печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6595/22-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за скаргою захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0001496 від 02.12.2021, -

ВСТАНОВИВ:
08.02.2022 у провадження Печерського районного суду міста Києва надійшла скарга захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , яка передана слідчому судді ОСОБА_1 того ж дня, на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0001496 від 02.12.2021.

В обґрунтування своїх доводів захисник вказує, що постанова про відмову у задоволені клопотання, поданого 03.01.2022, є безпідставною, необґрунтованою, а тому просить скасувати оскаржувану постанову у кримінальному провадженні №0001496 від 02.12.2021.

Захисник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Прокурор у кримінальному провадженні у судове засідання не з`явився. Подав до суду письмові заперечення.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить наступного висновку.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади. Вказана конституційна норма

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № №0001496 від 02.12.2021 (виділеного з кримінального провадження №0000583 від 13.03.2020), у якому повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 КК України (в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 04.06.2020 № 671-IX), ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України (в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 16.12.2019 № 361-IX); ч. 2 ст. 209 КК України (в редакції до змін, внесених згідно із Законом України від 16.12.2019 № 361-IX); ч. 2 ст. 209 КК України (в редакції після змін, внесених згідно із Законом України від 16.12.2019 № 361-IX); ч. 3 ст. 209 КК України (в редакції після змін, внесених згідно із Законом України від 16.12.2019 № 361-IX).

Постановою старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні №0001496 начальника відділу особливих доручень управління правової допомоги Департаменту міжнародно-правового співробітництва ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про здійснення процесуальних дій щодо видачі особи (екстрадиції) та звернення до компетентних органів Держави Ізраїль із запитом про видачу (екстрадицію) громадянина України ОСОБА_4 .

Як вбачається з клопотання захисника, останній клопоче щодо видачі особи (екстрадиції) та звернення до компетентних органів Держави Ізраїль із запитом про видачу (екстрадицію) громадянина України ОСОБА_4 .

Відповідно до положень п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Як вбачається з положень ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Отже, ініційоване захисником питання не є слідчою дією та не може бути оскаржено в порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Водночас, відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Разом з тим, норма ст. 574 КПК України, на яку посилається захисник, не передбачає строк вчинення процесуальних дій, які він просить вчинити (звернення до компетентних органів іноземних держав із запитом про видачу особи (екстрадицію)).

Статтею 575 КПК України встановлено десятиденний строк для передачі до відповідного центрального органу України вже складеного клопотання про видачу особи (екстрадицією), та вказана норма не визначає строк, який зобов`язує компетентну особу скласти таке клопотання з дня затримання особи на території іноземної держави.

Отже, з матеріалів судового провадження вбачається, що питання про скасування постанови про відмову у задоволенні клопотання про проведення процесуальної дії, а саме, видачі особи (екстрадицію), яке порушується захисником ОСОБА_3 у скарзі, прямо не входить до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню в порядку ст.303 КПК України.

Відтак, таке питання не може бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено КПК України, що регламентовано положеннями Глави 26 цього Кодексу, а слідчий суддя не має права виходити за межі своїх повноважень.

Зазначені обставини кореспондуються також і з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, відображеної у постанові від 26 березня 2019 року у справі № 807/1456/17, згідно якої наведений у ч. 1 ст. 303 КПК України перелік рішень, дій або бездіяльності, що можуть бути предметом судового оскарження, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У ч. 2 ст. 303 КПК України закріплена пряма заборона окремого оскарження інших рішень, дій або бездіяльності слідчого, прокурора.

Крім того, ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, внаслідок чого слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 22, 24, 40, 93, 220, 223, 280, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Скаргу захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0001496 від 02.12.2021 залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1