Справа №705/943/19
1-кп/705/532/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.06.2022 Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Хотин Чернівецької області, українки, громадянки України, з середньою освітою, розлученої, не працюючої, офіційно не зареєстрованої, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 згідно рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області №705/4228/16-ц 2/705/1443/16 від 30.06.2016 року зобов`язана сплачувати на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини з усіх видів її доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 14 червня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Проте, всупереч вищевикладеному ОСОБА_4 будучи попереджена Уманським МВ ДВС ГТУЮ в Черкаській області про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання доньки, здійснивши виплати у вересні 2016 року в сумі 1000 грн. та у грудні 2016 року в сумі 700 грн., починаючи з січня 2017 року по 30 листопада 2018 року, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно та цілеспрямовано, злісно ухилялась від сплати аліментів встановлених рішенням суду, фінансової допомоги на утримання доньки не надавала, добровільно рішення суду не виконувала, на неодноразові попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів не реагувала, свої доходи, отримані від здійснення тимчасової роботи приховувала та, при цьому, до державного виконавця на виклики не з`являлась. Вказані діяння ОСОБА_4 призвели до виникнення заборгованості зі сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) у розмірі, що сукупно складають суму виплат більше ніж за 3 місяці відповідних платежів, а саме за період з 14.06.2016 року по 30.11.2018 року в розмірі 31084,95 гривень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку визнала повністю, щиро покаялася та пояснила, що не сплачувала аліменти на утримання доньки у зазначений період через скрутне матеріальне становище, оскільки не була працевлаштована та мала мінливий заробіток. Розуміє, що її матеріальна допомога потрібна дитині, тому зобов`язується в подальшому прикласти усіх зусиль для належного виконання судового рішення. На цей час у вчиненому щиро кається та просить суд суворо її не карати.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, її покази повністю відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють зміст обставин скоєного кримінального правопорушення, що ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_4 , її вина у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, підтверджується доказами добутими на досудовому розслідуванні та перевіреними в суді у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені наявними доказами в їх сукупності, що перевірені та оцінені судом у відповідності до вимог КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а саме склад кримінального проступку який судом кваліфікується за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, а також те, що обвинувачена має вік 39 років, осудна, раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, що підтверджується довідками КПН «Уманська психіатрична лікарня», а також, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд визнає її щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Беручи до уваги встановлені обставини в їх сукупності, враховуючи матеріальне становище обвинуваченої, яка офіційно не працевлаштована, а також інші дані про її особу, виходячи з принципів розумності покарання, суд вважає необхідним у вказаному випадку призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст.164 КК України у виді громадських робіт на певний строк, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нового кримінального правопорушення.

Визначене обвинуваченій покарання відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

Речові докази, процесуальні витрати та цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 349, 368-370, 373, 374, 393 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити їй покарання у виді громадських робіт строком 120 (сто двалдцять) годин.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

Вирок суду першої інстанції, може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1