справа № 208/2838/19
№ провадження 1-кп/208/90/22
ВИРОК
Іменем України

13 квітня 2022 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000514 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, працюючого замесником ЧП «Тиферет Амацот», одружений, на утриманні має малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 29.10.2010 року Баглійським районним суду м. Дніпродзержинська за ч.1 ст. 187, ч.2 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений 05.06.2013 року умовно-достроково з не відбутим строком 1 рік 1 місяць 29 днів,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, інваліда 3-ї групи, не працюючого, розлученого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за злочин проти чужої власності, знов вчинив аналогічне кримінальне правопорушення.

02.03.2019 року, о 07.06 годині, Купрій разом з раніше знайомим йому ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщені кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , побачили раніше незнайомого ОСОБА_10 , який сидів за столом в приміщені.

Реалізуючи свій раптово виниклий спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи узгоджено, керуючись корисливим мотивом, Купрій та ОСОБА_11 підійшли до Мохорєва та попросили вийти разом з ними на вулицю, на що останній погодився.

Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, скориставшись тим, що ОСОБА_11 відволікає розмовою ОСОБА_12 , а останній тимчасово втратив контроль за своїм майном, о 07.07 годині, Купрій діючи повторно, спираючись на підтримку співучасника, лівою рукою, з правої бокової кишені штанів Мохорєва витяг належний тому мобільний телефон «iPhone 7 Plus» вартістю 11 166 гривень 67 копійок.

Мохорєв, одразу помітивши викрадення мобільного телефону, почав вимагати від Купрія припинення його злочинних дій та повернення викраденого майна.

Купрій, усвідомивши, що його таємні дії помічені потерпілим, ігноруючи вимоги ОСОБА_12 повернути телефон, продовжив реалізацію спільного злочинного умислу, а саме передав викрадений у потерпілого мобільний телефон Кобозеву, який у свою чергу, не маючи наміру повертати майно та не зважаючи на прохання потерпілого його повернути, цілковито усвідомлюючи, що їх спільні із ОСОБА_13 злочинні дії помічені потерпілим, сховав викрадений телефон до кишені своїх штанів.

Таким чином, спільні протиправні дії Купрія та ОСОБА_11 , розпочаті як таємне викрадення чужого майна, будучі помічені потерпілим ОСОБА_12 , продовжені ними як відкрите викрадення чужого майна.

Продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, з метою отримання реальної можливості розпоряджатись викраденим майном, діючи спільно та спираючись на підтримку одне одного, Купрій та ОСОБА_11 , незважаючи на вимоги потерпілого припинити злочинні дії та повернути мобільний телефон, вийшли з приміщення кафе-бару «Коктейль-Бар», залишили місце вчинення злочину, отримали реальну можливість розпоряджатись викраденим майном, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_12 майнової шкоди на зазначену вище суму.

В судовому засіданні обвинувачений Купрій свою вину у вчиненні злочину при зазначених в обвинувальному акті обставинах визнав повністю та пояснив суду, що в ранковий час 02.03.2019 року, він разом зі своїм товаришем ОСОБА_14 знаходився в приміщенні кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_4 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Побачили в приміщенні закладу раніше не знайомого потерпілого, який сидів за столом. З карману його штанів було видно мобільний телефон. Вирішили його таємно викрасти. Разом з ОСОБА_15 підійшли до потерпілого та почали розмову, в ході якої запропонували останньому вийти на вулицю поспілкуватися. Виходили всі разом, і він йшов поряд з потерпілим поряд. Дещо позаду йшов ОСОБА_11 . Рукою, він витяг з карману потерпілого мобільний телефон та одразу, щоб потерпілий не побачив, передав його назад ОСОБА_11 . Потерпілий помітив викрадення телефону та став вимагати його повернути. На ці питання та прохання потерпілого відповідав, що телефону у нього немає. Потім разом з ОСОБА_11 пішли з приміщення бару. Мобільний телефон заклали знайомому. Гроші за заклад повернули. В подальшому телефон потерпілому повернуто. Вину свою визнає повністю та щиро кається. Злочин вчинив з корисливих мотивів та у зв`язку з важким матеріальним становищем.

Обвинувачений ОСОБА_11 пояснив суду, що свою вину у вчиненні злочину при зазначених в обвинувальному акті обставинах визнає повністю. Пояснив суду, що в 02.03.2019 року, зранку, він разом з раніше знайомим ОСОБА_16 , знаходився в приміщенні кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . В приміщенні закладу побачила раніше не знайомого потерпілого, який сидів за столом. Познайомившись з потерпілим, захотіли вийти на вулицю, поспілкуватися. Йдучи на вихід, Купрій знаходячись попереду разом з потерпілим, витяг у останнього з карману штанів мобільний телефон, після чого одразу передав йому назад. Він сховав телефон в своїй кишені, і на питання та прохання потерпілого повернути телефон, разом відповідали що телефону у них немає. Залишивши приміщення кафе, мобільний телефон у подальшому віддали під заставу знайомому. Гроші витратили на власні потреби. Заставу за телефон повернули. Сам телефон повернуто потерпілому. Вину свою визнає та щиро кається у скоєному. Злочин вчиняв з корисливих мотивів.

Окрім визнання вини обвинуваченими, вона встановлена в судовому засіданні та підтверджена відповідними доказами, які були предметом дослідження у цьому кримінальному провадженні, а саме::

- витягом з ЄРДР від 04.03.2019 року, як підстави початку досудового слідства по справі, згідно якого 19.05.2019 року до Кам`янського ВП надійшло повідомлення від ОСОБА_10 про те, що 02.03.2019 року, о 06.00 годині, невстановлена особа, знаходячись в «Коктейль-барі», що розташований в сквері по проспекту Свободи, шляхом вільного доступу, таємно заволоділа мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_10 спричинивши цьому майнову шкоду (т.2 а.с. 1);

- протоколом прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_12 про вчинене кримінальне правопорушення від 04.03.2019 року з вищезазначеними обставинами, з прохання притягнути до відповідальності за крадіжку мобільного телефону невідомих осіб (т.2 а.с. 6);

- протоколом огляду місця події від 04.03.2019 року, згідно якого зафіксована обстановка на місці вчинення кримінального правопорушення, в приміщенні кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_4 », розташованого по АДРЕСА_2 (т.2 а.с. 8-11);

- протоколом огляду оптичного диску «CD-R», наданого потерпілим ОСОБА_12 , на якому міститься відеофайл з камери спостереження, встановленої в приміщенні кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по АДРЕСА_2 , яким встановлено наступне:

02.03.2019 року, о 07.06 годині, в приміщенні бару знаходиться потерпілий ОСОБА_10 який розмовляє з двома невідомими чоловіками. Потерпілий пройшов до залу бару, де в цей час один із невідомих чоловіків підійшов до нього та засунув свою ліву руку в праву кишеню штанів ОСОБА_10 , звідки здійснив крадіжку мобільного телефону. Потерпілий, зрозумівши, що у нього викрали телефон підійшов до невідомого чоловіка, який був праворуч та почав вимагати у нього свій мобільний телефон. Невідомий чоловік, тримаючи мобільний телефон в руках за спиною, який в цей час забрав інший невідомий чоловік. Фототаблицею до слідчої дії (т.2 а.с. 32-36);

- речовими доказами по справі вищезазначеним оптичним носієм (т.2 а.с. 37-38);

- протоколами огляду оптичного диску «CD-R», наданого ФОП ОСОБА_17 , проведених у присутності свідка ОСОБА_18 , потерпілого Мохорєва, на якому міститься відеофайл з камери спостереження, встановленої в приміщенні кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по АДРЕСА_2 , яким встановлено наступне:

При відкритті файлу, в правій верхній частині міститься напис: 2019.03.02 07:06:59. Дії відбуваються в приміщені кафе-бару «Коктейль», за адресою АДРЕСА_2 , мається штучне освітлення приміщення. Зображення чорно-біле.

О 07:06:59 на екрані з`являється три чоловіка:

№ 1 - чоловік знаходиться сидячи на стільці за столом, високого зросту, одягнений в футболку білого кольору, штани джинсові в яких в правій кишені знаходиться мобільний телефон білого кольору.

№ 2 - чоловік, який розмовляє з №1 чоловіком, середнього віку, одягнений куртку темного кольору, на обличчі мається борода, брюки чорні.

№ 3 - чоловік, який знаходиться поруч з №1 та №2 чоловіком, одягнений в куртку світлого кольору, на шиї шарф білого кольору, штани темного кольору.

07:07:19

чоловік №2, проходить по залу біля чоловіка №1, засуває свою ліву руку в праву кишеню штанів останнього, звідки здійснює крадіжку мобільного телефонна та ховає його за спину.

07:07:27

чоловік №3 помічає, що чоловік №2, ховає від чоловіка №1 мобільний телефон, та підійшовши ззаду до чоловіка №2, забрав у нього мобільний телефон та заховав його за собі штани ззаду.

Згідно протоколу огляду, свідок ОСОБА_18 на даному відео впізнає чоловіка під №2 як свого співмешканця ОСОБА_4 , чоловік під №3, як товариша ОСОБА_19 , чоловік під №1 її не відомий (т.2 а.с. 70-71);

Згідно протоколу огляду, потерпілий ОСОБА_10 на даному відео впізнає себе під №1. Чоловіки під №2 та №3, це раніше невідомі йому особи, які викрали у нього мобільний телефон (т.2 а.с. 128-129);

- речовими доказами по справі вищезазначеним оптичним диском «CD-R» (т.2 а.с. 130);

Відеозапис переглянуто в судовому засіданні. Обвинувачені підтвердили, що це саме вони зображені на відео під час здійснення дій по викраденню мобільного телефону у потерпілого.

- протоколом пред`явлення особи для впізнання, згідно якого потерпілий ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_4 , який 02.03.2019 року, приблизно о 06.00 годині, перебував в приміщенні кафе-бару «Коктейль-Бар» по проспекту Свободи 42-В в м. Кам`янське та відкрито викрав з кишені штанів належний йому мобільний телефон «Iphone 7 plus», фото таблицею до слідчої дії (т.2 а.с. 54-56);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання, згідно якого потерпілий ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_6 , який 02.03.2019 року, приблизно о 06.00 годині, перебував в приміщенні кафе-бару «Коктейль-Бар» по проспекту Свободи 42-В в м. Кам`янське та відкрито викрав з кишені штанів належний йому мобільний телефон «Iphone 7 plus», фото таблицею до слідчої дії (т.2 а.с. 57-59);

- протоколом огляду предмету від 19.03.2019 року, мобільного телефону «Iphone 7 plus» imei НОМЕР_1 , добровільно виданого свідком ОСОБА_20 , яким зафіксовані його індивідуальні ознаки, зазначеним речовим доказом (т.2 а.с. 47-49);

- протоколом пред`явлення для впізнання від 20.03.2019 року, згідно якого свідок ОСОБА_20 впізнав ОСОБА_11 як чоловіка на ім`я ОСОБА_15 , який 02.03.2019 року, приблизно о 06.30 годині, разом з невідомим йому чоловіком приїхав до будинку АДРЕСА_3 , та запропонував придбати у нього мобільний телефон «Iphone 7 plus» за 4 000 гривень, фото таблицею до слідчої дії (т.2 а.с. 60-62);

- протоколом пред`явлення для впізнання від 21.03.2019 року, згідно якого свідок ОСОБА_20 впізнав ОСОБА_13 як чоловіка, який 02.03.2019 року, приблизно о 06.30 годині, приїхав до будинку АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_15 , який запропонував придбати у нього мобільний телефон «Iphone 7 plus» за 4 000 гривень, фото таблицею до слідчої дії (т.2 а.с. 63-66);

- висновком судової товарознавчої експертизи № 19/12.1/260 від 21.03.2019 року, згідно кого ринкова вартість мобільного телефону «Iphone 7Plus 32 GB» станом на 02.03.2019 року складала 11 166, 67 гривень (т.2 а.с. 112-115);

- протоколом проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_21 , яка працювала барменом кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що за адресою АДРЕСА_2 , яка пояснила обстановку та обставини які відбувались 02.03.2019 року о 06.00 годині, а саме розповіла, що вона знаходячись на робочому місці, почула як невідомий їй чоловік, вимагав від інших двох невідомих їй чоловіків повернути його мобільний телефон. Потім зазначені особи вийшли з приміщення бару та більше не поверталися. Фототаблицею до слідчої дії (т.2 а.с. 194-197);

- протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_12 який пояснив обстановку та обставини подій, що відбувалися 02.03.2019 року в приміщенні кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що за адресою АДРЕСА_2 , куди він прийшов відпочити зі своїм знайомим.

Зазначив, що приблизно о 06.00 годині, сидів з товаришем, розпивали алкогольні напої. Товаришу стало зле та він вийшов з приміщення кафе-бару. Він залишився сам та сидів за столом. До нього підійшли двоє незнайомих йому чоловіка та почали з ним розмову. В ході розмови, останні попросили вийти його на вулицю для продовження розмови, на що він погодився. Виходили вони разом. Один з невідомих чоловіків йшов з лівого боку, а інший йшов з правого боку. Той чоловік, що був з лівої сторони, почав з ним розмовляти, та в цей час він відчув що чоловік який йшов з правої сторони, заліз в його кишеню та витяг належний йому мобільний телефон. Відразу почав вимагати повернути йому мобільний телефон у чоловіка, що його витяг. Останній на прохання не реагував, та навпаки, почав ховати телефон за спину. Потім він оглянув зазначеного чоловіка та телефон не виявив. Інший чоловік, котрий йшов з лівої сторони, себе оглянути не дав. В подальшому, зазначені чоловіки вийшли з кафе. Фототаблицею до слідчої дії (т.2 а.с. 198-204)

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинувачених в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а їх умисні дії вірно кваліфіковано:

- ОСОБА_4 за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

- ОСОБА_6 за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

У відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд підстав не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

На підставі досліджених в судовому засіданні об`єктивних доказів відеозапису з камер внутрішнього спостереження кафе-бару «Коктейль-Бар» за 02.03.2019 року, суд уточнює обвинувачення Купрія та Кобозєва в частині часу вчинення ними злочину - період 07.06 07.07 годині ранку.

Обставиною, що пом`якшує покарання Купрія, суд вважає повне визнання ним своєї вини та щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання Купрія, судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_11 , суд вважає повне визнання вини та щире каяття.

Обставини, які б обтяжували покарання ОСОБА_11 , судом не встановлені.

Питання про призначення покарання при постановленні вироку, суд вирішує в залежності від доведеності винуватості особи у вчиненні злочинних дій за обставин, пред`явлених в обвинуваченні, з урахуванням вимог статей 50, 65 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання має на меті не тільки кару, з-поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності з досудовою доповіддю Південного районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ризик повторного вчинення ним кримінального правопорушення, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінено як середній.

Уповноважений орган з питань пробації, враховуючи всю викладену в своєму офіційному документі інформацію, вважає можливим виправлення обвинуваченого, як особи що не становить високої небезпеки, без його ізоляції від суспільства.

Згідно з досудовою доповіддю Південного районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ризик повторного вчинення ним кримінального правопорушення, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінено як середній.

Уповноважений орган з питань пробації, враховуючи всю викладену в своєму офіційному документі інформацію, вважає можливим виправлення обвинуваченого, як особи що не становить високої небезпеки, без його ізоляції від суспільства.

Досудова пробація, тісно пов`язана з процедурою подальшого призначення обвинуваченому покарання. Досудова доповідь висловлює незалежну та неупереджену думку працівника служби пробації стосовно особи правопорушника та вчиненого ним злочину, не є частиною обвинувачення, а є рекомендаційним інструментом для формулювання виваженої позиції у судових дебатах стороною обвинувачення та для подальшого об`єктивного прийняття судом рішення про вид і міру покарання у разі ухвалення обвинувального вироку суду.

Від призначення покарання, тобто вибору судом виду та розміру покарання за вчинений особою злочин, залежить досягнення мети покарання та дотримання фундаментальних прав людини.

В призначеному конкретній особі покаранні виявляється каральна політика держави, яка поєднує в собі реалізацію різних цілей державного реагування на випадки порушення найбільш суворих правових заборон, оскільки покарання згідно із законом України про кримінальну відповідальність це не лише кара, а й виправлення особи, запобігання вчиненню нею та іншими особами нових злочинів.

Постановою Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченим Купрій та Кобозєву покарання, суд враховує кваліфікацію їх дій як ненасильницького грабіжу, вчиненого без будь-яких елементів впливу на потерпілого, відшкодовану майнову шкоду завдану злочином.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому Купрію виду та міри покарання, суд враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який є раніше судимим, скарг на його поведінку у побуті не надходило, на утриманні має малолітню доньку, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: психічні та поведінкові розлади в результаті вживання психоактивних речовин зі шкідливими наслідками, вину визнав повністю, враховує його роль у вчиненні злочинів, обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, відсутність обставин, що його обтяжують, принцип його індивідуалізації.

З врахуванням принципу індивідуалізації покарання, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого Купрія можливо шляхом призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі з встановленням строку випробування.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_11 виду та міри покарання, суд враховує характер скоєного ним злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога не знаходиться, скарг на його поведінку у побуті не надходило, вину визнав повністю, є інвалідом 3-ї групи безстроково (відсутність нижньої кінцівки), враховує обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що його обтяжують.

З врахуванням принципу індивідуалізації покарання, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_11 можливо шляхом призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі з встановленням строку випробування.

Як визначено в рішенні ЄСПЛ в справі «Ван дер Велден проти Нідерландів», тяжкість заходу покарання сама по собі не є вирішальною, оскільки численні некримінальні заходи превентивного характеру можуть мати вагомі наслідки для відповідної особи.

Саме такий, превентивний характер, згідно кримінального законодавства України, носить іспитовий строк, визначений як певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим і останній під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування. Однією з найголовніших умов звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є те, що він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На думку суду, саме визначений обвинуваченим вид покарання у вигляді позбавлення волі з встановленням строку випробування, є законним, справедливим та достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового злочину.

Судові витрати по проведенню судових експертиз, згідно ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинувачених.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України. Цивільний позов по справі відсутній.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 роки.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 роки.

Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого протягом іспитового строку: не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судових експертиз, у рівних частинах, по 286 гривень з кожного, у загальній сумі 572 гривень.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон «Iphone 7 Plus» ІМЕІ: НОМЕР_1 , знявши арешт з майна, залишити у потерпілого ОСОБА_10 , оптичні диски із відеозаписами з камер відоспостереження з кафе-бару « ІНФОРМАЦІЯ_4 », зберігати при справі.

До набрання вироком законної чинності, запобіжний захід відносно засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1