Справа № 405/756/20
1-кп/405/36/20
УХВАЛА

28 жовтня 2022 року Ленінський районний суд міста Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
представника цивільного відповідача КНП «Обласна клінічна дитяча лікарня
Кіровоградської обласної ради» ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кіровограді у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за № 0005129 від 20 квітня 2016 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 140 КК України, клопотання захисника обвинуваченого про призначення судово-медичної експертизи,

встановив:

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про призначення судово-медичної експертизи, мотивуючи тим, що відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам. В даному випадку, на думку захисника, для встановлення причин смерті (п. 1 ч. 2 ст. 242 КПК України) є всі підстави для задоволення його клопотання та призначення експертизи на підставі встановлених в ході судового розгляду інших обставин, які не були досліджені експертами при проведенні судово-медичних експертиз в межах даного кримінального провадження, а саме: наданих під час судового розгляду показань свідком ОСОБА_8 щодо застосування під час проведеного нею клізмування після постановки першої клізми з концентрацією NaCl в кількості 5% в розчині, всіх наступних клізм із застосуванням гіпертонічного розчину з концентрацією NaCl в кількості до 1% включно, свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 показань щодо покращення стану дівчинки на вечір 25.04.2011, а також наданих в судовому засіданні показань експертів щодо неможливості встановлення такого діагнозу, як хвороба Гіршпрунга без проведення іригографії та гістологічного дослідження. Окрім того, під час проведення судово-медичних експертиз експертами не оцінювались обставини лікування ОСОБА_11 у відділенні інтенсивної терапії та чи відповідало проведене у даному відділенні лікування Протоколу надання медичної допомоги у невідкладних випадках дітей на шпитальному і до шпитальному етапах, затвердженому Наказом МОЗ України від 31.08.2004 № 347 та чи могло порушення вимог зазначеного протоколу привести до смерті ОСОБА_11 . З урахуванням викладених в клопотанні обставин просив поставити перед експертами наступні питання:
1.Чи знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку зі смертю ОСОБА_11 проведення процедур клізмування останньої один раз 5% розчином з концентрацією NaCl в кількості 5%, послідуючі гіпертонічним розчином (тобто з концентрацією NaCl в кількості до 1% )?
2.Чи підтверджується медичною документацією та іншими даними факти неконтрольованого очищення кишечника ОСОБА_11 за допомогою клізм?
3.Чи підтверджують наступні висновки експерта (№ 63 том 1 а.с. 222-224): «при гістологічному дослідженні мікропрепаратів. шо надіслані від гр. ОСОБА_11 2009 р.н. виявлено: багаточисельні вади розвитку: товстий кішківник - вогнища інтрамурального гіпогангліозу, вогниша гіпоплазії зовнішнього мязевого шару, субатрофія та вогнища атрофії слизової оболонки: тонкий кішківник- вогнищева мязева дисплазія. нирка- вогнищева проста дисплазія. Мікотичне ураження шлунку та кішківника - геморагічно-воразковий гастроентероколіт. Морфологічні ознаки характерні для шоку та ДВЗ синдром, з наявністю репіраторного дистресс-синдрому дорослих 2 стадії. У міокарді гістологічні ознаки вродженої кардіоміопатії.» діагноз хвороба Гіршпрунга?
4.Чи наявні в медичній документації дані, які дозволяють достеменно встановити діагноз хвороба Гіршпрунга?
5.Якщо такі дані наявні, то з якого часу діагноз хвороба Гіршпрунга можливо було встановити достеменно?
6.Чи мали місце порушення протоколу надання медичної допомоги у невідкладних випадках дітей на шпитальному і до шпитальному етапах, затверджено Наказом МОЗ України від 31.08.2004р. № 347, яким регламентовано лікування гострого порушення церебрального гомеостазу (постасистолічний синдром, набряк головного мозку, стан після гострої асфіксії, стан після утоплення, гостре підвищення внутрішньочерепного тиску) при діагностуванні та лікуванні в відділенні інтенсивної терапії ОСОБА_11 .
7.Чи могли порушення протоколу надання медичної допомоги у невідкладних випадках дітей на шпитальному і до шпитальному етапах, затверджено Наказом МОЗ України від 31.08.2004р. № 347, яким регламентовано лікування гострого порушення церебрального гомеостазу (постасистолічний синдром, набряк головного мозку, стан після гострої асфіксії, стан після утоплення, гостре підвищення внутрішньочерепного тиску) привести до смерті ОСОБА_11 .
8.Чи знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з погіршенням стану здоров`я ОСОБА_11 , її подальшому переведенні до відділення інтенсивної терапії КОДЛ, смертю ОСОБА_11 відмова батьків від призначеного лікарем ОСОБА_6 лікування, а саме: глюкоза 10%-200,0 мл, витамин С 2,0 мл, ККБ 50 мг, церукал, ксиліт 150,0 мл, що становить 350 мл рідини.
Прокурор в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення даного клопотання, посилаючись на його безпідставність, оскільки допитані в ході судового розгляду експерти надали вичерпні відповіді на поставлені запитання та повідомили про відсутність підстав для призначення додаткової судово-медичної експертизи. Для проведення експертизи експертам була надана вся наявна медична документація і в судовому засіданні всі експерти зазначили, що в них було достатньо вихідних даних для проведення судово-медичної експертизи і встановлення причини смерті ОСОБА_11 .
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення даного клопотання, надавши в обґрунтування своєї позиції письмові заперечення.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні повністю підтримав клопотання свого захисника та наполягав на його задоволенні.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного.
Згідно ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Згідно ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертом за звернення сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження необхідні спеціальні знання.
Пунктом 1 частини 2 статті 242 КПК України визначено, що слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо встановлення причини смерті.
Інструкцією «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 08.01.1998 року № 53/5, визначено, що додатковою є експертиза, якщо для вирішення питань щодо об`єкта, який досліджувався під час проведення первинної експертизи, необхідно провести додаткові дослідження або дослідити додаткові матеріали (зразки для порівняльного дослідження, вихідні дані тощо), які не були надані експертові під час проведення первинної експертизи (п.1.2.10).
Відповідно до п. 2.9 Інструкції «Про проведення судово-медичної експертизи», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 р. № 6 у разі виявлення при проведенні експертизи даних, що мають значення для справи, але щодо яких питань поставлено не було, судово-медичний експерт вправі повідомити про них особу, яка призначила експертизу, або вказати на них у своїх підсумках.
При цьому, в даному кримінальному провадженні в ході досудового розслідування було проведено дві комісійні судово-медичні експертизи, за результатами проведення яких було складено висновок експерта № 346/12 від 17.02.2014 та висновок експерта № 285/18 від 21.03.2019, які за своїм змістом не суперечать один одному.
Допитані в ході судового розгляду експерти повідомили, що для проведення зазначених експертиз їм було надано достатньо вихідних даних, на підставі яких було зроблено відповідні висновки, будь-яких підстав для звернення з клопотанням про витребування додаткових даних до органу, який призначив проведення судово-медичних експертиз в них не було. Будь-яких обґрунтованих підстав для проведення на сьогоднішній день додаткової судово-медичної експертизи допитані в судовому засіданні експерти не вбачають, повністю підтвердивши складені ними за результатами проведених експертних досліджень висновки, та наполягаючи на тому, що в даному випадку саме між неконтрольованим очищенням кишечника та настанням смерті дитини існує прямий причино-наслідковий зв`язок та смерть дитини не є наслідком виявленого у неї захворювання.
Щодо посилання сторони захисту, як на підставу для призначення судово-медичної експертизи, на надані в ході судового розгляду показання свідка ОСОБА_8 , які відрізняються від її показань, наданих нею в ході досудового розслідування, які були покладені в основу висновків за результатами проведених судово-медичних експертиз, суд звертає увагу на те, що такі показання підлягають оцінці судом під час ухвалення остаточного рішення за результатами судового розгляду даного кримінального провадження по суті з урахуванням положень п. 8 розділу ХІ Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до якого допустимість доказів, отриманих до набрання чинності цим Кодексом, визначається у порядку, що діяв до набрання ним чинності.
З урахуванням наведеного, судом не встановлено необхідних підстав для призначення додаткової судово-медичної експертизи, а отже, в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 242, 332 КПК України, суд -

постановив:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого про призначення судово-медичної експертизи відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_12