Справа № 570/1768/22
номер провадження 1-кп/570/291/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2022 року м. Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000219 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вовківці Борщівського району Тернопільської області, громадянина України, який має базову загальну середню освіту, не працює, не одружений, зареєстрований по АДРЕСА_1 , на даний час відбуває покарання в Державній установі «Городоцький виправний центр (№131), раніше судимий:
- 19 лютого 2019 року Заліщицьким районним судом Тернопільської області за ч. 1 ст.119, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 10 місяців 14 днів, 13 липня 2021 року Шевченківським районним судом м.Львова невідбуту частину покарання замінено більш м`яким у виді обмеження волі строком на 1 рік два місяці 22 дні;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , відбуваючи покарання у виді обмеження волі в державній установі «Городоцький виправний центр (№131)» та будучи письмово ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання у виді обмеження волі, правами та обов`язками, а також попереджений про відповідальність за їх порушення та кримінальну відповідальність за самовільне залишення місця обмеження волі, виконуючи роботи на території підсобного господарства господарчого двору установи виконання покарань, близько 17 год. 30 хв., 11 травня 2022 року, діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання у виді обмеження волі, шляхом подолання паркану виправного центру, самовільно залишив місце обмеження волі, а саме державну установу «Городоцький виправний центр (№131)», за адресою: вул. Барона Штейнгеля, 92А, с. Городок, Рівненського району Рівненської області.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у самовільному залишенні місця обмеження волі визнав повністю і суду детально розповів обставини вчинення ним вказаного кримінального правопорушення. Показав, що він відбував покарання у виді обмеження волі в Державній установі «Городоцький виправний центр ( № 131)». Був письмово ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді обмеження волі, правами та обов`язками, а також попереджений про відповідальність за їх порушення та кримінальну відповідальність за самовільне залишення місця обмеження волі. Однак 11 травня 2022 року близько 17 години 30 хвилин, він, умисно, з метою ухилення від відбування покарання у виді обмеження волі, шляхом подолання паркану виправного центру, самовільно залишив місце обмеження волі, а саме державну установу «Городоцький виправний центр «(№131)».
Таким чином, дії ОСОБА_4 , який будучи засудженим до обмеження волі, самовільно залишив місце відбування покарання у виді обмеження волі, вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 390 КК України.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
При призначенні покарання суд враховує, що підсудний сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочину. Обтяжуючі покарання обставини прокурором в судовому засіданні не заявлено та судом не встановлено.
Також при призначенні покарання суд враховує, що підсудний є раніше судимий, на сьогоднішній день відбуває покарання у виді обмеження волі та невідбутий срок покарання становить 2 місяці 7 днів обмеження волі, тому остаточне покарання слід призначити з врахуванням положень ст. 71, ст. 72 КК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Заліщицького районного суду Тернопільської області від 19.02.2019 та зміненого ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова Львівської області від 13.07.2021. Остаточне покарання ОСОБА_4 призначити з врахуванням положень ст. 72 КК України, у виді позбавлення волі строком на один рік один місяць.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1