Справа № 697/1032/22
Провадження № 1-кс/697/169/2022
У Х В А Л А
Іменем України
18 липня 2022 року м. Канів

Слідчий суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Канів Черкаської області клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канів, Черкаського району, Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, депутатом не являється, в силу ст. 89 КК України не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернувся до суду з погодженим прокурором Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_4 клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовано наступним.

06.07.2022 до ВП №1 ЧРУП ГУНП в Черкаській області надійшла заява від гр. ОСОБА_7 про те, що житель м. Канів, Черкаського району, Черкаської області займається незаконним збутом особливо-небезпечного наркотичного засобу «канабіс».

06.07.2022 за даним фактом СВ ВП № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області були внесені відомості до ЄРДР за № 0000134 від 06.07.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

У ході проведення досудового розслідування, оперативно-розшукових заходів, слідчих розшукових дій, негласних слідчих розшукових дій та інших заходів спрямованих на встановлення особи причетної до вчинення даного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, було встановлено, що до вчинення даного злочину причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель: АДРЕСА_1 .

Так, 14.07.2022 в рамках даного кримінального провадження було здійснено контрольовану оперативну закупку, після чого ОСОБА_8 добровільно видав працівникам поліції пачку від цигарок «Давідоф» в середині якої була подрібнена речовина рослинного походження.

В подальшому 14.07.2022 було проведено обшук за місцем проживання фігуранта, в ході якого було вилучено грошові кошти в сумі 200 грн., які зловмисник отримав після збуту особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс».

Так, 14.07.2022, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канів, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, безробітного, раніше не судимого, було затримано в порядку ст. 208 КПК України, про що було складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

Так, ОСОБА_5 , будучи особою, яка не перебуває на обліку, як наркозалежний, тобто будучи особою, яка не вживає наркотичні засоби та психотропні речовини, перебуваючи у невстановленому місці, точної дати та часу слідством не встановлено, діючи умисно, протиправно, у невстановлений досудовим слідством спосіб, незаконно придбав подрібнену речовину рослинного походження, яка згідно з висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-22/7429-НЗПРАП від 15.07.2022 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, масою (в перерахунку на суху речовину) 2,48 г., яку незаконно зберігав з метою збуту та 14.07.2022, близько 12 год. 40 хв., перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , переслідуючи ціль незаконного збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, незаконно збув, шляхом продажу за грошові кошти в сумі 200 грн. гр. ОСОБА_8 , якому було доручено проведення оперативної закупівлі особливо небезпечного наркотичного засобу.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту, та збут особливо небезпечного наркотичного засобу.

15.07.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 відповідно до ст. 63 Конституції України від надання будь-яких показів щодо себе, відмовився.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Канів, Черкаської області, зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, маючий середню освіту, не працюючий, розлучений, раніше не судимий.

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: даними протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 06.07.2022, даними протоколу огляду покупця та вручення грошей від 14.07.2022, даними протоколу видачі предметів від 14.07.2022, даними протоколу допиту свідка ОСОБА_8 , даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.07.2022, даними протоколу обшуку від 14.07.2022, даними протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 15.07.2022, даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 14.07.2022, даними висновку експерта №СЕ-19/124-22/7429-НЗПРАП від 15.07.2022.

Обставинами, що в сукупності вказують на можливість і необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також є: 1) вік та задовільний стан здоров`я підозрюваного, відсутність постійного місця роботи, відсутність міцних соціальних зв`язків, а також законних джерел засобів для існування; 2) тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що згідно із ст. 12 КК України є тяжким умисним злочином, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, 3) репутація підозрюваного. Вищевказане свідчить про можливість вчинити інші кримінальні правопорушення та фактично унеможливлює здійснення за ним контролю з боку слідчого, прокурора чи суду, перебуваючи на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання з підстав заявлених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_12 заперечували проти задоволення клопотання.

Підозрюваний пояснив, що щиро кається, не знає, чому він так вчинив, просить суд врахувати, що він проживає в одному будинку з матір`ю- інвалідом, яка потребує стороннього догляду.

Захисник підозрюваного просить суд врахувати, що його підзахисний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вплив на свідків виключається, оскільки свідок має змінені анкетні дані. Також підозрюваний проживає разом з хворою матір`ю, яка потребує постійного стороннього догляду.

Заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов такого висновку.

Згідно зі змістом ст.ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п.9 ч.2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Частиною 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Частиною 2 цієї статті Кодексу встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25 квітня 2003 року № 4 запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають з норм КПК України, і його належної поведінки.

При цьому Верховним Судом України роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного внаслідок відсутності у останнього постійного місця проживання, зловживання спиртними напоями чи вживання наркотичних засобів, продовження вчинення злочинів, підтримання соціальних зв`язків негативного характеру, порушення умов запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі.

У ст. 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на засадах верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику ЄСПЛ, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Під час розгляду клопотання стороною обвинувачення не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а також не доведено підстави для застосування виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Посилання сторони обвинувачення на ймовірність вчинення підозрюваним однієї із дій, які вказані у п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не підтверджені належними та допустими доказами.

Із досліджених доказів, які містяться в матеріалах клопотання, встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , проживає разом з матір`ю, яка потребує постійного стороннього догляду, раніше не судимий, характеризується позитивно, на обліку у лікаря- нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Разом з тим стороною обвинувачення не доведено, що підозрюваний ОСОБА_5 не виконуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки; буде переховуватися від органів слідства чи суду, зокрема ухилятиметься від явки до слідчого чи суду; чинитиме тиск чи інший незаконний вплив на свідків; перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином або вчинить інше кримінальне правопорушення.

Надані стороною обвинувачення докази також не доводять обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.ч. 5 та 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оскільки органами досудового розслідування не доведено, що більш м`який запобіжний захід буде недоцільним для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає за можливе застосувати більш м`який запобіжний захід.

З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає за необхідне обрати стосовно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваному ОСОБА_5 залишати житло цілодобово з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя дійшов переконання, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 183, 194, 196, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Обрати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці за місцем його фактичного проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити ОСОБА_5 цілодобово залишати помешкання за адресою: АДРЕСА_1 до 15.09.2022.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, окрім як під час участі у слідчих діях.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід; працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали - 2 місяці, тобто до 15.09.2022.

Виконання ухвали доручити відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, прокурору, слідчому.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом п`яти днів з дня отримання ним копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1