Справа № 133/636/21
Провадження №11-кп/801/577/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2022 року м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Калинівського районного суду від 17.05.2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000682 від 30 вересня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_10
захисника: ОСОБА_6
в с т а н о в и в :
До Вінницького апеляційного суду надійшли матеріали у кримінальному провадженні № 0000682 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань по обвинуваченню ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Калинівського районного суду від 17.05.2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 17.05.2022 року клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задоволено.
Продовжено дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст. 115 КК України, терміном на 60 (шістдесят днів), до 15 липня 2022 року включно.
У задоволенні усного клопотання обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відмовлено.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 17.05.2022 року, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_10 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому строком на 60 днів без визначення розміру застави відмовити.
Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 17.05.2022 року, змінивши обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід на більш мякий.

Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 мотивовано тим, що строк дії попередньої ухвали про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчувався 22.05.2022 року, до суду з клопотанням прокурор звернувся 16.05.2022 року, таким чином 16.05.2022 року прокурором проігноровано норми КПК України, і подано клопотання про продовження строку тримання під вартою пізніше ніж за десять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а отже порядок його подання було порушено.
Між тим, подавши клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 із порушенням строку, прокурором не було подано клопотання про поновлення цього строку, тому ця обставина була перешкодою для призначення судом цього клопотання до розгляду.
Наведене свідчить про те, що стороною обвинувачення при скеруванні до суду клопотання про продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою були допущені порушення вимог ч.2 п.3 ч.3 ст. 184 КПК України, що унеможливлювало прийняття судом цього клопотання до провадження та його розгляду.

Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 мотивовано тим, що жодний ризик у клопотанні прокурора про продовження строку тримання під вартою передбачений ст. 177 КПК України не доведений.
Обгрунтування того, що обвинувачений ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих сторона захисту вважає безпідставними, так як з моменту скоєння вбивства ОСОБА_11 до затримання ОСОБА_9 пройшов період в 30 днів, однак обвинувачений в зазначеному злочині ОСОБА_9 не покинув місця проживання і не переховувався від слідства, жодним чином не впливав на свідків та потерпілих.
Захисник звертає увагу, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання, навчається в Козятинському Міжрегіональному вищому професійному училищі залізничного транспорту по спеціальності помічника машиніста електровоза, раніше не судимий, з 2014 року по 2017 року служив в Збройних Силах України, приймаючи участь в бойових діях по захисту Вітчизни , має міцні соціальні звязки, так як постійно проживає з батьками в Козятині, репутація його за місцем проживання серед односельчан та за місцем навчання серед студентів та керівництва є винятково позитивною, у інших кримінальних правопорушеннях ОСОБА_9 не підозрюється, до адміністративної відповідальності не притягався.
Крім того, ОСОБА_9 через адміністрацію «Вінницької установи виконання покарань №1» подав клопотання до Президента про надання можливості йому захищати свою Вітчизну .

Захисник ОСОБА_7 в судове засідання не зявився надіслав заяву, в якій просив провести розгляд апеляційної скарги у його відсутність, апеляційну скаргу задоволити, змінивши обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід на більш м`який.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_10 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час не зменшилися, продовжують існувати, оскільки ОСОБА_9 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, який потягнув за собою загибель людини, перебуваючи на волі може переховуватися від суду, оскільки у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, впливати на свідків, ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, просив задоволити, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1, ч.2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .
Згідно ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 дотримався вимог кримінального процесуального закону.

З матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000682 від 30.09.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 України, перебуває на розгляді у суді першої інстанції.
Вирішуючи питання щодо продовження строків тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Судом враховано, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи із застосуванням насильства, передбаченого п.6 ч.2 ст. 115 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, за місцем проживання характеризується посередньо, у обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки, крім того, обвинувачений зник з місця вчинення злочину.
Висновки суду, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України, а саме спробам ОСОБА_9 переховуватися від суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні шляхом незаконного впливу на свідків, іншим чином перешкоджати судовому розгляду відповідають критеріям справедливості та співмірності (пропорційності).
Суд першої інстанції обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки на час розгляду клопотання ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, а жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 щодо застосування більш мякого запобіжного заходу, суд апеляційної інстанції враховує, що розгляд кримінального провадження щодо обвинуваченого триває, судом не проведено судове слідство, не допитано обвинуваченого, свідків, не досліджено письмових доказів та вважає, що з урахуванням доведеності наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, доведеним прокурором, а також забезпечити безпеку суспільства від нових протиправних посягань обвинуваченого, враховуючи ступінь суспільної небезпеки злочину, у якому він обвинувачується.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про порушення прокурором порядку вручення клопотання про продовження строку тримання під вартою суд апеляційної інстанції не приймає.
Як убачається з матеріалів провадження суд перевірив доводи сторони захисту щодо порушень, допущених прокурором при подачі клопотання про продовження запобіжного заходу та дав належну оцінку.
При цьому суд звернув увагу на те, що за відсутності розписки про отримання клопотання обвинуваченим, прокурор оголосив повний текст клопотання, захисники навели свої заперечення щодо недоцільності продовження запобіжного заходу .
Суд врахував, що захисники не заперечували щодо завчасного отримання копії клопотання, не навели аргументів, яким чином недотримання прокурором строку вплинуло на позицію захисту.
Також, судом першої інстанції враховано, що прокурором під час судового засідання надано витяг з електронного листування про направлення на електронну адресу слідчого ізолятору ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1»16.05.2022 року копії клопотання про продовження строку тримання під вартою для вручення обвинуваченому ОСОБА_9 та на електронні адреси захисників.
Право обвинуваченого ОСОБА_9 на захист під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою було забезпечено.
Також суд мотивував своє рішення щодо відсутності підстав для відмови в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу з метою реалізації обвинуваченим, як громадянином України конституційного обовязку по захисту Вітчизни в умовах оголошеного воєнного стану.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши всі обставини, які мають значення для прийняття рішення , вважає що підстав для зміни запобіжного заходу, для відмови в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 відсутні.
Враховуючи те, що ОСОБА_9 своїми діями показав свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки, вчиняючи особливо тяжке кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я, проявив самовпевненість у безкараності за свої вчинки, перебування його на волі може призвести до можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, що в подальшому ускладнить проведення судового розгляду.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, невзявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Суд апеляційної інстанції вважає, що, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Підстави для скасування ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 17.05.2022 року про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 відсутні.
Керуючись ст.404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції
п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні апеляційних скарг захисників.
Ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 17.05.2022 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3