ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3951/22
провадження № 1-кс/753/709/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0001100, внесеного до ЄРДР від 18.04.2022 року, про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагул Молдова, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працює, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2022 року слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосовування відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Органом досудового розслідування встановлено, 18.04.2022 року в період часу з 13:38 до 13:50 годин, тобто під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні торгівельної зали магазину «АТБ», розташованого по вул. Харківське шосе 152-а у м. Києві, намагався таємно викрасти чуже майно, належне ТОВ «АТБ-Маркет» на загальну суму 491 гривня 12 копійок, однак вчинивши всі дії, які вважав за необхідне, довести свій злочинний умисел до кінця не зміг, з причин, що не залежали від його волі.

В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий зазначив, а прокурор в судовому засіданні підтримав, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується протоколами прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, допитів свідків, протоколом огляду місця події, під час якого у підозрюваного було вилучено майно потерпілої особи, а також протоколом огляду відеозапису та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Також, на думку слідчого, мають місце ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, зважаючи на тяжкість покарання; незаконно впливати на представника потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 не має офіційного джерела доходів та міцних соціальних зв`язків. Прокурор зазначив, що інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання процесуальних обов`язків підозрюваним.

Захисник підозрюваного та ОСОБА_5 заперечуючи проти задоволення клопотання слідчого, посилались на визнання підозрюваним вини та співпрацю з органом досудового розслідування, наявність у ОСОБА_5 постійного місця проживання та той факт, що до введення в Україні воєнного стану останній не офіційно працював та є раніше не судимою особою. Просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, підтверджується протоколами прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, допитів свідків, протоколом огляду місця події, під час якого у підозрюваного було вилучено майно потерпілої особи, а також протоколом огляду відеозапису та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Обґрунтована підозра у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (IlgarMammadov проти Азербайджану, § 88; Erdagoz проти Туреччини, § 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, § 32).

Оцінюючи докази підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, поза розумним сумнівом є достатні підстави вважати, що остання є обґрунтованою.

При встановленні наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в ізоляції відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58). Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання (Sulaoja проти Естонії, § 64).

Що стосується оцінки обставин, які дають підстави вважати, що має місце ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, то тяжкість обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про тимчасову ізоляцію з метою запобігання спробі вчинення інших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (ibid., § 40).

Відсутність роботи або сім`ї не дає підстав вважати, що особа схильна до повторного вчинення злочинів (Sulaoja проти Естонії, § 64).

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення. Підозрюваний є раніше не судимий, має місце проживання у м. Києві на території району, де знаходиться орган досудового розслідування, що не спростовано стороною обвинувачення.

Враховуючи зазначене, а також обставини кримінального правопорушення, викладені у клопотанні слідчого, зокрема розмір ймовірної матеріальної шкоди та факт повернення майна потерпілого його володільцю слідчий вважає, що ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ймовірно може мати місце проте ступень останнього є незначною.

Стосовно посилань слідчого та прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п. 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що їх обґрунтування не є належним, носить формальний характер та не відповідає обставинам справи. Зокрема, твердження про можливий вплив підозрюваного на свідків та представника потерпілого з метою зміни останніми показів позбавлені логічного змісту з урахуванням того, що сам орган досудового розслідування вказує про затримання ОСОБА_5 на місці вчинення злочину та вилучення у підозрюваного викраденого майна, яке повернуто власникові. Крім того, у якості доказів обґрунтованості підозри ОСОБА_5 слідчим вказано відеозапис камер спостереження, який, ймовірно, зафіксував основні обставини події злочину.

Посилання органу досудового розслідування на ризик вчинення підозрюваним іншого злочину також не має належного обґрунтування з урахуванням даних про особу ОСОБА_5 , який раніше не судимий та має певні соціальні зв`язки.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає що такий запобіжний захід як особисте зобов`язання забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, в той час як прокурором не доведено, що такий захід буде не дієвим.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183,193-196, 206, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора та суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну місце проживання;
- з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду.
Повідомити підозрюваного письмово під розпис про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням запобіжного заходу на період досудового розслідування покласти на слідчого.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1