печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, що подала скаргу ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за скаргою ОСОБА_3 про визнання бездіяльності неправомірною та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 від 11.02.2021 про відмову у задоволенні клопотання, в рамках кримінального провадження №0002312 від 13.11.2020.

Адвокат в судовому засіданні підтримав вимоги скарги, просив задовольнити її з наведених підстав.

Слідчий не з`явився у судове засідання, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення адвоката, заявниці, дослідивши матеріали провадження за скаргою, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві перебуває кримінальне провадження за №0002312 від 13.11.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 170 КК України.

Постановою слідчого третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 від 11.02.2021 відмовлено у задоволенні клопотання, у кримінальному провадженні №0002312 від 13.11.2020.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як визначено у ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Частиною 5 статті 110 КПК України визначено, що мотивувальна частина рішення прокурора/слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, що прокурором було дотримано.

При дослідженні оскаржуваної постанови слідчим суддею встановлено, що вона винесена з урахуванням принципу законності кримінального провадження, встановленого ч. 2. ст. 9 КПК України, що передбачає повне та всебічне дослідження всіх обставин кримінального та погоджується з висновками слідчого, враховуючи при цьому, обставини кримінального провадження та вважає, що викладені доводи адвоката у скарзі не в повній мірі відповідають фактичним обставинам.

За викладених обставин, в силу принципу змагальності сторін, адвокатом не надано належних та допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які б давали підстави слідчому судді дійти висновку про обґрунтованість вимог скарги, а відтак слідчий суддя розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скарги, з залишенням оскаржуваної постанови в силі.

Разом з тим, адвокатом до матеріалів скарги не додано постанови слідчого про закриття кримінального провадження №0002312 від 13.11.2020, як наслідок, слідчий суддя не може дійти висновку щодо необґрунтованості та безпідставності постанови.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 9, 22, 26, 303, 306, 307 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 про визнання бездіяльності неправомірною та скасування постанов відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1