печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора другого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національної поліції України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001211 від 11.10.2021,

ВСТАНОВИВ:
25.08.2022 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора другого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національної поліції України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001211 від 11.10.2021, а саме на майнові права інтелектуальної власності, які виникають у користувачів мережі Інтернет при використанні веб-ресурсів: «sms-reg.com», «sms-activate.org», «onlinesim.ru», «5sim.net», «smska.us», «7sim.net», «proovl.com», «receive-a-sms.com», «smsget.net», «receive-sms-online.info», «receivefreesms.net», «sms-receive.net», «Hs3x.com», «receivesmsonline.com», «sellaite.com», «receivefreesms.com», «receivesmsverification.com», «receive-sms-online.com», «receivesmsonline.in», «mytrashmobile.com», «receivesmsonline.me», «prskill.ru», «likesid.com», «bosslike.ru», «socelin.ru», «martinismm.com», «sprintersmm.com», «ru.mrpopular.net», «smmpanele.ru», «простоспец.рф», «smmcraft.ru», «ztpro.ru», «like-social.net», «smmtrend.com», «ru.all-smm.com», «folyou.ru», «epsmm.com», «softsmm.com», «kwork.ru», «repdev.com.ua», шляхом зобов`язання Інтернет-провайдерів, операторів, провайдерів телекомунікацій, що здійснюють діяльність на території України, які відповідно до ч. 2 ст. 42 ЗУ «Про телекомунікації» включені до реєстру операторів, провайдерів телекомунікацій й перелік яких міститься на офіційному веб-сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації (http//nkrzi.gov.ua/), закрити до них доступ.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У судове засідання слідчий/прокурор не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримує та просить задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації особою, яка подала клопотання, її процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді, ураховуючи, що підстав для визнання явки сторони обвинувачення обов`язковою не має, вважаю за можливе розглянути клопотання у його відсутність.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

З клопотання вбачається, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво, а Головним слідчим управлінням Національної поліції України досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001211, за фактами несанкціонованого втручання в роботу автоматизованих систем операторів мобільного зв`язку з використанням спеціалізованого обладнання, що призвело до витоку, підробки інформації, спотворення процесу її обробки та порушення установленого порядку її маршрутизації, за попередньою змовою групою осіб, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території різних областей України діє за попередньою змовою група осіб, яка використовуючи спеціальні апаратно-програмні комплекси та GSM-шлюзи систематично здійснює несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем українських операторів мобільного зв`язку, блокування каналів зв`язку між обраними абонентами та базовими станціями провайдерів телекомунікацій шляхом автоматичної генерації великої кількості телефонних з`єднань (т.зв. «телефонний флуд»), а також надають неправдиву інформацію операторам мобільного зв`язку щодо IMEI та номерів сім-карток і як наслідок, здійснюється виток інформації на сторонні сервера, що знаходяться за межами території України.

Крім цього, з`ясовано, що апаратно-програмні комплекси використовуються для створення великої кількості технічних облікових записів (т.зв. «боти»), зокрема у відомих соціально орієнтованих ресурсах мережі Інтернет («Facebook», «Instagram» тощо) з метою подальшого розповсюдження фейкової та деструктивної інформації на шкоду державній безпеці України (хибні повідомлення про здійснення терористичних актів, повідомлення про замінування адміністративних та державних установ, здійснення спеціальних інформаційних акцій в інтересах іноземних держав (в першу чергу РФ), спрямованої на дестабілізацію соціально-політичної обстановки в Україні, поширення негативних настроїв та дискредитацію української влади.

Вищезазначені апаратно-програмні комплекси, т.зв. «ботоферми» використовуються для здійснення протиправної діяльності.

Так в ході виконання доручення наданого в порядку ст. 40 КПК України Департаментом контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки Служби безпеки України встановлено, що апаратно-програмні комплекси (далі АПК) здійснюють несанкціоноване втручання в роботу операторів українського мобільного зв`язку шляхом підміни телефонного трафіку (т.зв. «рефайлінг») з метою переадресації дзвінків для їх подальшої анонімізації, блокування каналів зв`язку між обраними абонентами та базовими станціями провайдерів телекомунікацій, що приводить до дестабілізації та припинення роботи.

Окрім цього, вищезазначені комплекси використовують спеціально розроблене програмне забезпечення та спеціалізовані інтернет-ресурси, які в сукупності дають можливість для масової реєстрації та ведення («ботоводи») анонімних акаунтів (фактично неіснуючих користувачів) в найбільш популярних соціальних мережах «Facebook», «Instagram» та «Twitter» з метою подальшого впливу на інформаційний простір держави.

Слідством встановлено, що інтернет-ресурси, а саме сайти: «sms-reg.com», « ІНФОРМАЦІЯ_1 », « ІНФОРМАЦІЯ_2 », « ІНФОРМАЦІЯ_3 », «smska.us», «7sim.net», «proovl.com», « ІНФОРМАЦІЯ_4 », « ІНФОРМАЦІЯ_5 », « ІНФОРМАЦІЯ_6 », «receivefreesms.net», «sms-receive.net», «Hs3x.com», «receivesmsonline.com», «sellaite.com», «receivefreesms.com», «receivesmsverification.com», «receive-sms-online.com», «receivesmsonline.in», «mytrashmobile.com», «receivesmsonline.me» надають послуги з оренди, покупки та використання віртуальних SIM-карток для масової генерації фейкових акаунтів (т.зв. «ботів»). Вказані ресурси дають змогу змінювати ІМЕІ, що є підробкою, перекрученням інформації про IMEI та спотворенням процесу обробки інформації оператором рухомого (мобільного) зв`язку України.

Також, з метою підвищення анонімності зловмисники використовують на вищезазначених ресурсах крім українських, також SIM-картки іноземних мобільних операторів (у т.ч. російської федерації).

Крім цього, слідством встановлено сайти: «prskill.ru», «likesid.com», «bosslike.ru», «socelin.ru», «martinismm.com», «sprintersmm.com», «ru.mrpopular.net», «smmpanele.ru», «простоспец.рф», «smmcraft.ru», «ztpro.ru», «like-social.net», «smmtrend.com», «ru.all-smm.com», «folyou.ru», «epsmm.com», «softsmm.com», «kwork.ru», «repdev.com.ua», які використовуються для масового поширення інформації із фейкових акаунтів у найбільш популярних соціальних мережах «Facebook», «Instagram» та «Twitter» з метою подальшого впливу на інформаційний простір держави.

Так, за допомогою вказаних акаунтів розповсюджують деструктивну інформацію на шкоду інформаційній безпеці України, як-то хибні повідомлення про здійснення терористичних актів, повідомлення про замінювання, здійснення спеціальних інформаційних акцій в інтересах рф та інші матеріали, спрямовані на дестабілізацію соціально-політичної обстановки в Україні та дискредитацію української влади.

Враховуючи вищевикладене, у слідства є всі підстави вважати, що майнові права інтелектуальної власності, які виникають у користувачів мережі Інтернет при використанні вищевказаних веб-ресурсів фактично є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що є предметом досудового розслідування, та можуть бути засобами для розкриття злочину та виявлення винних осіб.

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_4 від 22.08.2022 вказані об`єкти права інтелектуальної власності визнані речовими доказами по кримінальному провадженню.

З метою припинення злочинної діяльності, попередження негативних наслідків, що заподіюються діями групи осіб за рахунок розповсюдження інформації на вказаних веб ресурсах, які направлені на розповсюдження фейкової та деструктивної інформації на шкоду державній безпеці України, у слідства виникла необхідність у накладенні арешту на майнові права інтелектуальної власності, які виникають у користувачів мережі Інтернет при використанні веб-ресурсів.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Такий арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Таким чином, визначальною юридичною ознакою речового доказу є можливість використання його як матеріального носія інформації щодо обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України.

Матеріали клопотання свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, оскільки має відношення до кримінального провадження, і таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, а тому, внаслідок доведеності існування ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, наявні підстави для накладення арешту з тимчасовим позбавленням права на розпорядження майном будь-кому і будь-яким чином з метою збереження речових доказів задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні та виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Втручання держави в право власника майна на мирне володіння своїм майном в даному випадку є виправданим, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, здійснюється на підставі закону, з метою задоволення суспільного інтересу, з дотриманням принципів пропорційності та справедливої рівноваги.

За таких обставин, враховуючи, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майнові права інтелектуальної власності, які виникають у користувачів мережі Інтернет при використанні веб-ресурсів: « ІНФОРМАЦІЯ_7 », « ІНФОРМАЦІЯ_1 », « ІНФОРМАЦІЯ_2 », « ІНФОРМАЦІЯ_3 », «smska.us», «7sim.net», «proovl.com», «receive-a-sms.com», «smsget.net», «receive-sms-online.info», «receivefreesms.net», «sms-receive.net», «Hs3x.com», «receivesmsonline.com», «sellaite.com», «receivefreesms.com», «receivesmsverification.com», «receive-sms-online.com», «receivesmsonline.in», «mytrashmobile.com», «receivesmsonline.me», «prskill.ru», «likesid.com», «bosslike.ru», «socelin.ru», «martinismm.com», «sprintersmm.com», «ru.mrpopular.net», «smmpanele.ru», «простоспец.рф», «smmcraft.ru», «ztpro.ru», «like-social.net», «smmtrend.com», «ru.all-smm.com», «folyou.ru», «epsmm.com», «softsmm.com», «kwork.ru», «repdev.com.ua», шляхом зобов`язання Інтернет-провайдерів, операторів, провайдерів телекомунікацій, що здійснюють діяльність на території України, які відповідно до ч. 2 ст. 42 ЗУ «Про телекомунікації» включені до реєстру операторів, провайдерів телекомунікацій й перелік яких міститься на офіційному веб-сайті Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації (http//nkrzi.gov.ua/), закрити до них доступ.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1