465/4366/19
1-кп/465/371/22
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
16.05.2022 року Франківський районний суд м.Львовав складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
провівши підготовче судове засідання щодо розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за за № 0001179 від 28.04.2019 року про обвинувачення: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.309 КК України

за участю обвинуваченого ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:
В провадження Франківського районного суду м. Львова надійшов, затверджений прокурором Львівської місцевої прокуратури №3, обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному доЄРДР за № 0001179 від 28.04.2019 року про обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст.309 КК України.

У підготовче судове засідання надійшла до суду угода про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 від 11.07.2019 року, згідно якої, сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.309 КК України. Вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді штрафу.
Обвинувачений заперечив щодо затвердження угоди про визнання винуватості. Захисник підтримав позицію обвинуваченого. Заявив про те, що вона також заперечує проти затвердження угоди. Пояснила, що обвинувачений під час підписання угоди не розумів усіх правових наслідків, а тому просить суд відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та обставин, які примусили обвинуваченого погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, суд вважає, що в затвердженні вказаної угоди необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно дост.469КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно ч.1ст.472КПК Українив угоді про визнання винуватості зазначається, в тому числі і беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням.

Відповідно доч.ч.6,7ст.474КПК Українисуд зобов`язанийпереконатися усудовому засіданні,що укладенняугоди сторонамиє добровільним,тобто неє наслідкомзастосування насильства,примусу,погроз абонаслідком обіцянокчи діїбудь-якихінших обставин,ніж ті,що передбаченів угоді.Для з`ясуваннядобровільності укладенняугоди уразі необхідностісуд маєправо витребовуватидокументи,у томучислі скаргипідозрюваного чиобвинуваченого,подані нимпід часкримінального провадження,та рішенняза наслідкамиїх розгляду,а такожвикликати всудове засіданняосіб таопитувати їх. Судвідмовляє взатвердженні угоди,якщо: 1)умови угодисуперечать вимогамцього Кодексута/абозакону,в томучислі допущенанеправильна правовакваліфікація кримінальногоправопорушення,яке єбільш тяжкимніж те,щодо якогопередбачена можливістьукладення угоди; 2)умови угодине відповідаютьінтересам суспільства; 3)умови угодипорушують права,свободи чиінтереси сторінабо іншихосіб; 4)існують обґрунтованіпідстави вважати,що укладенняугоди небуло добровільним,або сторонине примирилися; 5)очевидна неможливістьвиконання обвинуваченимвзятих насебе заугодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга №6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

В судовому засіданні судом було достовірно встановлено, що обвинувачений не визнає себе винним та вказує на те, що укладення угоди з його сторони не було добровільним. Оскільки обвинувачений заперечує проти затвердження угоди, вона не може бути затверджена.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні неможливо затвердити надану угоду про визнання винуватості, оскільки під час укладення угоди обвинувачений не повністю розумів наслідки її укладення, і на даній стадії не виявив бажання про затвердження цієї угоди. Беручи до уваги те, що в підготовчому судовому засіданні обвинувачений не підтримав угоду, суд вважає, що відсутні фактичні підстави для затвердження угоди про визнання винуватості. А тому в затверджені угоди необхідно відмовити.

Керуючись статями 314,468,469,471,474 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості від 11.07.2019 року, укладеної між прокурором Львівської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Продовжити судове провадження у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1