Справа № 404/2156/22
Номер провадження 1-кс/404/1286/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому клопотання слідчого СВ ВП №2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню 0000243 за ч.1 ст. 246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням про накладення арешту на деревину, вилучену під час огляду місця події від 29.04.2022 року.

Клопотання обґрунтовано тим, що вилучене майно має значення для кримінального провадження в якості речового доказу та відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України. Мета звернення збереження речових доказів для подальших експертних досліджень.

Слідчий надав заяву про слухання клопотання без його участі.

Враховуючи такі обставини, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України розгляд клопотання проведено за відсутності учасників процесу та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Дослідивши письмові матеріали клопотання, приходжу до наступного.

29.04.2022 року по зазначеному кримінальному провадженню слідчий ОСОБА_3 провів огляд місця події. За результатами проведеного огляду в автомобілі ГАЗ 66 з державним номером НОМЕР_1 , відшукали і вилучили деревину різної породи. Вилучене майно було оглянуто і постановою слідчого від 29.04.2022 року визнано речовим доказом (а.к.7).

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Слідчий правильно звернувся з клопотанням про накладення арешту на гроші, ножі,посвідчення з тих підстав, що вони є речовими доказами цього кримінального провадження.

Майно, яке є речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не речові докази будуть знищені, приховані, що завадить досягненню завдань провадження.

Збереження арештованого майна забезпечить виконання вимог ст.290 КПК України, а також принцип безпосередності дослідження доказів. За наявності заперечень, буде змога повторно провести експертизи.

Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий і надмірний тягар для особи.

На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження бензопилою з метою запобігання зникнення, знищення, пошкодження, зміни.

Держава забезпечує позитивний обов`язок проведення ефективного досудового розслідування. Досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру( п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України). Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані у розумні строки (ч.1 ст.28 КПК України). Розумними вважаються строки, що є необхідно об`єктивними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Критерієм для їх визначення є: складність провадження, кількість підозрюваних і кримінальних правопорушень, обсяг і специфіка процесуальних дій для досягнення мети кримінального провадження.

Тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер.

Матеріали клопотання свідчать про те, що досудове розслідування здійснюється за ознаками злочину, передбаченого ст.246 ч.1 КК України, за змістом диспозиції якого встановлена кримінальна відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

Слідчий подав докази обґрунтованості події кримінального правопорушення, зокрема: результати зафіксовані в протоколі огляду місця події про вилучення деревини; протоколу допиту свідка ОСОБА_5 , який повідомив, що 29.04.2022 року до нього приїхав його знайомий ОСОБА_6 , який попросив допомогти йому завантажити деревину, на що свідок погодився. Після чого вони приїхали на автомобілі Газ 66 до 2Балки Пасічна», що розташована на території Аджамської ОТГ, де зі слів ОСОБА_6 він приготував сушняк, який необхідно завантажити у авто. Після того, як вони завантажили деревину, до них вибіг лісник та почав кричати, наказуючи негайно розвантажити деревину назад та викликав працівників поліції (а.к.9).

На підставі зібраних матеріалів доводиться обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту майна (п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України).

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду. Метою заходу забезпечення є збереження вилучених речових доказів, завдяки арешту власники та володільці на умовах змагальності, використовуючи збережені речові докази зможуть спростувати доводи протилежної сторони чи підтвердити власну версію досліджуваних подій. На початковій стадії досудового розслідування слідчим суддею не вирішуються питання про визнання винуватості, правильності остаточної кваліфікації чи відповідності правової оцінки доказів за критерієм «поза розумного сумніву». Розгляд перерахованих обставин постане перед судом під час судового розгляду кримінального провадження, тому зауваження власника і представника про фальсифікацію змісту протоколу огляду місця є предметом ретельного судового розгляду для оцінки протоколу за ознакою належності, допустимості, достатності, достовірності. Слідчий суддя, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що факт визнання речовим доказом, необхідність проведення спеціальних досліджень, ризик знищення майна, є достатніми умовами для застосування щодо цього майна співрозмірного заходу забезпечення кримінального провадження, яким є накладення арешту на майно.

Заявлена до арешту деревина є речовим доказом та знаряддям вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України. Слідчий обґрунтовано вважає про необхідність в подальшому забезпечити проведення експертиз, при цьому предметом спеціальних досліджень будуть речові докази, тому є ризик відчуження/знищення, а відтак і нагальна потреба у забезпеченні належного зберігання речового доказу.

При розгляді поданого клопотання, з наданих матеріалів встановлено, що дії слідчого відповідають вимогам закону. Останній довів наявність розумної підозри про існування ризику умисного знищення доказу, що призведе до втрати значення речового доказу, як такого. Майно, що було тимчасово вилучено слідчим під час проведення обшуку, відповідає вказаним критеріям і підлягає арешту. Негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, не встановлено. Арешт суттєво не позначитися на інтересах власників і третіх осіб. Керуючись ст. 170 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 (м. Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню 0000243 за ч.1 ст. 246 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження та користування на:

ясен, довжина 128 см., діаметр 29х23;

ясен довжина 54 см., діаметр 31х44;

ясен, довжина 95 см., діаметр 10х11;

ясен, довжина 117 см., діаметр 11х10;

клен, довжина 86 см., діаметр 19х22;

ясен, довжина 90 см., довжина кола;

клен, довжина 122 см., діаметр 20х20;

клен, довжина 115 см., окружність 64 см.;

ясен, довжина 126 см., окружність 26;

ясен, довжина 60 см., діаметр 26х15;

клен, довжина 273 см., окружність 80 см.;

ясен, довжина 577 см., окружність 54 см.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1