Справа № 305/500/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/244/22 за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 16.05.2022.

Цією ухвалою задоволено клопотанняслідчого СВ Рахівського РВП ГУ НП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням застави в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) грн., строком до15.07.2022, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з середньою освітою, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, у кримінальному провадженні №0000150 від 30.03.2022.
Цією ж ухвалою, у разі внесення застави на ОСОБА_5 покладено обов`язки: прибувати до слідчого чи суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрюваний зареєстрований та проживає, без дозволу органу досудового розслідування чи суду; повідомляти орган досудового розслідування чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими фігурантами даного кримінального правопорушення, які у подальшому можуть набути статусу підозрюваних/обвинувачених на даний час не встановлені (у тому числі особою з автомобільного сервісного центру); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел спрямований на незаконне переправлення чотирьох громадян України через державний кордон України, разом з невстановленою під час досудового розслідування особою, діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та часі, організував незаконне переправлення чотирьох громадян України через державний кордон України, шляхом сприяння (перевезення) їх в смт Великий Бичків Рахівського району Закарпатської області. 29.03.2022 близько 16 год., на виконання

-2-

попередньої злочинної домовленості, щодо організації незаконного переправлення громадянина України через державний кордон України, ОСОБА_5 , шляхом надання вказівок, організував доставлення ОСОБА_8 на автомобілі таксі марки «Opel» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , з центру смт Солотвино Тячівського району Закарпатської області до ділянки дороги, яка розташована поблизу автозаправної станції в с.Середнє Водяне Тячівського району Закарпатської області. Після чого, того ж дня 29.03.2022 близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_2 , перевіз ОСОБА_8 з вищевказаної ділянки дороги поблизу АЗС в с.Середнє Водяне Тячівського району Закарпатської області до ділянки дороги поблизу водоспаду, що розташований в с.Верхнє Водяне Рахівського району Закарпатської області, де на виконання попередньої злочинної домовленості, щодо організації незаконного переправлення громадян України через державний кордон України, за вказівкою ОСОБА_5 , їх очікував автомобіль марки «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_10 , в якому перебували громадяни України, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Пересадивши ОСОБА_8 до вказаного автомобіля під керуванням ОСОБА_10 , за вказівкою ОСОБА_5 усіх чотирьох чоловіків було доставлено до автомобільної парковки торгового центру «Леон Плаза», що розташований по вул.Грушевського,109 у смт Великий Бичків Рахівського району Закарпатської області. Після чого, перебуваючи на вищезазначеній автомобільній парковці, за вказівкою ОСОБА_5 близько 17 год. того ж дня, ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 пересіли до автомобіля марки «Ford Focus» білого кольору д.н.з. НОМЕР_4 Румунської реєстрації, під керуванням ОСОБА_14 , який доставив усіх 4 вказаних осіб до підвалу автомобільного сервісного центру, що розташований за адресою вул.Грушевського,73 смт Великий Бичків Рахівського району Закарпатської області.

29.03.2022 близько 23 год. поблизу вищевказаної будівлі автомобільного сервісного центру, на виконання вказівок невстановленої досудовим розслідуванням особи, ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 вчинили спробу незаконного перетину державного кордону України через річку Тиса, однак були затримані працівниками Державної прикордонної служби України та притягнуті до адміністративної відповідальності за ст.204-1 КУпАП.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

02.05.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.332 КК України, яке відповідно до ч.5 ст.12 цього Кодексу належить до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання виключно позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 , в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: повідомленням про виявлення кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 31.03.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.03.2022 за участю свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 31.03.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.03.2022 за участю свідка ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення автомобіля для впізнання від 15.04.2022 за участю свідка ОСОБА_11 ; протоколом огляду місця події від 06.04.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 06.04.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.04.2022 за участю свідка ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.04.2022 за участю свідка ОСОБА_9 ; протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_9 від 06.04.2022; протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 від 09.04.2022;

-3-

протоколом обшуку від 11.04.2022 за місцем мешкання ОСОБА_5 ; протоколом огляду відеозапису з камери відеоспостереження магазину «Леон Плаза» від 14.04.2022; протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_14 від 21.04.2022; повідомленням про підозру ОСОБА_5 ; характеризуючими матеріалами відносно підозрюваного ОСОБА_5 . Під час досудового розслідування зібрано достатньо доказів вини ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, необхідністю застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий зазначає наявність ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 хоч раніше і не судимий, проте, при проведенні обшуку 21.04.2022 у нього вдома такий був відсутній, та у подальшому ухилився від явки на виклик до слідчого на 06.05.2022, також він є неодруженим (розлученим), непрацюючим, а отже не має стійких міцних соціальних зв`язків за місцем проживання та обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, що може схилити останнього вдатися до переховування від органів досудового розслідування та суду. Ризик того, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити якусь річ або документи, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, обґрунтовуються тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, не встановлені та не допитані всі особи, які мають відношення до вчинення кримінального правопорушення, не виявлені та не вилучені усі речові докази (мобільні телефони, грошові кошти, тощо), які можуть мати значення для прийняття законних і обґрунтованих процесуальних рішень. Ризик незаконного впливу ОСОБА_5 обґрунтовується тим, що усі свідки та інші фігуранти даного кримінального правопорушення, які у подальшому можуть набути статусу підозрюваних/обвинувачених на даний час не встановлені (у тому числі особа з автомобільного сервісного центру) та безпосередньо судом не допитані, а тому розуміючи наслідки доведення його винуватості підозрюваний може вдатися до незаконного впливу на таких, із частиною свідків він мешкає в одному населеному пункті. Ризик того, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовується тим, що він може ухилятися від виконання процесуальних обов`язків, визначених ч.7 ст.42 КПК України, зокрема уже ухилився від явки на виклик до слідчого на 06.05.2022. Ризик того, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що при спробі незаконного впливу підозрюваний у разі відмови на його пропозиції може вчинити кримінальне правопорушення, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років. При проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено посвідчення на його ім`я серії НОМЕР_5 як повноваженого представника адміністрації президента Російської Федерації, а отже перевіряється його можлива причетність до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених розділом І «Злочини проти основ національної безпеки України» особливої частини КК України, у тому числі до колабораційної діяльності, а також перевіряється можлива наявність у ОСОБА_5 громадянства іноземної держави, у тому числі держави агресора. Окрім того, слідчий просить врахувати обставини визначені у ст.178 КПК України, а саме, вагомість наявних доказів; тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 ; відсутність нарікань на похилий вік та стан здоров`я; відсутність міцних соціальних зв`язків, оскільки ОСОБА_5 не одружений (розлучений), не має утриманців; відсутність у ОСОБА_5 постійного місця роботи та навчання; відсутність нарікань на майновий стан. Крім того, просить при розгляді клопотання також врахувати чинний на даний час та на час вчинення кримінального правопорушення

-4-

воєнний стан на території України, введений та продовжений Указом Президента України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. На думку сторони обвинувачення, всі зазначені у ч.1 ст.194 КПК України обставини є доведеними, а тому є достатні підстави для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти настанню вищенаведених ризиків.

Задовольняючи клопотання слідчого про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, яка підтверджується відповідними доказами долученим до клопотання, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, а також наявність ризиків його не належної процесуальної поведінки. З метою запобігання встановлених в ході судового розгляду ризикам, передбаченим, п.п.1,2,3,4 ч.1 ст.170 КПК України, слідчий суддя вважав за доцільне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім того, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначив ОСОБА_5 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання покладених на нього обов`язків, а саме 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В апеляційній скарзі, захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 16.05.2022, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту у нічний час доби з 22 по 06 год. Вважає, що вказана ухвала є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Стверджує, що слідчим у клопотанні не доведено обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, оскільки не надано належних та допустимих доказів з цього приводу. Вважає, що всі надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя мав дослідити та визнати недопустимими. Окрім того, звертає увагу на те, що слідством не встановлено часу та місця вчинення кримінального правопорушення, що обов`язково підлягає доказуванню згідно припису ч.1 ст.91 КК України. На його думку, стороною обвинувачення у клопотанні не доведено, а слідчим суддею в ухвалі не обґрунтовано існування ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України. Просить врахувати, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, на утриманні у нього перебуває малолітня донька, приймає активну участь у наданні допомоги біженцям, є уповноваженим з пункту збору Солотвинської селищної ради. Звертає увагу, що слідчий суддя розглянув клопотання у порушення встановленого законом 72-годинного строку.

У доповненні до апеляційної скарги, захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 просить врахувати, що слідчим суддею було порушено право ОСОБА_5 на захист, оскільки не виготовлено та вручено йому копію ухвали від 16.05.2022 в перекладі на російську мову, якою він володіє, чим порушено вимоги ст.29 КПК України.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 16.05.2022, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або застосувати більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або домашнього арешту у нічний час доби з 22 по 06 год. Зазначає, що слідчий суддя порушив його право на захист, оскільки не вручив йому копію ухвали від 16.05.2022 в перекладі на російську мову, якою він володіє, що позбавило його можливості самостійно підготувати апеляційну скаргу.

-5-

Також у апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_5 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 16.05.2022, як такого, що пропущений з поважних причин.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного, захисника, неявка яких з урахуванням положень ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. Крім того апеляційний суд враховує клопотання захисника про розгляд апеляційних скарг у його відсутності.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що клопотання підозрюваного ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 16.05.2022 підлягає до задоволення, а апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягають з таких підстав.

Згідно з положеннями п.3 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

З ч.1 ст.117, п.4 ч.3 ст.399 КПК України вбачається, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи знайде підстави для його поновлення.

Під поважними причинами пропуску процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати апеляційну скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_5 зазначив, що оскільки йому не було вручено копію ухвали у перекладі на російську мову, якою він володіє, це перешкодило йому ознайомитись з мотивами прийнятого рішення та своєчасно подати апеляційну скаргу.

Необізнаність із мотивами викладеними в повному тексті ухвали, свідчить про наявність обставини, яка об`єктивно перешкоджала особі, яка, окрім іншого утримується під вартою, реалізувати своє право на апеляційне оскарження в межах визначеного процесуального строку. Тому, враховуючи наявність поважної причини пропуску строку на оскарження, колегія суддів вважає, що слід задовольнити клопотання ОСОБА_5 та поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

-6-

Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст.178 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно положень ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідив та перевірив наведені у ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків які, власне, викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

-7-

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Рахівського РВП ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені 30.03.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000150, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

02.05.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

16.05.2022 ухвалою слідчого судді за клопотанням слідчого СВ Рахівського РВП ГУ НП в Закарпатській області підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність слідчим та прокурором обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_5 відповідає фактичним обставинам справи і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.

Відповідно до положень ст.ст.177,183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.

Відповідно до положень п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно до вимог ст.177 КПК України правовою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність зазначених в законі ризиків.

Як встановив слідчий суддя, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, а тому з огляду на тяжкість та характер вказаного кримінального правопорушення це свідчить про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, доведена органами досудового розслідування та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

-8-

Наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, на цій стадії досудового розслідування, є підтвердженою. В ході кримінального провадження обставини, які мають бути достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_5 у вчиненні цього кримінального правопорушення, на момент вручення були наявними і підтверджуються доказами, зібраними у ході досудового розслідування, а саме: повідомленням про виявлення кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 31.03.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.03.2022 за участю свідка ОСОБА_8 ; протоколами допиту свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 від 31.03.2022, ОСОБА_11 від 31.03.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.03.2022 за участю свідка ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення автомобіля для впізнання від 15.04.2022 за участю свідка ОСОБА_11 ; протоколом огляду місця події від 06.04.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 06.04.2022; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.04.2022 за участю свідка ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.04.2022 за участю свідка ОСОБА_9 ; протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 06.04.2022; протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_11 від 09.04.2022; протоколом обшуку від 11.04.2022 за місцем мешкання ОСОБА_5 ; протоколом огляду відеозапису з камери відеоспостереження магазину «Леон Плаза» від 14.04.2022; протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_14 від 21.04.2022.

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Органом досудового розслідування надано докази, які на даній стадії є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 . Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, що можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Апеляційний суд зауважує, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Щодо посилань захисника на недопустимість долучених до клопотання доказів, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими.

Відхиляючи такі доводи сторони захисту колегія суддів виходить з того, що оцінка доказів із точки зору їх допустимості є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті. На стадії досудового розслідування визнання доказів слідчим суддею, судом недопустимими можливо лише у випадках, коли такі докази отримані внаслідок істотного та очевидного порушення прав та свобод людини, а

-9-

їх недопустимість обумовлена такими обставинами, які у будь-якому випадку не можуть бути усунуті в ході подальшого розслідування чи судового розгляду або шляхом надання додаткових матеріалів, які вже є у розпорядженні сторони кримінального провадження. Тобто, висновок про недопустимість відповідного доказу є категоричним навіть із врахуванням відповідних особливостей стадії досудового розслідування. Суд на стадії досудового розслідування може визнати недопустимими лише очевидно недопустимі докази, порушення збирання яких не може бути спростоване будь-якими іншими матеріалами. Однак, доводи сторони захисту не свідчать про очевидну і категоричну недопустимість зазначених доказів, а остаточна оцінка зібраним у кримінальному провадженні доказам і, за наявності правових підстав, визнання їх недопустимими, на основі аргументів апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , може бути здійснено під час розгляду кримінального провадження по суті.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, апеляційний суд вважає, що з огляду на характер та конкретні обставини кримінального провадження такі існують та доводяться відповідними доказами.

Зокрема, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі встановив наявність чотирьох ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України. Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що вказані ризики існують та є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик переховування від правосуддя апеляційний суд оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та даних про особу підозрюваного. В той же час, ризик переховування обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не може сама по собі служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення особи (рішення у справах «Ідалов проти Росії»; «Гарицький проти Польщі»; «Храїді проти Німеччини»). В той же час сама вірогідність бути засудженим у майбутньому може бути тим фактором, який спонукатиме підозрюваного до втечі з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Таким чином, тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

-10-

Разом з тим, у цьому провадженні більшість свідків є особами, яким підозрюваний сприяв у незаконному переправленні через державний кордон, а кримінальне правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_5 , за версією слідства, вчинено останнім у складі групи кількох осіб. Враховуючи наведене, а також обізнаність підозрюваного з вже наданими свідками показаннями, апеляційний суд вважає, що ризик незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних існує.

Також, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про те, що існує вірогідність того, що ОСОБА_5 може знищити або сховати докази, які мають важливе значення для встановлення обставин кримінального провадження, оскільки досудове розслідування на даний час не завершене, і процес збору доказів триває.

Обґрунтованим є і ризики іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що ризик не є визначеною подією, а по суті представляє ймовірність отримання несприятливих для досудового розслідування подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.

З наведених вище мотивів колегія суддів не знаходить обґрунтованими доводи захисника про відсутність на даний час зазначених вище ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, врахував наявність обґрунтованої підозри та доказів, які підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, дані про особу підозрюваного і обґрунтовано прийшов до висновку про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України та належним чином мотивував свої висновки про відсутність обставин до обрання менш суворого запобіжного заходу.

Застосований ОСОБА_5 вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про його особу та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Щодо посилання захисника ОСОБА_6 на дані особу ОСОБА_5 , зокрема про відсутність попередніх судимостей, наявність на утриманні дитини, то на думку апеляційного суду, з огляду на суспільну небезпечність інкримінованого кримінального правопорушення, вони не є визначальними аргументами для обрання підозрюваному ОСОБА_5 більш м`якого виду запобіжного заходу, оскільки не зменшують встановлені ризики та не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Наведені в апеляційних скаргах доводи були предметом перевірки та розгляду судом першої інстанції і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені у апеляційних скаргах мотиви також не дають підстав для зміни чи скасування ухвали суду і застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційним судом під час апеляційного розгляду не встановлено.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає рішення слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою законним та обґрунтованим, доводи апеляційної скарги захисника - адвоката ОСОБА_6 в цій частині безпідставними.

-11-

На переконання колегії суддів, визначений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваного ОСОБА_5 та характером і обставинами злочину у якому він підозрюється, а тому відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним у ст.182 КПК України.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене вимоги апеляційних скарг підозрюваного захисника щодо скасування ухвали слідчого судді про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягають.

Що стосується тверджень захисника про порушення права підозрюваного ОСОБА_5 на захист, оскільки суд не забезпечив переклад ухвали на зрозумілу для його підзахисного мову, то вони є безпідставними.

Дослідивши технічний носій, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції, встановлено, що ОСОБА_5 скористався своїм правом виступати в суді російською мовою, якою він володіє на достатньому рівні, у тому числі, йому, відповідно до ст.29 КПК України було залучено перекладача. З приводу невручення ухвали про обрання запобіжного заходу в перекладі на рідну мову або іншу мову, якою володіє підозрюваний, колегія суддів зауважує, що згідно з ч.4 ст.29 КПК України такий обов`язок виникає у суду стосовно судового рішення, яким суд закінчує судовий розгляд по суті, яким ухвала про застосування запобіжного заходу не являється, або ж за клопотанням сторін кримінального провадження, яке ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 не подавали.

З цих же підстав, апеляційний суд знаходить не обґрунтованими й апеляційні доводи підозрюваного ОСОБА_5 про порушення слідчим суддею його права на захист, через не вручення йому, у перекладі на російську мову, копії ухвали слідчого судді від 16.05.2022, оскільки з матеріалів провадження не вбачається, що він звертався з відповідним клопотання до слідчого судді. До того ж, дана обставина не може бути підставою для скасування ухвали слідчого судді та зміни підозрюваному запобіжного заходу.

Разом з тим, апеляційним судом також забезпечено право підозрюваного ОСОБА_5 подати апеляційну скаргу на російській мові, якою він володіє.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Згідно з положеннями п.1 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог статей 177,178,182,183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст.26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового

-12-

провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.404,405,407,422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити, поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 16.05.2022.
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 з доповненнями до неї залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 16.05.2022, щодо ОСОБА_7 ,- без змін.
Ухвала набирає законної сили після її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді