Справа № 487/1951/22
Провадження № 1-кс/487/1595/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.06.2022 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання начальника відділення СВ Миколаївського РУП ГУНП у Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Миколаєві, українця, громадянина України, одруженого, пенсіонера, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
29.06.2022 року начальник відділення СВ Миколаївського РУП ГУНП у Миколаївській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Окружної прокуратури м.Миколаєва ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Відповідно до клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 28.06.2022 року, приблизно о 14:40 годині, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 перебував на ринку «Штассе», який розташований на вул. Озерній, 14, де біля магазину розташованого неподалік від кафе «Охота» зустрів ОСОБА_7 , при цьому у ОСОБА_4 , на ґрунті особистих неприязних відносин, виник раптовий умисел, спрямований на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та маючи можливість передбачити його суспільно-небезпечні наслідки, ОСОБА_4 , використовуючи предмет зовні схожий на ніж, наніс ОСОБА_7 один удар в область тулубу в результаті чого спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото різаного поранення черевної порожнини із пошкодженням шлунка, яке відповідно до наказу МОЗ №6 від 17.01.1995 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» за критерієм небезпеки для життя в момент спричинення відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які неможливо запобігти шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор, підтримав дане клопотання та просив про його задоволення.

У судовому засіданні захисник та підозрюваний ОСОБА_4 у задоволенні клопотання просили відмовити, посилаючись на не доведення зі сторони прокурора неможливість запобігти існуючим ризикам, шляхом застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, оскільки він повністю визнає свою провину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення, щиро розкаюється у скоєному має постійне місце проживання та соціально сталі зв`язки.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, слідчий суддя вважає, що вказане клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні встановлено, що 28.06.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000916 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

28.06.2022 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст..208 КПК України, за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

28.06.2022 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а саме в спричиненні умисного тяжкого тіденого ушкодження, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 121 КК України підтверджується наступними долученими до клопотання доказами: рапортом ст. інспектора РПОП ГУНП в Миколаївській області від 28.06.2022 року, Протоколом огляду місця події від 28.06.2022 року; Випискою з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_7 №3240/335; Протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 28.06.2022 року; Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 28.06.2022 року, Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 28.06.2022 року.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування запобіжного заходу.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.
Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, які гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з положеннями ч.3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, у разі якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.

Під час розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк до восьми років позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування.
Вживати заходи впливу на потерпілого та свідків з метою зміни останніми показань та спотворення вже зібраних доказів.
При цьому, слідчий суддя, приходить до висновку про недоведення прокурором існування ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
Одночасно, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором не доведено неможливість запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Враховуючи викладені обставини, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, одружений має постійне місце реєстрації та проживання, незадовільний стан здоров`я, визнає свою провину та щиро кається у скоєному, позитивно характеризується за місцем постійного проживання, слідчий суддя приходить до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та запобігти зазначеним ризикам, можливо шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, за місцем постійного проживання, з забороною його покидати у певний час доби, а саме з 19-00 години по 07-00 годину наступного дня, у межах строку досудового розслідування з покладенням на ОСОБА_11 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193,194, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання начальника відділення СВ Миколаївського РУП ГУНП у Миколаївській області - відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_4 у період часу з 19-00 години до 07-00 години наступного дня залишати місце постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не відлучатися з м.Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора, суду в залежності від стадії кримінального провадження;

- за кожною вимогою з`являтися до слідчого, прокурора, чи суду в залежності від стадії кримінального провадження.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Запобіжний захід - домашній арешт встановлюється до 28.08.2022 року.

Обов`язки по контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_4 покласти на працівників Миколаївського РУП ГУНП у Миколаївській області.

Копію ухвали для виконання направити до Миколаївського РУП ГУНП у Миколаївській області.

ОСОБА_4 доставити до місця його проживання за адресою АДРЕСА_1 . та звільнити з-під варти.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1