Справа № 948/286/22>
Номер провадження 1-кп/948/57/22>
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року Машівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Машівка Полтавського району Полтавської області кримінальне провадження за результатами досудових розслідувань, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 18.01.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Машівка Машівського району Полтавської області, громадянина України, без освіти, не працюючого, не одруженого, який не маючий зареєстрованого місця проживання та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-22 травня 2014 року Жовтневим районним судом м.Маріуполь Донецької області за ч.3 ст.186 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці; 11.07.2014 звільнений у зв`язку з відбуттям призначеного покарання;

-04 липня 2019 року Ленінським районним судом м.Полтава за ч.2 ст.185, ч.1 ст.187 КК України із застосуванням ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; 04.06.2021 звільнений у зв`язку з відбуттям призначеного покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч.3 ст.185 КК України, ?

встановив:

16 січня 2022 року близько 23:20 годин ОСОБА_4 , перебуваючи в особистих справах по вулиці неподалік господарства, що розташоване за адресою смт Машівка. вул. Незалежності. 109 Полтавського району Полтавської області помітив ОСОБА_6 , яка проходила також у власних справах по вказаній вулиці, де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з останньою, умисно, з метою заподіяння тілесного ушкодження, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання наніс ОСОБА_7 одного удару кулаком правої руки в обличчя. В результаті чого потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді синця побіля лівого ока, яке відповідно до висновку експерта № 28 від 18.01.2022 кваліфікується, як легке тілесне ушкодження.
Окрім цього, 16 січня 2022 року, близько 23:50 год. гр. ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, прийшов до місця проживання гр. ОСОБА_8 , що за адресою АДРЕСА_2 , де користуючись тим, що його ніхто не бачить, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, шляхом відчинення вхідних дверей, проник до приміщення залої кімнати будинку, звідки викрав належні речі потерпілому, а саме:

- мобільний телефон марки «Samsung GT-E 2121 В», належний потерпілому ОСОБА_8 , вартістю відповідно до висновку спеціаліста №1/22 від 25.01.2022 360,00 гривень;
- мобільний телефон марки «NOMI І 2402» із сім-картами мобільного оператора «Водафон» та «Київстар» належний потерпілому ОСОБА_8 , вартістю відповідно до висновку спеціаліста №1/22 від 25.01.2022 502,00 гривень;
- USB модем марки «Huawei», із сім-картою мобільного оператора «Київстар» належний потерпілому ОСОБА_8 , вартістю відповідно до висновку спеціаліста №1/22 від 25.01.2022 1276,00 гривень.
Викраденими речами гр. ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд у повному обсязі, а саме залишив їх у себе для подальшого збуту, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 2138,00 гривень.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в обсязі підозри, щиро розкаявся та пояснив про обставини так, як викладено вище у даному вироку.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та розглядає справу відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне нанесення легкого тілесного ушкодження, а також за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі обвинувачення суд вважає доведеною.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України, обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку з інвалідністю.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які за статтею 12 КК України відносяться до кримінальних проступків та тяжких злочинів, характер та суспільну небезпеку вчиненого, конкретні обставини по справі, спосіб, обстановку скоєних кримінальних правопорушень, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше судимий, офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за останнім місцем мешкання характеризується посередньо.
Вказані вище обставини та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а також враховуючи, відсутність з боку потерпілих претензій матеріального та морального характеру, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень, що відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України, із застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України, призначити покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, у виді позбавлення волі.
Разом з тим, з урахуванням викладеного, виходячи із співмірності тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та призначеного за них покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому приходить до висновку про звільнення його від відбування покарання з випробуванням відповідно до статті 75 КК України з покладенням на нього обов`язків відповідно до статті 76 КК України.
Саме таке покарання є, на думку суду, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, відповідатиме вимогам частини другої статті 50 КК України.
У зв`язку із звільненням ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який обраний у даному кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 30 травня 2022 року (справа №531/794/22, провадження №1-кс/531/317/22) скасувати.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд , -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 та ч.3 ст.185 КК України, та призначити покарання:

-за ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин;

-за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначенного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 строк перебування під вартою з 30 травня 2022 року по 12 липня 2022 року включно.
Запобіжний захід обраний до обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 30 травня 2022 року (справа №531/794/22, провадження №1-кс/531/317/22) у вигляді тримання під вартою скасувати.
Звільнити ОСОБА_4 з-під варти негайно в залі суду.

Речові докази:
відеозапис із ходом проведення слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_9 на компакт диску, який визнаний речовим доказом на підставі постанови слідчого СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 30 травня 2022 року та долучений до матеріалів кримінального провадження, після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження №0000037;
мобільний телефон марки «Samsung GT-E 2121 В», мобільний телефон марки «NOMI І 2402» та USB модем марки «Huawei», які визнано речовими доказами на підставі постанови слідчого СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 23 січня 2022 року та передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 , згідно розписки, після набрання вироком законної сили вважати повернутими за належністю.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя - ОСОБА_1