Справа №303/2403/22
Провадження № 1-кс/303/475/22
У Х В А Л А

04 квітня 2022 року м. Мукачево
Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, ОСОБА_1
секретар судового засідання, ОСОБА_2
за участю:представника власника майна щодо якого вирішується клопотання про арешт, ОСОБА_3
в с т а н о в и в:
Клопотання мотивує тим, що «досудовим розслідуванням установлено, що 01.04.2022 до ч/ч відділу поліції №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, надійшло повідомлення від поліцейського Боднарчук, про те, що за адресою АДРЕСА_1 , ним виявлено завантажений вагон з металобрухтом, який мають намір вивезти на користь Російської Федерації.
З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, а також для їх подальшого детального огляду та фіксації на них слідової інформації характеру їх утворення, що неможливо без вказаних речових доказів та ефективне здійснення досудового розслідування, необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: вагон червоного кольору, який завантажено металобрухтом №67703207 ДВІЗ, екскаватор колісний LIBHERR реєстраційний номер НОМЕР_1 , брикети пресовані металобрухту в кількості 143 шт, металобрухт до 1000 кілограм, який знаходиться на площадці за адресою АДРЕСА_1 , які передано на відповідальне зберігання до вирішення питання по суті довіреній особі ФОП « ОСОБА_5 » гр. ОСОБА_3 »
У судове засідання уповноважена особа, яка звернулася до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не з`явилася, у матеріалах клопотання наявна заява про розгляд клопотання у його відсутності.
Представник власника майна, щодо якого вирішується клопотання про арешт, у судове засідання з`явився, проти арешту майна заперечив, подавши документи: про власника майна ФОП ОСОБА_5 , договір оренди території, де проводився огляд та вилучення майна, договір поставки та накладну з відомостями про (постачальника) та (отримувача) майна щодо якого подано клопотання про арешт.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Як встановлено органом досудового розслідування, 01.04.2022 до ч/ч відділу поліції №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, надійшло повідомлення від поліцейського Боднарчук, про те, що за адресою АДРЕСА_1 , ним виявлено завантажений вагон з металобрухтом, який мають намір вивезти на користь Російської Федерації
В ході проведення досудового розслідування, а саме: 01.04.2022 проведено огляд місця події на території ФОП « ОСОБА_5 » за адресою АДРЕСА_1 , в ході огляду місця події виявлено та вилучено: вагон червоного кольору, який завантажено металобрухтом №67703207 ДВІЗ, екскаватор колісний LIBHERR реєстраційний номер НОМЕР_1 , брикети пресовані металобрухту в кількості 143 шт, металобрухт до 1000 кілограм, який знаходиться на площадці за адресою АДРЕСА_1 , які передано на відповідальне зберігання до вирішення питання по суті довіреній особі ФОП « ОСОБА_5 » гр. ОСОБА_3 .
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України речові докази є одним із процесуальних джерел доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 98 цього Кодексу, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, на підставі наданих ініціатором клопотання матеріалів, повинен з`ясовувати обставини, визначені ч.2 ст.173 КПК України, зокрема, правову підставу для арешту майна.
Крім того, копії протоколу огляду місця події від 01.04.2022 року, на території ФОП « ОСОБА_5 » за адресою АДРЕСА_1 , такий складеного старшим слідчим ВП № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, ОСОБА_9 , не підписаний слідчою ОСОБА_10 та одним з двох понятих, які зазначені у протоколі.
Огляд місця події на території ФОП « ОСОБА_5 » за адресою АДРЕСА_1 майно, проводився 01.04.2022 року на підставі заяви дозволу заступника директора ОСОБА_11 від 01.04.2022 року, яка надала старшому слідчому ВП № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, ОСОБА_9 заяву-дозвіл наступного змісту «добровільно дозволяю територіюТОВ «Закарпатоблагротехсервіс», орендар ФОП « ОСОБА_5 », за адресою: АДРЕСА_1 .
Проте, із заяви-дозволу не вбачається, якого саме підприємства ОСОБА_11 є заступником директора та документ, що підтверджує її повноваження щодо території на яку вона надала доступ та допустила до огляду території.
Відповідно до ч.1 ст.233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
Згідно з ч.3 цієї ж статті слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, дізнавач, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.
Приписами ст.237 КПК України встановлено, що з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи. Під іншим володінням особи розуміються, серед іншого, транспортний засіб.
Крім того, після проведення огляду місця події від 01.04.2022 року, дізначач, прокурор, в порушення вимог ч.3 ст.233КПК УКраїни, не зверталися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, на які посилається орган досудового розслідування.
Керуючись: ст.132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Копія ухвали негайно після її постановлення вручається дізнавачу, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали та надсилається особам, які були відсутності під час оголошення ухвали (згідно ч.7 ст.173 КПК України).
На ухвалу може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її проголошення.
Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду ОСОБА_12