КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у судовому засіданні, ОСОБА_6 на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2019 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

Вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2019 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України та виправдано.

У вироку суду зазначено, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не було доведено та судом не було встановлено, що ОСОБА_7 вчинив саме той злочин, який йому інкримінується, тобто не доведено п. 2 ч. 1 ст. 373, що є підставою для ухвалення виправдувального вироку.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2019 року скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а також неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 67 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що, визнаючи ОСОБА_10 невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, суд допустив невідповідність своїх висновків фактичним обставинам кримінального провадження, безпідставно не взявши до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки та свій висновок про недоведеність вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_11 , побудував на суперечливих, достатньо не перевірених доказах, яким не дав належної правової оцінки.
Зокрема, суд першої інстанції не врахував та не дав належної оцінки зібраним в ході досудового розслідування та дослідженим під час судового провадження доказам, якими підтверджується вина ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, а саме: протоколу огляду речей від 15.05.2019 за участю ОСОБА_10 , під час якого останній добровільно видав частину предметів, викрадених ним в магазині «АТБ», заяві представника магазину «АТБ» ОСОБА_12 від 15.05.2019, згідно з якою остання отримала на зберігання частину викрадених речей; постанові про визнання речовими доказами від 16.05.2019 та передачею на зберігання представнику магазину «АТБ» ОСОБА_12 , згідно з якою остання отримала на зберігання частину викрадених речей; диску із відеозаписом, згідно якого безпосередні дії обвинуваченого щодо викрадення речей із магазину не охоплювалися відеозаписами з камер спостереження цього торгівельного залу, але встановлено фактичне перебування ОСОБА_10 і вибір предметів для вчинення крадіжки; показанням обвинуваченого ОСОБА_10 під час судового розгляду, який на запитання суду надав відповідь, що хотів викрасти все те, що викрав, бо воно йому було необхідне, у зв`язку з тим, що йому був необхідний набор продуктів для того, щоб поїхати з сім`єю та друзями на пікнік, тому, оскільки коштів для придбання продуктів не вистачало, обвинувачений вирішив прийти декілька разів до магазину «АТБ» і взяти частинами необхідні йому товари, оскільки боявся бути поміченим охороною та працівниками магазину, при цьому обвинувачений ОСОБА_11 визнав свою вину в повному обсязі під час досудового розслідування та судового розгляду.
Окрім того, роз`яснивши під час судового розгляду відповідно до ст. 348 КПК України обвинуваченому ОСОБА_13 суть пред`явленого йому обвинувачення, з`ясувавши, що він повністю визнає свою вину та бажає давати показання, а учасники судового провадження не оспорюють зібрані під час досудового розслідування докази щодо тих обставин, які інкриміновані обвинуваченому, суд, за клопотанням сторони обвинувачення, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України постановив застосувати скорочений порядок дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням документів, які характеризують його особистість, який під час допиту у судовому засіданні вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Однак, після цього суд поставив під сумнів показання обвинуваченого та безпідставно змінив порядок і обсяг дослідження доказів, постановивши застосувати повний порядок дослідження доказів, не взявши до уваги показання допитаного у суді обвинуваченого ОСОБА_10 , який, до того ж, під час судового розгляду надав суду копію квитанції про відшкодування завданих матеріальних збитків ТОВ «АТБ-Маркет» на загальну суму 982 грн. 90 коп., що свідчить про те, що ОСОБА_11 усвідомив вчинене ним кримінальне правопорушення.

Крім того, судом першої інстанції допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а саме судом при ухваленні оскаржуваного вироку не було дотримано вимог ст. 366, ч. 2 ст. 367 КПК України.
Так, 21 червня 2019 року о 12 год. 42 хв. після останнього слова ОСОБА_10 головуючий суддя оголосив про вихід до нарадчої кімнати, однак, 21 червня 2019 року о 14 год. 06 хв. головуючий суддя оголосив про поновлення судового розгляду з метою з`ясування розбіжностей виявлених у реєстрі досудового розслідування, але по суті суддею розпочато судовий розгляд та повторно досліджено докази, у зв`язку з чим суддею було порушено таємницю нарадчої кімнати, а тому судове рішення не може вважатись законним та обґрунтованим.
Окрім того, апелянт вказує, що підготовче судове засідання у порушення норм ст. 314 КПК України, проведено за відсутності представника потерпілого.

Таким чином, вищевказане свідчить про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 411 КПК України, про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України, а також про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, що є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яки підтримали апеляційну скаргу прокурора; обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляції прокурора; дослідивши в судовому засіданні за клопотанням прокурора докази; заслухавши виступи сторін у судових дебатах; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційні скарги, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає до задоволення, а виправдувальний вирок суду щодо ОСОБА_10 підлягає до скасування з постановленням нового вироку, виходячи з таких підстав.
Насамперед, колегія суддів відмічає, що при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_7 судом не було допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які відповідно до вимог ст. 412 КПК України були б підставою для скасування виправдувального вироку.
Зокрема, колегія суддів вважає безпідставними посилання прокурора на порушення судом першої інстанції вимог ст. 366, ч. 2 ст. 367 КПК України, а саме таємниці нарадчої кімнати.

Так, з журналу судового засідання від 21 червня 2019 року та звукозапису убачається, що суд о 12 годині 42 хвилин видалився до нарадчої кімнати та о 14 годині 06 хвилин по виходу з нарадчої кімнати відновив з`ясування обставин, які підлягали встановленню під час кримінального провадження, та перевірку їх доказами, після оголосив судові дебати з приводу додатково досліджених обставин та надав останнє слово обвинуваченому і знову видалився до нарадчої кімнати, по виходу з якої оголосив вирок.

Отже, згідно з данимим журналу судового засідання постановлення оскаржуваного вироку здійснювалось судом в нарадчій кімнаті, відповідно до правил, передбачених ст. 367 КПК України.
При цьому відновлення судом з`ясування обставин судового провадження після виходу до кімнати судового з дотриманням вимог кримінального процесуального щодо проведення судових дебатів та надання останнього слова обвинуваченому не є порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке б мало наслідком скасування ухваленого виправдувального вироку.

Також суд не допустив порушення прав потерпілого, провівши підготовче судове засідання без участі його представника, оскільки потерпілий потерпілого - ТОВ "АТБ-маркет" був належдним чином повідомленим про призначення на 13 червня 2019 року підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , а представник потерпілого ОСОБА_14 у своій заяві від 10 червня 2019 року просив суд підготовче та інші судові засідання проводити без його участі.

Водночас, колегія суддів, приймаючи до уваги доводи апеляійної скарги прокурора про безпідставне виправдання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України, вважає, що суд дав неправильну оцінку доказам, наданим стороною обвинувачення, внаслідок чого дійшов до помилкового висновку про недоведення вини обвинуваченого.
Незважаючи на те, що ОСОБА_7 повністю визнав свою вину в пред`явленому йому звинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України при обставинах, встановлених органами досудового розслідування, суд не взяв до уваги такі показання, посилаючись на відео з камери відеоспостереження.
Зокрема, у вироку суду детально викладено зміст відеофайлів з камер спостереження магазину, на яких зафіксовано чоловіка, схожого на обвинуваченого ОСОБА_7 , який ходить по магазину, вибирає товари, а поряд з ним завжди ходить жінка з червоною сумкою, яка також вибирає товари, кладе їх до кошика, повертає на полиці тощо.
Після викладення змісту даних відеоспостереження суд у вироку зазначає, що органами досудового розслідування не було дано ніякої оцінки тій обставині, що поряд з обвинуваченим ОСОБА_7 перебувала інша особа, яка вчиняла такі ж дій, як і обвинувачений.
Окрім того, суд вважав, що вказівка в обвинувальному акті на те, що обвинувачений, керуючись єдиним злочинним наміром, вчиняє декілька епізодів злочину, без деталізації того, у чому такий єдиний намір полягав, не може свідчити про наявність єдиного злочинного наміру та про дотримання вимог щодо конкретності обвинувачення.
При цьому суд посилається на вимоги ст. 337 КПК України про те, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею та зазначає, що прокурор не заявляв клопотання про зміну обвинувачення чи висунення додаткового обвинувачення.
Що мав на увазі суд, посилаючись на вимоги ст. 337 КПК України, та вказуючи на те, що прокурором не було змінено обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_7 , чи не було висунуто додаткове обвинувачення - у вироку суду не зазначено.
Можливо, суд мав на увазі, що враховуючи події, зафіксовані на відеозаписах з камер відеоспостереження, та кількість епізодів викрадення майна, ОСОБА_7 необхідно було пред`явити обвинувачення у вчиненні крадіжки повторно та за попередньою змовою групою осіб.
Водночас, суд у вироку не вказав, що було перешкодою для судового розгляду стосовно ОСОБА_7 в межах висунутого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та не дав оцінки діям обвинуваченого, викладеним в обвинувальному акті, на предмет наявності складу вказаного кримінального правопорушення.
Колегія суддів вважає, що керуючись вимогами ст. 337 КПК України, суд зобов`язаний був розглянути кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 в межах висунутого йому обвинувачення, незважаючи на те, що під час судового розгляду були встановлені обставини, які могли вплинути на об`єм обвинувачення в частині наявності інших кваліфікуючих ознак.
Проте, суд першої інстанції, пославшись у вироку на вимоги ст. 337 КПК України, фактично не виконав вимог вказаної статті та не розглянув обвинувачення, висунуте ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України, пославшись на недоведеність того, що ОСОБА_7 вчинив саме той злочину, який йому інкримінується.
Колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції, виклавши у вироку зміст доказів, наданих стороною обвинувачення, в порушення вимог ч. 1 ст. 94 КПК України не оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення і це призвело до постановлення незаконного і необґрунтованого вироку.
Таким чином, виправдувальний вирок щодо ОСОБА_7 слід скасувати та ухвалити новий вирок.
Колегія суддів, дослідивши в судовому засіданні апеляційної інстанції за клопотанням прокурора докази, надані стороною обвинувачення та дані про особу обвинуваченого, встановила, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, за яке має бути призначено покарання.
Колегія суддів встановила, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.
Так, 09 травня 2019 року о 14 годині 03 хвилини ОСОБА_11 , з метою придбання продуктів харчування прийшов до приміщення магазину № НОМЕР_1 ТОВ «АТБ-маркет» за адресою: м. Фастів, вул. Галафєєва, 43-А, взяв продуктовий кошик та попрямував до торгівельного залу, де вирішив протиправно, незаконно заволодіти чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з полиць торгівельного залу взяв товари: пляшку горілки «Козацька рада класична», об`ємом 0,7 л, вартістю 126,3 грн.; упаковку сосисок «Добров молочні», вагою 330 гр., вартістю 55,5 грн.; упаковку яловичини «Своя лінія», вагою 0,379 кг, вартістю 63,93 грн.; стегно свиняче «Глобино», вагою 1 кг, вартістю 130,55 грн.; упаковку ватних паличок «Своя лінія», вартістю 17,6 грн., які сховав до сумки, що мав із собою. Після чого ОСОБА_7 попрямував далі по магазину, беручи інші товари та поміщуючи їх до вищезазначеного кошику.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_11 діючи з корисливим мотивом, з метою таємного викрадення продуктів харчування, попрямував до касової зони, де на товарну лінію виклав лише частину товарів (продукти харчування), які оплатив готівкою, а іншу частину - пляшку горілки «Козацька рада класична», об`ємом 0,7 л, вартістю 126,3 грн.; упаковку сосисок «Добров молочні», вагою 330 гр., вартістю 55,5 грн.; упаковку яловичини «Своя лінія», вагою 0,379 кг, вартістю 63,93 грн.; стегно свиняче «Глобино», вагою 1 кг, вартістю 130,55 грн.; упаковку ватних паличок «Своя лінія», вартістю 17,6 грн., яку він, ходячи по магазину, переклав до своєї сумки, що мав із собою, приховуючи від касира, працівників охорони та інших працівників магазину, проніс повз касову зону, не оплативши його вартість.
Після цього, ОСОБА_11 із викраденим товаром вийшов з приміщення магазину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим наніс ТОВ «АТБ-Маркет» майнової шкоди на загальну суму 393,88 грн.
Продовжуючи реалізувати свої злочинні дії об`єднані єдиним злочинним умислом, ОСОБА_11 , 09.05.2019 року близько 18 год., діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з полиць торгівельного залу товари: дезодорант «Nivea», вартістю 40,9 грн.; пляшку горілки «Козацька рада класична», об`ємом 0,5 л, вартістю 179,8 грн.; крем-гель для душу «Fa ванільний мед», вартістю 36,9 грн., які сховав до сумки, що мав із собою. Після чого ОСОБА_11 попрямував далі по магазину, беручи інші товари та поміщуючи їх до вищезазначеного кошику.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_11 діючи з корисливим мотивом, з метою таємного викрадення продуктів харчування, попрямував до касової зони, де на товарну лінію виклав лише частину товарів (продукти харчування), які оплатив готівкою, а іншу частину - дезодорант «Nivea», пляшку горілки «Козацька рада класична» об`ємом 0,5 л, вартістю 179,8 грн., крем-гель для душу «Fa ванільний мед», вартістю 36,9 грн., всього товарів на загальну суму 257,6 грн., яку він, ходячи по магазину, переклав до своєї сумки, що мав із собою, приховуючи від касира, працівників охорони та інших працівників магазину, проніс повз касову зону, не оплативши його вартість.
Після цього, ОСОБА_11 , із викраденим товаром вийшов з приміщення магазину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим наніс ТОВ «АТБ-Маркет» майнової шкоди на загальну суму 257,6 грн.
Продовжуючи реалізувати свої злочинні дії, об`єднані єдиним злочинним умислом, ОСОБА_11 , 10.05.2019 року близько 19 год. 37 хв., діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, шляхом вільного доступу, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з полиць торгівельного залу товари: губку-блиск для взуття «Silver», вартістю 27,3 грн.; пляшку горілки «Козацька рада», об`ємом 0,5 л., вартістю 179,8 грн.; два дезодоранти «Ахе», вартістю 43,6 грн. кожен; дезодорант «Rexona», вартістю 46,7 грн.; набір для гоління «Gillete», вартістю 159,9 грн., які сховав до сумки, що мав із собою. Після чого ОСОБА_11 попрямував далі по магазину, беручи інші товари та поміщуючи їх до вищезазначеного кошику.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_11 діючи з корисливим мотивом, з метою таємного викрадення продуктів харчування, попрямував до касової зони, де на товарну лінію виклав лише частину товарів (продукти харчування), які оплатив готівкою, а іншу частину - губку-блиск для взуття «Silver», вартістю 27,3 грн.; пляшку горілки «Козацька рада», об`ємом 0,5 л., вартістю 179,8 грн.; два дезодоранти «Ахе», вартістю 43,6 грн. кожен; дезодорант «Rexona», вартістю 46,7 грн.; набір для гоління «Gillete», вартістю 159,9 грн., які він, ходячи по магазину, переклав до своєї сумки, що мав із собою, приховуючи від касира, працівників охорони та інших працівників магазину, проніс повз касову зону, не оплативши його вартість.
Після цього, ОСОБА_11 із викраденим товаром вийшов з приміщення магазину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим наніс ТОВ «АТБ-Маркет» майнової шкоди на загальну суму 500,9 грн.
Внаслідок вчинення вищевказаних протиправних дій ОСОБА_11 завдав ТОВ «АТБ-маркет» майнової шкоди на загальну суму 1 152,38 грн.
В судовому засіданні як першої, так і апеляційної інстанції ОСОБА_7 визнавав себе винним у вчиненому кримінальному правопорушенні та дав показання, якими підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті .

Так, обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що 9 травня 2019 року він зайшов до магазину АТБ, взяв кошик, набрав товарів, за частину з яких розплатився, а частину поклав до сумки та виніс з магазину, не оплачуючи їх.

Цього ж дня, близько 18 години він знову прийшов до магазину АТБ та в цей же спосіб взяв товар, за частину якого розрахувався, а за частину, яку поклав до сумки - ні.

Наступного дня близько, 10 травня 2019 року, він втретє прийшов в магазин АТБ, де знову ж таки взяв товар, за частину якого розрахувався, а за іншу частину, яку поклав у сумку - ні.

Потім 15 травня 2019 року він знову прийшов до АТБ, взяв товар, оплатив товар на касі, а при виході з магазину АТБ його затримала охорона, й він запропонував оплатити товар.

Окрім того, вина ОСОБА_7 підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, які були дослідженні у судовому засіданні колегією суддів, а саме: протоколом огляду місця події від 15 травня 2019 року та заявою від 15 травня 2019 року.
Відповідно до протоколу огляду місця події, об`єктом огляду є кабінет №8 у Лінійному Відділі на станції Фастів ГУНП в Київській області, навпроти входу якого стоїть громадянин, що представився як ОСОБА_7 та повідомив, що добровільно видає речі, викрадені ним у магазині «АТБ» по вул. Галафєєва у м. Фастові, а саме: дезодорант AXE «DT», дезодорант AXE «А», ушні палички марки «Своя ліній», дезодорант Rexona, гель для душу FA, гель для гоління Gillette «Mach3».
Відповідно до заяви ОСОБА_7 від 15 травня 2019 року, він добровільно видав перелічені вище предмети викрадені ним в АТБ по вул. Галафєєва.

Видані ОСОБА_7 засоби гігієни були приєднані до справи у якості речових доказів.

При дослідженні відеозаписів з камер відеоспостереження магазину в суді першої інстанції обвинувачений повідомив, що чоловіком у чорній куртці є він - ОСОБА_7 .

В судовому засіданні апеляційної інстанції за згодою сторін відеозаписи не досліджувались, оскільки обвинувачений не заперечував їх змісту.

Таким чином, колегія суддів, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, належним чином дослідивши в судовому засіданні апеляційної інстанції докази, надані стороною обвинувачення дійшла до висновку, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_7 доведено повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 колегія суддів кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, та вважає, що ОСОБА_7 слід призначити покарання у виді штрафу.
При цьому, керуючись вимогами ст. ст. 4, 5 КК України, колегія суддів вважає, що розмір штрафу необхідно визначити за ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції Закону № 1449-VІ від 04.06.2009) в розмірі 67 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таке покарання, на думку колегії суддів, згідно з вимогами ст. 65 КК України буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових злочинів.
Враховуючи час вчинення кримінального правопорушення, та керуючись вимогами ст. ст. 4, 5, ст. 12 (в редакції Закону № 4025 від 15.11.2011), п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції Закону № 1183-VII від 08.04.2014), колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 необхідно звільнити від покарання на підставі ч. 5 ст. 74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -
з а с у д и л а :

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у судовому засіданні, ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 червня 2019 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України скасувати.

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції Закону № 1449-VІ від 04.06.2009) та призначити йому за цією статтею покарання у виді штрафу в розмірі 67 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1139 гривень.

На підставі ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_7 звільнити від покарання у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України (в редакції Закону № 1183-VII від 08.04.2014).

Вирок може бути оскарженим в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3