Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 518/34/21

Номер провадження: 1-кп/511/44/22

"21" вересня 2022 р. Роздільнянський районний суд Одеської області в складі: судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , який обвинувачується у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР № 0000175 від 21.10.2020р.
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 115 КК України по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за № 0000175 від 21.10.2020 року. Кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду.

Ухвалою суду обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалами суду неодноразово продовжувався.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання, в якому зазначив про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на 60 днів, оскільки вважає, що ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1ст.177 КПК України, які було враховано під час обрання вказаного запобіжного заходу на даний час не відпали, просив задовольнити клопотання з підстав викладених у ньому.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні, клопотання прокурора, щодо продовження строку тримання під вартою не підтримали, просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, в нього на утриманні перебуває 6 дітей, а ризики є не доведеними.

Заслухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора належить задовольнити з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Тому суд, вирішуючи доцільність подальшого утримання особи під вартою, має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду від 02.03.3022 року «Щодо кремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» при розгляді клопотань органів досудового розслідування суд використовує всі наявні документи і матеріали справи, зокрема і судові рішення у формі, в якій вони внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу, суд може зважати на по передню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження.

Так суд вважає, що продовжує існувати вагомий ризик ймовірність ухилення обвинуваченого від суду та не виконання його процесуальних рішень з огляду на тяжкість висунутого обвинувачення та можливого призначення покарання, передбаченого санкцією ст.115 КК України.

Також суд вважає, що раніше встановлені судом фактори, пов`язані з способом життя обвинуваченого, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками також вказують на наявність ризику перешкоджання обвинуваченим судовому розгляду справи у інший спосіб, з огляду на те, що свідки та потерпілі по даному кримінальному провадженню проживають в одній місцевості з обвинуваченим, поблизу державного кордону України, що в Україні запроваджено воєнний стан на всій території та діють відповідні обмеження, встановлені законом.

Висновок суду обґрунтовується тим, що хоча ОСОБА_4 хоча і вважається особою в силу ст. 89 КК України раніше не судимою, але він схильний до скоєння кримінальних правопорушень, оскільки останній вже раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності:

-вироком Ширяївського районного суду Одеської області від 11.07.2002 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України останнього звільнено від покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-вироком Ширяївського районного суду Одеської області від 01.02.2005 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України останнього звільнено від покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 05.10.2009 ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі Закону України «Про амністію» від 12.12.2008 року;

-ухвалою Ширяївського районного суду Одеської області від 22.08.2013 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрито, з підстав передбачених п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Таким чином, вбачається, що ОСОБА_4 після неодноразового притягнення до кримінальної відповідальності належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, натомість знову обвинувачується у скоєнні умисного особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а тому є підстави вважати, що знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин може переховуватися від суду.

Суд вважає, що дані ризики є триваючими і вони не відпали на час розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому.

Доводи захисту щодо необхідності обрання більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченому з огляду на наявність у обвинуваченого постійного місця реєстрації та знаходження на його утриманні 6 неповнолітніх дітей, суд до уваги не приймає та вважає їх не спроможними, оскільки за поясненнями самого обвинуваченого він за місцем реєстрації не мешкає, діти мешкають окремо від нього, даних щодо їх перебування на його утриманні матеріали справи не містять .

На думку суду обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не забезпечить належної поведінки обвинуваченого в процесі розгляду кримінального провадження в суді. До того ж, жодних обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала, не встановлено.

Усі зазначені обставини у сукупності свідчать про неможливість запобігання вказаним вище ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 .

На момент розгляду даного клопотання термін тримання ОСОБА_4 під вартою не закінчився, однак він сплине до наступного судового засідання. Оскільки питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого під вартою вирішується в судовому засіданні за участю всього складу суду, тому вважаємо за необхідне вирішити це питання в даному судовому засіданні.

З урахуванням вищенаведеного, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" на строк 60 (шістдесят) днів - до 19 листопада 2022 року включно.
Копію ухвали направити до Державної установи "Одеський слідчий ізолятор" - для виконання, прокурору, обвинуваченому - для відома.
Ухвала підлягає оскарженню згідно чинного законодавства.
Суддя ОСОБА_1