цьому більш тяжкі кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 289 КК України та ч. 3 ст. 28 і ч. 3 ст. 255-1 КК України, вчинено у м. Марганець Дніпропетровської області, а найбільша їх кількість у м. Нікополь Дніпропетровської області та м. Вільнянську Запорізької області. Тому, на переконання захисників, кримінальне провадження направлено на розгляд до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з порушенням правил територіальної підсудності, а згодом за поданням цього суду в порядку ст. 34 КПК України безпідставно передано до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська згідно з ухвалою колегії суддів Дніпровського апеляційного суду, яка з огляду на приписи ст. 76 КПК України не мала повноважень на розгляд зазначеного подання, оскільки судді колегії під час досудового слідства брали участь у розгляді апеляційної скарги на ухвалу про обрання запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні, та, крім того, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується згідно з правилами ч. 3 ст. 34 КПК України колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду. Також захисники вказують на недовіру Красногвардійському районному суду

м. Дніпропетровська через численні порушення ним вимог кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження.
Заслухавши доповідь судді, думки учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені у клопотаннях захисників, колегія суддів дійшла висновку, що в їх задоволенні слід відмовити з огляду на таке.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
За правилами ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд, який здійснював судове провадження. Також, абз. 6 ч. 1 зазначеної статті передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків тощо.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого (ч. 3 ст. 34 КПК України).
Згідно з ч. 5 ст. 34 КПК України спори про підсудність між судами не допускаються.
З огляду на зазначені приписи кримінального процесуального закону вирішення порушеного у клопотаннях захисників питання про направлення кримінального провадження з Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська до Марганецького або Нікопольського міськрайонних судів Дніпропетровської області знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду, оскільки відноситься до компетенції Дніпровського апеляційного суду.
Водночас, як убачається з матеріалів провадження, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 квітня 2022 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_8 за поданням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області направлено для розгляду до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська.
Ухвала мотивована тим, що у Нікопольському міськрайонному суді Дніпропетровської області, куди справа надійшла після завершення досудового розслідування, неможливо утворити склад суду для розгляду вказаного кримінального провадження, оскільки всі судді цього суду, окрім судді

ОСОБА_25 , яка до 31.05.2022 року перебуває у відпустці, були допитані в якості свідків, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 75 КПК України виключає їх участь у кримінальному провадженні. У той же час місце вчинення найбільш тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255-1 КК України (створення організованої злочинної групи) та ч. 1 ст. 255-2 КК України, інкримінованих відповідно обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , ОСОБА_26 , під час досудового розслідування не встановлено, тому відповідно до ст. 32 КПК України справу вирішено направити на розгляд суду, в межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування, яким є Красногвардійський районний суд

м. Дніпропетровська.
Доводи у клопотаннях захисників з приводу безпідставності такого рішення та відсутності у колегії суддів апеляційного суду повноважень щодо його прийняття є по суті незгодою із зазначеною ухвалою апеляційного суду, однак відповідно до вимог кримінального процесуального закону вона не підлягає оскарженню в касаційному порядку, а твердження сторони захисту про розгляд справи судом, не встановленим законом, можуть бути предметом оцінки у разі незгоди з остаточним рішенням суду за результатами розгляду кримінального провадження та його оскарження у встановленому законом порядку, так само, як і доводи про здійснення судового провадження Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська з порушенням вимог КПК України та прав учасників провадження.
Водночас колегія суддів зауважує, що за правилами ч. 1 ст. 76 КПК України участь судді апеляційного суду під час досудового розслідування у складі колегії з розгляду апеляційної скарги на ухвалу про обрання запобіжного заходу не позбавляє його права брати участь у цьому ж провадженні в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій, а тим більше у вирішенні питання про направлення кримінального провадження на розгляд з одного суду до іншого в порядку ст. 34 КПК України, яке не є інстанційним судовим провадженням з перегляду судових рішень.
Стосовно направлення кримінального провадження на розгляд Вільнянського районного суду Запорізької області, то у цій частині обидва клопотання не аргументовані, а містять лише не конкретизовані та суперечливі посилання на те, що найбільша кількість кримінальних правопорушень вчинена на території міст Нікополя та Марганця, Софіївського району Дніпропетровської області та

м. Вільнянська Запорізької області. Водночас зазначена обставина згідно з приписами ст. 34 КПК України не є підставою для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого.
Таким чином, клопотання захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_5 про направлення матеріалів кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів слід залишити без задоволення.
Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 34 КПК України, колегія суддів

постановила:
Клопотання захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 та клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 про направлення матеріалів кримінального провадження № 182/1559/22 за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_8 із одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3