Справа № 355/2004/21
Провадження № 1-кп/355/60/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2022 року

Баришівський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання про продовження строку тримання від вартою за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002017 від 14.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду перебуває вказане вище кримінальне провадження.
02.06.2022 на адресу Баришівсьского районного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки 05.06.2022 закінчується строк тримання під вартою засудженого.
В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років. Останній не має місця роботи, не має постійного джерела прибутку, на даний час, втратив основні соціальні зв`язки за місцем проживання, тепер він може без зайвих труднощів змінити своє помешкання чи тривалий час не з`являтися вдома або взагалі на території, що перебуває під юрисдикцією правоохоронних органів та суду, а тому вважає, що без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_5 під острахом отримання реального покарання у виді позбавлення волі може переховуватися від суду, при цьому ризики передбачені законодавством не відпали.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні просила змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засідання в режимі відеоконференцзв`язку, заперечив проти поданого клопотання прокурора та просив застосувати до нього більш мякий запобіжний захід, оскільки має бажання приймати участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації.
Відповідно до ч. 3 ст. 331КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що 20.10.2021 о 22 год. 40 хв. (фактичне затримання 20.10.2021 о 21 год. 00 хв.) ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.
21.10.2021 ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження №0002017 від 20.10.2021, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.
21.10.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру, в рамках кримінального провадження №0002052 від 20.10.2021, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України.
22.10.2021 постановою прокурора об`єднано кримінальні матеріали досудового розслідування за №0002052 від 20.10.2021 та матеріали кримінального провадження за №0002017 від 14.10.2021, в одне провадження, об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно №0002017.
Ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду від 23.10.2021 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 години 00 хвилин 18.12.2021.
Після надходження кримінального провадження відносно ОСОБА_5 до суду 17.12.2021 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 17.12.2021 по 15.02.2022, 09.02.2022 продовжено запобіжний захід з 09.02.2022 по 09.04.2022, а 07.04.2022 продовжено запобіжний захід з 07.04.2022 по 05.06.2022.
Суд вважає, що раніше, встановлені ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 07.04.2022, ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, запобігти яким в разі не продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою, або при застосуванні іншого запобіжного заходу неможливо.
Такого висновку суд дійшов, зважаючи на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.259 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років, кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, є тяжким кримінальним правопорушенням. Окрім цього судом враховано, що ОСОБА_5 вчинив нове кримінальне правопорушення під час іспитового строку передбаченого вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.12.2019.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
Так, ст.5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважує на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.
Суд вважає, що в судовому засіданні прокурором доведено продовження існування раніше встановлених ризиків, які на даний час продовжують існувати, а саме:
- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років. Останній не має місця роботи, не має постійного джерела прибутку на даний час втратив основні соціальні зв`язки за місцем проживання, тепер він може без зайвих труднощів змінити своє помешкання чи тривалий час не з`являтися вдома або взагалі на території, що перебуває під юрисдикцією правоохоронних органів та суду, а відтак наявні всі підстави вважати, що без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_5 під острахом отримання реального покарання у виді позбавлення волі може переховуватися від органу досудового розслідування, суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження, які визначені у ст. 2 КПК України.;
- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України з метою уникнення кримінальної відповідальності обвинувачений ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, здійснювати на них фізичний та психологічний тиск з метою зміни показань в кримінальному провадженні. А саме незаконно впливати на свідка ОСОБА_6 , яка є співмешканкою останнього, тим самим обвинувачений матиме можливість незаконно впливати на неї, щоб свідок змінила покази, а обвинувачений ухилився від відповідальності у даному кримінальному провадженні;
- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ОСОБА_5 не має постійного джерела заробітку, офіційно не працевлаштована, зловживає алкогольними напоями.
Усі наведені обставини у їх сукупності не дають достатніх підстав застосувати відносно ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а тому виправдовують потребу в необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 днів.
Згідно ч.1 ст. 616 КПК України обвинувачений позбавлений можливості звернутися до прокурора з клопотанням про скасування цього запобіжного заходу для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, оскільки обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 259 КК України.
Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України відсутні.
Розглядаючи можливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд, враховуючи вище наведене, вважає його таким, що не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не зможе запобігти ризикам у даному кримінальному провадженні, а також враховуючи, що в Україні введено воєнний стан, що ускладнить контроль за виконанням запобіжного заходу у виді домашнього арешту, тому в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про зміну раніше обраного запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою на домашній арешт слід відмовити.
Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 17.12.2021 обвинуваченому ОСОБА_5 визначено розмір застави у межах 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 136 200,00 гривень, яка буде достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
З урахуванням досліджених обставин, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому ОСОБА_5 раніше визначений ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 17.12.2021 розмір застави, який складає 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 136200 гривень 00 копійок та відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України, покласти на нього ряд обов`язків.
Під час розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу розглянуто з врахуванням положень ст. 615-616 КПК України та листа Верховного суду №2/0/2-22 від 03.03.2022 щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану.
Керуючись ст. ст. 177, 197, 199, 314, 314-1, 315-316, 369-372, 616 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб з 03.06.2022 до 01.08.2022.
Строк дії ухвали визначити до 24 год. 00 хв. 01.08.2022 року.
Визначити раніше визначений ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 17.12.2021 розмір застави у межах 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 136200 (сто тридцять шість тисяч двісті) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду;
- не відлучатися за межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватись від спілкування зі свідками по справі.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 01.08.2022.
Роз`яснити обвинуваченому, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній Установі «Київський слідчий ізолятор».
Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державній Установі «Київський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора ОСОБА_3 та суддю Баришівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ..
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_7