Провадження № 1-кп/947/547/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2022 року Київський районний суд м. Одеси, в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002511 від 03.10.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 146, ч.2 ст. 189 КК України.

Відповідно до ст. 331 ч. 3 КПК України до спливу двомісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

24.02.2022 року указом президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на терріторії України введено воєнний стан.
14.03.2022 року указом президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Згідно рішення Ради суддів України від 24 лютого 2022 року № 9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні, в умовах воєнного стану робота судів не може бути припинена, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист.
Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 які утримуються в ДУ "ОСІ" до суду не доставлені, оскільки доставка обвинувачених з ДУ "ОСІ" неможливо у зв`язку з наявністю воєнного стану на території країни.
Відеоконференція з ДУ "ОСІ " не проводилися у зв`язку з відсутністю Інтернет зв`язку.
Враховуючи зміст листа Верховного суду від 03.03.2022 року "Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану" допускається розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі обинуваченого.
Прокурор звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 , ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого та тяжких злочинів за попередньою змовою групою осіб, не працює, не має постійного джерела доходів, тобто не має стійких соціальних зв`язків у суспільстві, що вказує на те, що знаходячись на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, він може переховуватись від суду, впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати іншим чином розгляду кримінального провадження, та враховуючи те,

що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, з метою забезпечення вказаного кримінального провадження, за доцільне продовжити відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисники ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики на які посилається прокурор необгрунтовані та грунтуються на припущеннях. У ОСОБА_6 відсутній закордонний паспорт, тому він не може переховуватися від суду, є місце мешкання, є діти, родина, наявні міцні соціальні зв`язки, не переховувався від слідства, позитивно характеризуються, тривалий час перебуває під вартою, тому можливо обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 , який тривалий час перебуває під вартою. Так зі спливом часу обгрунтування підозри спливає як і ризики. Обвинувачений ОСОБА_7 відповідно до Закону України " Про свободу пересування" проживав в квартирі своєї матері. У відповідно до рішення ЄСПЛ відсутність роботи не є підставою наявності ризику. Так, прокурор повинен доводити належними доказами ризик тиску на свідків та потерпілого, але прокурором не доведено взагалі, вони абстрактні. Обвинувчений є військовозабов`язаною особою, тому виїхати за межі Одеси не зможе, за наявністю блокпостів, які перевіряють осіб. Крім того, прокурор не довів, що більш м`які види запобіжних заходів не можливо застосувати до ОСОБА_7 , тому бвинуваченому можливо змінити запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, вважає, що доцільно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Відповідно до п. 4,5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років або ж до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , суд враховує обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України, з урахуванням особи кожного обвинуваченого, віку, стану здоров`я, майнового стану, міцності соціальних зв`язків, що обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого та тяжких злочинів за попередньою змовою групою осіб, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_7 , ОСОБА_6 винними, того факту, що існують ризики того, що ОСОБА_6 ОСОБА_7 перебуваючи на волі, зможе продовжити злочинну діяльність, уникнути від явки до суду, суд приходить до висновку, що прокурором доведені ризики передбачені ст.177 КПК України та вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, а тому суд вважає доцільним продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 , і ОСОБА_6 .

Думку захисників щодо можливості застусування до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, суд вважає, необгрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177-178,183,184,194,196,197,331,369-372,376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити відносно ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ ОСІ строком на 60 днів, тобто до 14.06.2022 року.

Продовжити відносно ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ ОСІ строком на 60 днів, тобто до 14.06.2022 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копія ухвали вручається обвинуваченим, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскарженна протягом п`яти днів до Одеського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1