Справа № 191/556/22
Провадження № 1-в/191/168/22
У Х В А Л А
іменем України

02 травня 2022 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника адміністрації СВК-94 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області з приміщенням Синельниківської виправної колонії (№ 94), клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженого :

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, до засудження мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений 6 разів, по даній справі засуджений: 05.10.2020 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 185 ч.2, ст. 185 ч.3, ст. 70 ст. 70 ч.4 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку 31.03.2020 року, кінець строку 30.04.2024 року.

ВСТАНОВИВ:

До Синельниківського міськрайонного суду надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_5 , згідно якого останній просить суд розглянути відносно нього питання про можливість застосування ст. 82 КК України про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

В судовому засіданні засуджений та захисник клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Представник ДУ «СВК №94» в судовому засідання пояснив, що засуджений характеризується негативно, тому просив в задоволенні клопотання відмовити.
Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , оскільки останній на шлях виправлення не став, не працює, характеризується негативно, а тому його клопотання є передчасним.
Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 раніше засуджений 8 разів. По цій справі засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.15 ч.2 ст.185 ч.2, ст.70 ч.4 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06.05.2021 року у застосуванні ч.5 ст.72 КК України було відмовлено. Початок строку зазначений : 31.03.2020 року, кінець строку : 30.04.2024 року.

Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_5 , останній відбуває покарання в ДУ «СВК №94» з 02.12.2020 року. За час відбування покарання характеризується негативно, має 4 стягнення, заохочень не має; на теперішній час на виробництві установи не працевлаштований; до роботи у відділенні ставиться посередньо, поставлені завдання виконує неохоче, потребує постійного контролю; заходи виховного характеру відвідує систематично, але реагує на них не завжди правильно; від участі у суспільно-корисному житті відділення та установи при можливості ухиляється; не приймає участі у диференційованій програмі виховного впливу; провину та суспільну небезпеку в скоєному злочині визнає та усвідомлює повністю, але не розкаюється у вчиненому; 13.08.2021 року на засіданні адміністративної комісії установи засудженому було відмовлено в застосуванні ст.101 КВК України, як особі, що не стає на шлях виправлення. Відповідно до оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, ризик оцінюється як Середній.

Згідно довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_5 , останній за період з 30.04.2020 року по 18.05.2020 року мав 4 стягнення за різні порушення (закриття спостережного отвору, зберігання забороненого предмету, блокування вхідних грат камери).

Відповідно до ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`якою згідно з ч.3 ст.82 КК України може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим : не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин; не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі; не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

При вирішенні питання про можливість застосування засудженому заміни невідбутої частини покарання більш м`яким суд аналізує дані про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й на дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Згідно п. 2, п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише при умові, якщо засуджений став на шлях виправлення. Питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Вирішуючи клопотання засудженого, суд враховує вищевикладене, матеріали справи, а також те, що засуджений ОСОБА_5 відбуваючи покарання в ДУ «СВК (№ 94)» за злочини проти власності, зарекомендував себе негативно, на даний час не працевлаштований на виробництві установи, до роботи у відділенні ставиться посередньо, за період з 30.04.2020 року по 18.05.2020 року чотири рази порушував умови режиму утримання, заохочень за період відбування не мав, станом на 21.12.2021 року відбув 2/3 частини строку призначеного судом покарання, комісією установи 13.08.2021 року ОСОБА_5 було відмовлено в застосуванні ст.101 КВК України, як особі, що не стає на шлях виправлення, виходячи з чого суд приходить до висновку про те, що поведінка засудженого не є зразковою, його ставлення до виконання обов`язків не є сумлінним, що свідчить про те, що засуджений на шлях виправлення не став. У зв`язку з чим, суд вважає, що клопотання засудженого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування ст. 82 КК України про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1