КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження 11-кп/824/2206/2022 Категорія ч. 2 ст. 263 КК України
Єдиний унікальний номер 369/6088/21 Головуючий у суді 1 інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 серпня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000490, внесеного до ЄРДР 15 квітня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 січня 2022 року, яким
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Боярка Києво-Святошинського р-ну Київської обл., громадянин України, з середньою освітою, не одружений, працює неофіційно, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. на користь держави,
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим в тому, що у невстановлений час, у невстановленому місці, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, всупереч вимогам Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року за № 2471-ХХ11 «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1991 року за № 576, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства Внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року за № 622, через мережу - Інтернет з метою самозахисту придбав кастет, який носив при собі вулицями с. Тарасівка Фастівського району Київської області.
14 квітня 2021 року близько 12 год. в АДРЕСА_2 , працівниками поліції було зупинено гр. ОСОБА_6 , який добровільно видав кастет, який знаходився у правій кишені його куртки.
Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-21/18519-ХЗ від 22 квітня 2021 року наданий на дослідження кастет виготовлений за видом холодної зброї ударно - дробильної дії та відноситься до холодної зброї.

Цим же вироком вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

Не оспорюючи висновків суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини та правильності кваліфікації інкримінованих діянь, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, при призначенні покарання за ч. 2 ст. 263 КК України застосувати ч. 1 ст.69 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12 750 грн. на користь держави, відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України із розстрочкою виплати рівними частинами по 1062, 50 грн. строком на один рік.
З посиланням на положення ст. ст. 53, 65 КК України, абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, вимоги апеляційної скарги обвинувачений обґрунтовує тим, що він мешкає разом із сестрою - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та матір`ю - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які на даний час не мають постійного місця роботи, стабільного доходу. Мати - тяжко хвора, перенесла інсульт і потребує постійного догляду, оскільки не в змозі сама вільно пересуватися. Єдине джерело стабільного доходу сім`ї - мізерна пенсія матері, тому вважає, що його майновий стан, як і майновий стан родини, більш, ніж скрутним.
На думку обвинуваченого, суд першої інстанції не врахував його майновий стан при визначенні розміру покарання у виді штрафу, а також проігнорував можливість застосування до нього положень ст. 69 КК України, оскільки відповідно до матеріалів кримінального провадження, він добровільно видав заборонений предмет працівникам національної поліції, опору не чинив, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, від органів досудового слідства та суду не ухилявся, повною мірою визнав свою вину, до кримінальної відповідальності раніше не притягався, за місцем проживання характеризується позитивно, інкримінований злочин за класифікацією належить до нетяжких, а обставини, які обтяжують покарання, - відсутні.

Про день, час та місце проведення апеляційного розгляду обвинувачений повідомлений належним чином у встановленому законом порядку (ас. 68, 72), в судове засідання не з`явився, про причини неявки апеляційний суд не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань від обвинуваченого не надходило.
З урахуванням позиції прокурора, яка вважала за можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності обвинуваченого, зважаючи на те, що в апеляційній скарзі обвинуваченого не ставиться питання про погіршення його становища, а також не висловлене прохання про обов`язкову його участь під час апеляційного розгляду, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів доходить висновку про розгляд справи за відсутності обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, позицію прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження, а також долучені до апеляційної скарги копії документів, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з матеріалами судового провадження та журналу судового засідання, фактичні обставини кримінального правопорушення під час судового розгляду ніким не оспорювалися і докази відносно них відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися. Фактичні обставини кримінального правопорушення ніким з учасників судового розгляду не оспорюються як в апеляційній скарзі, так і під час апеляційного розгляду кримінального провадження, а тому висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин згідно з ч. 2 ст. 394 КПК України перевірці апеляційним судом не підлягають.

За визнаних судом першої інстанції встановленими та доведеними фактичні обставини кримінального правопорушення, дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 263 КК України як носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

Що стосується доводів обвинуваченого про неврахування судом при призначенні покарання інших даних, які пом`якшують його покарання, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі , яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

При вирішенні питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому судом враховано, що вчинений ним злочин відноситься до нетяжких, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, має середню освіту, не одружений, працює неофіційно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, - щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та призначено ОСОБА_6 покарання у мінімальних межах санкції, передбаченої у ч. 2 ст. 263 КПК України, у виді штрафу.

При цьому, судом враховано, що обвинувачений згідно з аудіозаписом судового засідання сам вказав про те, що він працює неофіційно, чим спростовуються доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що єдиним доходом сім`ї є мінімальна пенсія матері.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про те, що судом не враховано те, що сестра його не працює, стан його здоров`я його матері, то таких доказів не було надано суду першої інстанції, а, окрім того, будь-яких доказів того, що сестра обвинуваченого не працює, не надано і суду апеляційної інстанції.

Окремо колегія суддів звертає увагу на те, що наявність обставин, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі, існували до вчинення ним злочину, і не стали стримуючим фактором від вчинення останнім кримінального правопорушення, яке полягає у придбанні, тобто, витрачанні коштів, через мережу - Інтернет кастету без передбаченого законом дозволу.

Окрім того, змістом оскаржуваного вироку спростовуються доводи апеляційної скарги обвинуваченого про неврахування судом інших обставин, які пом`якшують йому покарання, а саме, те, що він добровільно видав заборонений предмет працівникам національної поліції, опору не чинив, щиро розкаявся у вчиненому, повною мірою визнав свою вину, до кримінальної відповідальності раніше не притягався, за місцем проживання характеризується позитивно, інкримінований злочин за класифікацією належить до нетяжких, а обставини, які обтяжують покарання, - відсутні.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що судом при призначенні покарання не враховано активне сприяння розкриттю злочину то вони є непереконливими, та не підтверджуються наявними доказами у справі.

Посилання обвинуваченого на те, що судом не враховано, що він не ухилявся від органів досудового слідства та суду, є необґрунтованим, оскільки ч. 7 ст. 42 КПК України передбачений обов`язок підозрюваного, обвинуваченого прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Беручи до уваги встановлені під час апеляційного розгляду обставини, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції, врахувавши характер, тяжкість та суспільну небезпеку скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого та інші наявні у провадженні дані, які його характеризують, вмотивовано обрав ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, і з таким висновком місцевого суду погоджується і колегія суддів та підстав для розстрочки виплати штрафу на даний час не вбачає.

З урахуванням обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку в частині призначеного обвинуваченому покарання, а тому апеляційна скарга ОСОБА_6 до задоволення не підлягає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , - залишити без задоволення, вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 січня 2022 року щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 263 КК України, - без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 3 місяців з дня її оголошення.

Судді:

_______________________ __________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4