ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 688/249/21

Провадження № 11-кп/4820/69/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши в режимі відеоконференцзв`язку у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000652, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 травня 2021 року,-
в с т а н о в и л а :
Вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 травня 2021 року
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, офіційно не працюючого, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст.89 КК України,

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення ним злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Звільнено ОСОБА_8 з-під варти в залі суду, негайно.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінено на особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили, поклавши на ОСОБА_8 наступні обов`язки:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;
- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 2 923грн. 20коп. та моральної шкоди в сумі 500 000грн. залишено без розгляду.

Судові витрати на проведення судових експертиз в сумі 73 977грн. 93коп. віднесено на рахунок держави.

Речові докази по справі залишити у розпорядженні сторони обвинувачення.

Як вбачається з вироку, органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він, 22 вересня 2020 року у період часу з 11:00 год. по 12:00 год. перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в квартирі, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_9 та, у якій за місцем свого проживання перебував потерпілий ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із яким з мотивів особистої неприязні на фоні спільного вживання алкоголю вступив у конфлікт.
У той же день, час та місці, ОСОБА_8 під час конфлікту, підійшов до потерпілого ОСОБА_10 , який лежав на дивані у вітальній кімнаті вищевказаної квартири та, переслідуючи мету спричинення ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс численні удари кулаками, ногами та дерев`яним декоративним наличником в обличчя та по тулубу ОСОБА_10 , спричинивши останньому:
а) тілесні ушкодження у вигляді тупої поєднаної травми лівої половини грудної клітки та живота із синцем на боковій поверхні грудної клітки зліва, з переломами 7, 8, 9, 10, 11 ребер зліва, крововилив під плевру нижньої долі лівої легені, розрив селезінки та внутрішньочеревну кровотечу (біля 1100 мл крові), які в сукупності мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент спричинення;
б) переломи 8 та 9 ребер правої половини грудної клітки із синцем на передньо-боковій поверхні грудної клітки справа, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що викликають тривалий розлад здоров`я;
в) рану на шкірі нижньої повіки правого ока, рану на шкірі верхньої губи зліва, рану на слизовій оболонці верхньої губи зліва, три рани та синець на передній поверхні правої гомілки, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що викликають короткочасний розлад здоров`я;
г) садно в ділянці спинки носа, два садна на поверхні лоба, синці навколо обох очей, синці на тильних поверхнях обох кистей рук та на тильних поверхнях обох зап`ястків, сім саден на тильній поверхні правої кисті, два синці на зовнішній поверхні правого плеча, синець на зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу, три синці на задньо-боковій поверхні грудної клітки справа, синець в ділянці попереку та крижової кістки таза, п`ять синців на передньо-зовнішній поверхні лівого стегна, два синці на передній поверхні правого стегна, синець на передній поверхні лівої гомілки, садно на зовнішній поверхні правої гомілки, три садна на внутрішній поверхні правої гомілки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.
У подальшому ОСОБА_8 , після того як вчинив побиття потерпілого ОСОБА_10 та заподіяв йому вищевказані тілесні ушкодження, покинув місце події.
В цей же день потерпілий ОСОБА_10 через незначний проміжок часу від отриманих тілесних ушкоджень, а саме через внутрішньочеревну кровотечу внаслідок розриву селезінки при тупій поєднаній травмі лівої половини грудної клітки та живота, помер у коридорі вищевказаної квартири, де у подальшому виявлено його труп.

Вироком суду ОСОБА_8 визнаний невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 121 КК України та виправданий, оскільки стороною обвинувачення не доведено вину ОСОБА_11 в інкримінованому йому злочині.

В апеляційній скарзі, прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі.

Вважає, що вирок суду підлягає скасуванню в зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а також істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вказує, що вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, підтверджується, в тому числі, протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_12 від 23.09.2020 з додатком до нього (диск із відеозаписом слідчого експерименту із свідком ОСОБА_12 ) проведеним під час досудового розслідування кримінального провадження, який досліджений в судовому засіданні, під час якого останній надав свідчення, які викривають, ОСОБА_8 у вчиненні злочину стосовно ОСОБА_10 а саме заподіяння потерпілому умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого. Однак, вважає, що судом помилково визнано недопустимим доказом вищевказаний протокол проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_12 .
Зазначає, що висновок суду про те, що під час проведення слідчого експерименту свідок ОСОБА_12 перебував під дією алкогольних напоїв, які вживав у день проведення слідчої дії, помилковим, оскільки медичні документи про перебування свідка ОСОБА_12 в стані алкогольного сп`яніння відсутні. Також при перегляді в судовому засіданні відеозапису слідчого експерименту встановлено, що свідок спокійно та чітко давав покази та відтворював обстановку подій.
Сторона обвинувачення не погоджується із висновками суду про те, що обставини, які відобразив свідок ОСОБА_12 під час слідчого експерименту, є показаннями та не відповідають меті проведення слідчого експерименту, що слідчий експеримент посвідчує виключно проголошення викривальних свідчень про вчинення кримінального правопорушення та був способом закріплення показань свідка ОСОБА_12 , що проведення допиту свідка ОСОБА_12 та в цей же день проведення із ним слідчого експерименту є психологічним тиском на останнього, оскільки вважає, що такі висновки суду є не вірними та такими, що не відповідають дійсності.
Також вказує, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого правопорушення доводиться показання в судовому засіданні свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , судово-медичного експерта ОСОБА_16 , висновками судово-медичних експертиз №220 від 09.11.2020 та №16 від 13.01.2021 та інші матеріали кримінального провадження.
Вважає, що судом допущено неповноту судового розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. А саме судом були відхилені клопотання прокурора про встановлення та допит осіб, а також призначення проведення судово-психологічної експертизи по відеозапису слідчого експерименту, які заявлялися з метою підтвердження обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.
Крім того, висновки суду викладені у вироку від 14.05.2021, містять істотні суперечності (з вироку не зрозуміло з яких підстав суд виправдав ОСОБА_8 : чи то у зв`язку з недоведеністю вчинення ним злочину, чи то у зв`язку з недоведеністю в його діянні складу кримінального правопорушення), що є підставою для скасування вироку у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.
В своїх запереченням на апеляційну скаргу прокурора, захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 вважають, що апеляційна скарга прокурора на вирок суду першої інстанції є повністю безпідставною та необґрунтованою.
Вказують, що жодних порушень норм процесуального чи матеріального права, неповноти судового розгляду Шепетівським міськрайонним судом під час прийняття оскаржуваного вироку не було допущено. Суд першої інстанції цілком вірно та в повному об`ємі досліджено всі докази, що містяться в матеріалах справи, допитано всіх заявлених свідків, допитано обвинуваченого, потерпілу, та цілком вірно визнано ОСОБА_8 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.
Вважають, що вказані прокурором в скарзі підстави для скасування вироку є надуманими та не відповідають дійсності.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскаржуваного судового рішення з коротким викладом доводів апеляційних скарг, пояснення прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги з підстав наведених у ній, думку обвинуваченого та його захисника, про відсутність підстав для скасування вироку, повторно дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухваленим із дотриманням норм матеріального та процесуального права, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України із точки зору їх належності, допустимості достовірності та достатності для прийняття остаточного рішення у справі.

Згідно ч.1 ст.373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється, у разі, якщо не доведено, що:
- вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа;
- кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим;
- в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Крім цього, виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Положеннями ч.1 ст.94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З оскаржуваного вироку вбачається, що суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та обґрунтовано прийшов до висновку про недоведеність вчинення ним злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Мотивуючи своє рішення про виправдання ОСОБА_8 , суд належним чином дослідив надані сторонами докази.

Допитаний в судовому засіданні першої інстанції та апеляційної інстанції ОСОБА_8 винним себе у вчиненні злочину при вищенаведених обставинах не визнав, та по суті пред`явленого обвинувачення пояснив, що в ніч з 20 на 21 вересня 2020 року він приїхав в м. Шепетівку з м. Києва, де перебував на тимчасових заробітках. 22 вересня 2020 року, близько 9 год., він зустрів ОСОБА_17 , який провів його до ОСОБА_12 , разом з якими, в дворі будинку по АДРЕСА_3 , протягом 1 години розпивали спиртні напої. Близько 11год., він пішов в напрямку будинку АДРЕСА_4 , де проживав ОСОБА_13 , щоб син останнього, відвіз його у справах. В двір він зайшов разом із ОСОБА_12 , хоча йшли окремо. Оскільки ОСОБА_13 заряджав акумулятор, а його син був відсутній, він з ОСОБА_12 пішли в бік будинку протилежному напрямку від під`їзду, в якому проживав ОСОБА_18 . Зазначив, що під час спілкування з ОСОБА_13 , ОСОБА_12 знаходився поруч та не відлучався. Однак, перебуваючи біля будинку, він спілкувався по телефону, дещо відійшов і присів, будучи боком обернутий до під`їзду, в якому проживав ОСОБА_18 , і не бачив чи ОСОБА_12 заходив у під`їзд. Заперечив, що між ним та ОСОБА_12 була розмова, в ході якої він зізнався у побитті потерпілого та просив зайти в квартиру останнього і перевірити в якому стані ОСОБА_10 . Про те, що ОСОБА_12 заходив у квартиру потерпілого, йому не відомо і ОСОБА_12 його про це не повідомляв. Побиття потерпілого він не бачив. Оскільки він не причетний до смерті ОСОБА_10 , тому цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 не визнає та вважає його необґрунтованим.

Із показів потерпілої ОСОБА_9 в суді першої інстанції вбачається, що про обставини загибелі її батька ОСОБА_10 їй нічого не відомо. Однак зазначила, що до неї зателефонувала подруга ОСОБА_19 і повідомила: «ти знаєш хто вбив твого батька», а почувши у відповідь «ні», подруга продовжила: « ОСОБА_20 сказав «здається я вбив ОСОБА_21 ». Анкетних даних особи на прізвисько « ОСОБА_22 » вона не знає. Оскільки, від слідчого дізналась про причетність до злочину ОСОБА_8 , вона вважала, що винуватця встановлено, а тому про її розмову із ОСОБА_19 про можливу причетність до смерті батька особи на прізвисько « ОСОБА_22 », вона вирішила слідчому не повідомляти.

Свідок ОСОБА_12 в суді першої інстанції показав, що 22 вересня 2020 року, в період 10-11год. він, перебуваючи в дворі будинку по АДРЕСА_3 , разом із ОСОБА_17 та ОСОБА_8 протягом 1 години розпивали спиртні напої. Через 5-10хв., після того як ОСОБА_8 пішов, він вирушив до ОСОБА_10 , який проживав в будинку АДРЕСА_4 . Можливо він з ОСОБА_8 в один момент зайшли разом на подвір`я, але з різних сторін. Біля вказаного будинку він зустрів ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , які заряджали автомобільний акумулятор. Зайшовши в квартиру, він побачив на підлозі ОСОБА_23 , який лежав головою до вхідних дверей. Він взяв ОСОБА_10 за плече і запитав, як останній себе почуває. ОСОБА_23 щось йому повідомив, але він не зрозумів, і вийшов з квартири. Про те, що він заходив у квартиру потерпілого, він ОСОБА_8 не повідомляв.
ОСОБА_12 відмовився від своїх свідчень, які давав під час проведення з ним слідчого експерименту. Зокрема заперечив ті обставини, що ОСОБА_8 повідомив йому про побиття ОСОБА_10 та просив зайти в квартиру потерпілого переконатися, що останній живий. Зазначив, що 23 вересня 2020 року з обідньої пори до завершення проведення слідчого експерименту він знаходився у відділку поліції, де на нього чинився тиск з боку працівників поліції та надавались вказівки які показання слід надавати, а під час проведення слідчого експерименту він ще перебував під дією спиртних напоїв, які вживав в той день. Зазначив, що в судовому засіданні дає правдиві показання, і вони відповідають тим обставинам, які відбувалися в дійсності.

Свідок ОСОБА_24 суді першої інстанції показала, що проживає в будинку АДРЕСА_4 і її квартира розташована поверхом вище над квартирою, в якій проживав ОСОБА_10 22 вересня 2020 року, близько 12год., вона вийшла на балкон і побачила, як молодий чоловік спортивної статури зі світлим волоссям, приставив до балкону квартири ОСОБА_10 «будівельні козли», через які заліз всередину балкону. Криків, шумів в квартирі ОСОБА_10 вона не чула. Оскільки помешкання ОСОБА_10 відвідували різні особи, з якими він розпивав спиртні напої, тому про даного чоловіка вона не повідомляла. Близько 14год. вона почула шум у під`їзді і вийшла на сходинкову площадку. Біля відчинених дверей у квартиру потерпілого знаходилась ОСОБА_25 , яка повідомила, що ОСОБА_10 помер. Через відчинені двері, вона побачила потерпілого, який лежав головою до дверей, обличчям до підлоги, без ознак життя. Зазначила, що ОСОБА_8 за своєю тілобудовою, зростом та кольором волосся, не схожий на хлопця, який, близько 12год. залазив через балкон у квартиру потерпілого.

Із показів свідка ОСОБА_25 суді першої інстанції вбачається, що 22 вересня 2020 року, в обідню пору, вирішила зайти до ОСОБА_10 , перевірити чи є у нього її сини, які неодноразово розпивали у нього спиртні напої. Постукавши у двері, вона взяла за дверну ручку і привідчинила двері. Всередині побачила ОСОБА_10 , який лежав на підлозі обличчям донизу, головою до дверей. Вона припідняла потерпілого за плече і побачила кров на обличчі та на підлозі, ознак життя потерпілий не виказував. Після цього покликала сусідів і викликала лікарів та поліцію.

Свідок ОСОБА_13 суді першої інстанції показав, що 22 вересня 2020 року, близько 11год., він, перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_4 , заряджав в автомобілі акумулятор. До нього підійшли ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , з якими поспілкувався близько 20хв. Після цього він відійшов до гаража, хлопці залишались біля автомобіля, а коли, через 20-30хв., повернувся, їх не було. Коли хлопці відходили в бік від будинку, він чув розмову між ними про те, щоб кудись зайти, однак куди саме він не знає. В обідню пору, в під`їзд, де проживав ОСОБА_10 , зайшла ОСОБА_25 , яка через деякий час вибігла і почала кричати, що ОСОБА_10 помер.

В суді першої інстанції свідок ОСОБА_26 показав, що 22 вересня 2020 року, близько 08 год., він вживав з ОСОБА_10 спиртні напої в дворі будинку, де проживав останній. ОСОБА_10 жалівся йому на біль у ребрах внаслідок падіння напередодні на нього шафи. Про те, що ОСОБА_10 було побито, йому невідомо. Через 30хв., він пішов у власних справах, а ОСОБА_10 повертався додому.

Відповідно до даних протоколу огляду місця події від 22 вересня 2020 року та фото-таблиці до нього, оглянуто квартиру АДРЕСА_5 , де виявлено труп ОСОБА_10 з наявними тілесними ушкодженнями. У житловій кімнаті виявлено та вилучено два фрагменти прямокутного наличника, які виготовлені із дерева світло-коричневого кольору, які можуть бути знаряддям вчинення злочину.

Згідно даних протоколу огляду місця події від 23 вересня 2020 року та фото-таблиці до нього, під час огляду трупа ОСОБА_27 в приміщенні Шепетівського міжрайонного відділення бюро судово-медичних експертиз вилучено одяг в який був одягнутий останній в момент поміщення його до моргу, а саме: джинси темно-синього кольору марки «Nudie Jeans Со», кофту сірого кольору з написом «SK8R Grind New York», майку сірого кольору у сітку, кросівки чорного кольору марки «Nike», кофту сірого кольору із капюшоном чорного кольору марки «Fila» також вилучено ковдру сірого кольору із вишитими квітами яка була доставлена до моргу разом із трупом ОСОБА_10 .

Відповідно до даних протоколу огляду місця події від 23 вересня 2020 року та фото-таблиці до нього, додатково оглянуто квартиру АДРЕСА_5 , де виявлено та вилучено пластикову пляшку, уламок пластикової вагонки із нашаруванням речовини червоного кольору, уламки чашки, уламок сім-картки ПрАТ «Київстар», частини декоративного наличника та залишки ручки до шафи, 2 вирізки фанери зі слідами взуття, частини наличника, чашку, 2 скляні стакани, виделку, недопалок цигарки «Bond», металеву ручку, яка частково вкрита залишками фарби білого кольору, виготовлено вирізку матерії із подушки та вирізку частини підодіяльника, вирізку ліноліому.

Згідно даних висновку експерта №220 від 09 листопада 2020 року експертиза трупа ОСОБА_10 проводилась 23 вересня 2020 року з 09.30 по 12.00 год. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлені такі тілесні ушкодження:
а/ тупа поєднана травма лівої половини грудної клітки та живота із синцем на боковій поверхні грудної клітки зліва, з переломами 7,8,9,10,11 ребер зліва, крововиливом під плевру нижньої долі лівої легені, розривом селезінки та внутрішньочеревною кровотечею (біля 1100 мл крові). Дані тілесні ушкодження утворилися від, щонайменше, однієї ударної дії тупого твердого предмета незадовго до настання смерті, в сукупності мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя в момент спричинення, а в даному випадку, що призвели до смерті та перебувають в прямому причинному зв`язку із настанням смерті.
б/ переломи 8 та 9 ребер правої половини грудної клітки із синцем на передньо-боковій поверхні грудної клітки справа. Дані тілесні ушкодження утворилися від, щонайменше, однієї ударної дії тупого твердого предмета незадовго до настання смерті, в сукупності мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що викликають тривалий розлад здоров`я, по відношенню до живої людини, та в прямому причинному зв`язку із настанням смерті не перебувають.
в/ рана на шкірі нижньої повіки правого ока, рана на шкірі верхньої губи зліва, рана на слизовій оболонці верхньої губи зліва, три рани та синець на передній поверхні правої гомілки. Дані тілесні ушкодження утворилися від, щонайменше, трьох-п`яти ударних дій тупих твердих предметів (предмета) незадовго до настання смерті, в сукупності мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, як такі, що викликають короткочасний розлад здоров`я, по відношенню до живої людини, та в прямому причинному зв`язку із настанням смерті не перебувають.
г/садно в ділянці спинки носа, два садна на поверхні лоба, синці навколо обох очей, синці на тильних поверхнях обох кистів рук та на тильних поверхнях обох зап`ястків, сім саден на тильній поверхні правої кисті, два синці на зовнішній поверхні правого плеча, синець на зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу, три синці на задньо-боковій поверхні грудної клітки справа, синець в ділянці попереку та крижової кістки таза, п`ять синців на передньо-зовнішній поверхні лівого стегна, два синці на передній поверхні правого стегна, синець на передній поверхні лівої гомілки, садно на зовнішній поверхні правої гомілки, три садна на внутрішній поверхні правої гомілки. Дані тілесні ушкодження утворилися від, щонайменше, двадцяти травмуючих дій тупих твердих предметів (предмета) за механізмами удар-тертя незадовго до настання смерті, мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, по відношенню до живої людини та в причинному зв`язку із настанням смерті не перебувають.
Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_10 стала внутрішньочеревна кровотеча внаслідок розриву селезінки при тупій поєднаній травмі лівої половини грудної клітки та живота.
Згідно трупних змін, смерть ОСОБА_10 настала за 18-24 години до моменту судово-медичної експертизи його трупа.

При судово-токсикологічній експертизі крові та спинномозкової рідини з трупа ОСОБА_10 виявлено наявність етилового алкоголю в кількості: в крові 4,40‰, в спинномозковій рідині 4,74‰(проміле). Дана концентрація етилового алкоголю в крові може відповідати ступеню інтоксикації «тяжке отруєння» по відношенню до живої людини.
Кров з трупа ОСОБА_10 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологійною системою АВ0.

Відповідно до даних висновку експерта №16 від 13 січня 2021 року утворення комплексу тілесних ушкоджень, що виявлені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 (висновок експерта №220 від 09 листопада 2020 року) внаслідок падіння на останнього дерев`яної шафи виключено.

В суді першої інстанції експерт ОСОБА_16 підтвердив свої висновки, викладені у висновках експерта №220 від 09 листопада 2020 року, №16 від 13 січня 2021 року щодо механізму спричинення виявлених на трупі ОСОБА_10 комплексу тілесних ушкоджень. Зазначив, що тілесні ушкодження могли наносить в короткому часовому проміжку, і були заподіяні в період часу до 3 годин, а, враховуючи рану, не виключає їх заподіяння до 6 годин до настання смерті. Одразу після отримання тілесних ушкоджень потерпілий міг спілкуватися. Оскільки потерпілий був в стані алкогольного сп`яніння це могло подіяти як знеболювання. Після ушкодження селезінки потерпілий міг рухатись, вчиняти якісь дії, але він мав скаржитись на біль.

Враховуючи те, що судово-медична експертиза, виявлених на трупі ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, проводилась кваліфікованим фахівцем в судово-медичній галузі, предметом її дослідження були усі наявні матеріали, то підстав для сумнівів у достовірності даних висновків суд не вбачає.

Згідно даних протоколу обшуку від 23 вересня 2020 року та продемонстрованого в судовому засіданні відеозапису, під час обшуку в будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_8 , вилучено одяг та взуття останнього, а саме: спортивні штани чорного кольору 60 розміру; спортивні штани чорного кольору фірми «Nike»; спортивну кофту чорного кольору із сірими полосами на рукавах; пару чоловічих туфлів фірми «Konors», 43 розміру: спортивні штани чорного кольору без маркувальних позначень; спортивну кофту чорного кольору із капюшоном фірми «Adidas»; спортивну кофту чорного кольору фірми «Nike».

Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_8 від 23 вересня 2020 року, під час затримання останнього на підставі ст.208 КПК України у нього вилучено мобільний телефон марки «Ergo», чорного кольору імеі НОМЕР_1 імеї НОМЕР_2 , в якому міститься сім-картка мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар» із мобільним номером НОМЕР_3 .

Згідно протоколу тимчасового доступу від 24 вересня 2020 року у ОСОБА_8 вилучено одяг, в який останній був одягнутий на момент поміщення його в ІТТ, а саме спортивні штани сірого кольору марки «Nike» спортивну кофту темно-сірого кольору марки «Adidas» та туфлі чорного кольору марки «Barzoni».

Висновком експерта №477 від 25 вересня 2020 року вбачається, що після затримання ОСОБА_8 на підставі ст.208 КПК України, проведено судово-медичну експертизу в ході якої у ОСОБА_8 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено.

Відповідно до даних висновку експерта №286 від 10 листопада 2020 року вбачається, що згідно з висновками експерта №511 від 03 листопада 2020 року та №512 від 28 жовтня 2020 року кров ОСОБА_10 та ОСОБА_8 відносяться до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0(Н).
При судово-цитологічному дослідженні піднігтевого вмісту ОСОБА_10 епітеліальних клітин з ядрами не знайдено, а виявлено кров людини, при визначенні групової належності якої знайдений антиген А ізосерологічної системи АВО, яка може належати як ОСОБА_8 , так і ОСОБА_10 .

Згідно даних висновку експерта №287 від 10 листопада 2020 року, при судово-цитологічному дослідженні піднігтевого вмісту ОСОБА_8 слідів крові та епітеліальних клітин з ядрами не знайдено.

Згідно даних висновків експерта №№513, 515 від 05 листопада 2020 року, на куртці «Adidas", на туфлях чорного кольору марки «Barzoni», в які був одягнутий ОСОБА_8 в момент затримання та поміщення до ІТТ, слідів крові не виявлено.

Відповідно до даних висновку експерта №514 від 06 листопада 2020 року, на штанах спортивних сірого кольору марки «Nike», в які був одягнутий ОСОБА_8 в момент затримання та поміщення до ІТТ, знайдена кров людини, при визначенні групової належності якої виявлений антиген А, яка може належати як ОСОБА_8 , так і ОСОБА_10 .

Згідно даних висновків експерта №№516, 517, 518, 519, 520, 521 від 05 та 10 листопада 2020 року, на штанах спортивних чорного кольору; на штанах спортивних з синтетичної тканини, чорного кольору; на штанах спортивних чорного кольору, марки «Nike»; на кофті спортивній, фірми «Adidas», з капюшоном; на кросівках (туфлях фірми «Konors»); на кофті спортивній, чорного кольору із сірими вставками; на кофті спортивній, чорного кольору, фірми «Nike», вилучених під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , слідів крові не виявлено.

Згідно даних висновків експерта №№565, 566, 567, 568 від 20 листопада 2020 року, на фрагменті синтетичної тканини; на фрагменті котонової тканини; на фрагменті пластикової вагонки; на фрагменті лінолеуму, а саме з підлоги у коридорі квартири, які вилучені 23 вересня 2020 року під час огляду місця події квартири АДРЕСА_6 , знайдена кров людини, при визначенні групової належності якої виявлений антиген А, яка може належати як ОСОБА_8 , так і ОСОБА_10 .

Відповідно до даних висновку експерта №569 від 20 листопада 2020 року, на двох фрагментах фанери, які вилучені 23 вересня 2020 року під час огляду місця події квартири АДРЕСА_6 , слідів крові не виявлено.

Згідно даних висновку експерта №4.6-0543:20 від 06 листопада 2020 року, сліди пальців рук найбільшими розмірами 18x15 мм, 17x21 мм, 15x15 мм, 14х15 мм, вилучені 23 вересня 2020 року при огляді місця події у квартирі АДРЕСА_5 , а також сліди пальців рук розмірами 21x12 мм, 24x19 мм, 19x13 мм, 14x13 мм, виявлені на пластиковій пляшці, яка вилучена під час вказаного огляду місця події придатні для ідентифікації особи, і залишені не дев`ятьма пальцями особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_10 , не особою, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_8 , а іншою (ими) особою (ами).

Визначити, чи залишені сліди пальців рук десятим пальцем ОСОБА_10 , неможливо, у зв`язку із відсутність відбитка десятого пальця на дактилокарті, заповненій на його ім`я.
Відповідно до даних висновку №4.1-0645:20 від 30 листопада 2020 року, слід низу підошви взуття розмірами 260x102 мм, виявлений та вилучений 23 вересня 2020 року в ході проведення огляду місця події у квартирі АДРЕСА_5 , придатний для проведення порівняльного дослідження, і залишений не взуттям, що належать ОСОБА_8 , а іншим взуттям.

Згідно даних висновку експерта №1154 від 30 грудня 2020 року, на дослідження представлено вилучені з місця події три фрагменти дерев`яного декоративного наличника та недопалка цигарки марки «Bond», з яких взято змиви (зразки) для проведення експертизи об`єкти №№ 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15.
На наданих на дослідження трьох фрагментах дерев`яного декоративного наличника і недопалку цигарки марки «Bond» наявні сліди крові людини та клітини з ядрами.
Генетичні ознаки слідів крові людини та клітин з ядрами виявлених на трьох фрагментах дерев`яного декоративного наличника (об`єкти №№ 3, 4, 5, 8, 9, 10, 11, 12, 13) і недопалку цигарки марки «Bond» (об`єкти №№ 14, 15) збігаються між собою, з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_10 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_8 .
Походження вищевказаних слідів від ОСОБА_8 виключається.
Генетичні ознаки слідів крові людини та клітин з ядрами виявлених на фрагменті дерев`яного декоративного наличники (об`єкт № 7), є змішаними, містять генетичні ознаки зразка крові група ОСОБА_10 і генетичні ознаки невстановленої особи чоловічої генетичної статі та не містять генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_8 .
Походження вищевказаних слідів від ОСОБА_8 виключається.

Згідно даних висновку експерта №1155 від 18 січня 2021 року, на дослідження представлено вилучені 23 вересня 2020 року з місця події речі, на частині яких виявлені сліди крові людини та клітини з ядрами.
Генетичні ознаки слідів крові людини та клітин з ядрами виявлених на частині декоративного наличника, залишках ручки від шафи, генетичні ознаки клітин з ядрами виявлених на виделці, збігаються між собою, з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_23 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_8 .
Походження вищевказаних слідів від ОСОБА_8 виключається.
Генетичні ознаки слідів крові людини та клітин з ядрами виявлених на залишках ручки від шафи, є змішаними, належать більше ніж одній невстановленій особі та є придатними лише за домінуючим ДНК- профілем. При цьому встановлено, що генетичні ознаки особи, що домінує у змішаних генетичних ознаках клітин з ядрами, виявлених на залишках ручки від шафи, збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_23 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_8 .
Походження вищевказаних слідів від ОСОБА_8 виключається.
Генетичні ознаки клітин з ядрами виявлених на поверхні металевої ручки, яка частково вкрита залишками фарби білого кольору, не збігаються з генетичними ознаками зразків крові трупа ОСОБА_23 , ОСОБА_8 та належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі.
Походження вищевказаних слідів від ОСОБА_10 та ОСОБА_8 виключається.
Генетичні ознаки клітин з ядрами виявлених на чашці, не збігаються з генетичними ознаками зразків крові трупа ОСОБА_23 , ОСОБА_8 та належать іншій невстановленій особі чоловічої генетичної статі.
Походження вищевказаних слідів від ОСОБА_10 та ОСОБА_8 виключається.
Генетичні ознаки клітин з ядрами виявлених на скляному стакані, є змішаними, належать більше ніж одній особі, не містять генетичні ознаки зразків крові трупа ОСОБА_23 , ОСОБА_8 та містять генетичні ознаки іншої невстановленої особи чоловічої генетичної статі і генетичні ознаки невстановленої особи жіночої генетичної статі.
Походження вищевказаних слідів від ОСОБА_10 та ОСОБА_8 виключається.

Відповідно до даних висновку експерта №1156 від 22 січня 2021 року встановлено, що генетичні ознаки слідів крові людини, виявлених на представлених для дослідження штанах спортивних, сірого кольору, марки «Nike», в які був одягнутий ОСОБА_8 в момент затримання та поміщення до ІТТ збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_8 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_10 .
Генетичні ознаки слідів крові людини, виявлених на представлених для дослідження нігтьових пластинах з кистей рук ОСОБА_27 не встановлені.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що жоден зі свідків, а також потерпіла, не були очевидцями злочину, який ставляться в провину ОСОБА_8 , і не підтвердили обставини їх вчинення. Також не відома свідкам і інформація з чужих слів, яка б свідчила про причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину.

Так, за дослідженими матеріалами, а саме висновками експертиз, в квартирі потерпілого не було виявлено будь-яких слідів ОСОБА_8 . Майже всі сліди рук, які вилучені під час слідства, не належить потерпілому і ОСОБА_8 , а іншим особам. Слід взуття, який вилучений з квартири потерпілого, залишений не взуттям, що належать ОСОБА_8 , а іншим взуттям.
Крім того, як зазначив суд першої інстанції, з помешкання вилучено фрагменти дерев`яного декоративного наличника, які могли бути знаряддям злочину і на яких сліди крові людини та клітини з ядрами, частина яких збігається з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_10 , а частина є змішаними, які містять генетичні ознаки зразка крові група ОСОБА_10 і генетичні ознаки невстановленої особи чоловічої генетичної статі. Також, на вилучених з місця події предметах: металевої ручки, яка частково вкрита залишками фарби білого кольору, чашці виявлені генетичні ознаки клітин з ядрами, які належать невстановленим особам чоловічої генетичної статі, а генетичні ознаки клітин з ядрами виявлених на скляному стакані, є змішаними, та містять генетичні ознаки іншої невстановленої особи чоловічої генетичної статі і генетичні ознаки невстановленої особи жіночої генетичної статі.
У всіх виявлених випадках походження вищевказаних слідів від ОСОБА_8 виключається.
Вказані обставини дають підстави допускати, що мала місце присутність інших осіб в квартирі потерпілого, які слідством встановлені не були.
Відсутні будь-які сліди крові на одязі, окрім штанів, та взутті обвинуваченого, в яких він був в день затримання та поміщення в ІТТ, а також на тих, які були вилучені в нього під час обшуку. Виявлені на спортивних штанах, в які був одягнутий обвинувачений в момент затримання та поміщення до ІТТ, генетичні ознаки слідів крові людини збігають генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_8 та не збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_10 . Дані сліди можуть свідчити про давність їх походження, оскільки після затримання ОСОБА_8 , останньому проведено судово-медичну експертизу, за результатами якої встановлено відсутність будь-яких тілесних ушкоджень.
Також відсутні сліди крові потерпілого і в піднігтьовому вмісті пальців обвинуваченого.

За результатами дослідження вищевказаних доказів суд першої інстанції прийшов до висновку, що жоден із наданих стороною обвинувачення доказів, як окремо, так і в сукупності не підтверджують причетність обвинуваченого до побиття потерпілого і не можуть бути покладені в підтвердження вини ОСОБА_8 у пред`явленому йому обвинуваченні.

Зазначене, у сукупності не доводить вини ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочині.

Згідно ст. 62 КК України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи, поза розумним сумнівом.

Таким чином, у суду першої інстанції були всі законні підстави для виправдання обвинуваченого ОСОБА_8 .

Доводи прокурора про те, що судом помилково визнано недопустимим доказом протокол проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_12 з додатками до нього від 23.09.2020 року колегія суддів вважає безпідставними.

Відповідно до нормативного змісту засади безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст.23 КПК України) суд досліджує докази безпосередньо з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, де показання свідка та протокол слідчого експерименту за участю свідка є предметом оцінки суду за правилами, визначеними ст.94 КПК України.

Згідно даних протоколу слідчого експерименту від 23 вересня 2020 року та продемонстрованого в судовому засіданні відеозапису, вбачається, що свідок ОСОБА_12 , в присутності понятих, розповів про обставини повторної зустрічі із ОСОБА_8 , з яким раніше розпивав спиртні напої, біля під`їзду будинку АДРЕСА_4 в якому проживав потерпілий, та повідомлення обвинуваченим відомостей про побиття ним ОСОБА_10 та висловлення прохання зайти в помешкання та перевірити чи потерпілий живий. В подальшому ОСОБА_12 , на місці вчинення злочину, показав, який чином він зайшов в квартиру і в якому положенні знаходився потерпілий лежачи на підлозі. Свідок показав, як тормосив потерпілого, а почувши відповідь, яку не зрозумів залишив помешкання. Під час проведення слідчого експерименту свідок поводив себе дещо збуджено, зухвало, висловлювався нецензурною лайкою, що може відповідати твердженням ОСОБА_12 , даними під час допиту в суді, що він перебував під дією алкогольних напоїв, які вживав у день проведення слідчої дії.

Допитані в судовому засіданні першої інстанції свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 показали, що були присутні під час проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_12 в якості понятих. В їх присутності свідок добровільно, без тиску з боку працівників поліції, розповідав про обставини, які йому відомі. В ході слідчої дії велась відеозйомка, по завершенню якої відеозапис не відтворювався. Зазначили, що від відділку поліції до місця події свідок та поняті рухалися в різних автомобілях.

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду, що обставини, які відобразив свідок ОСОБА_12 під час слідчого експерименту, зокрема розташування квартири ОСОБА_10 , місцезнаходження та положення тіла потерпілого є показаннями, а не перевіркою й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та не відповідають меті проведення слідчого експерименту, оскільки місце проживання потерпілого та опис положення трупа ОСОБА_10 детально відображено в протоколі огляду місця події від 22 вересня 2020 року.

Суд обґрунтовано визнав, що свідчення ОСОБА_12 у відділі поліції та на місці події про повідомлення ОСОБА_8 про побиття ОСОБА_10 та прохання перевірити стан потерпілого, які зафіксовані на відеозаписі є лише способом закріплення таких показань, що не відповідає вимогам ст.240 КПК України.

При проведенні слідчого експерименту участь свідка не може виявлятися виключно в формі повідомлення відомостей про фактичні дані, які мають значення для кримінального провадження (адже це є предметом допиту). Слідчий експеримент, здійснений у такій формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно проголошення викривальних свідчень у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення з метою його процесуального закріплення, має розцінюватися як повторний допит, що не може мати в суді доказового значення з огляду на ч.4 ст.95 КПК України

Приписи ч.4 ст.95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано в порядку, передбаченому ст.225 цього Кодексу, мають застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійного процесуального джерела доказів згідно зі ст.95 КПК України. Показання необхідно розмежовувати з іншим самостійним процесуальним джерелом доказів протоколом слідчого експерименту.

Отже, проведення слідчого експерименту у формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно проголошення викривальних свідчень про вчинення кримінального правопорушення з метою його процесуального закріплення, належить розцінювати як допит, що не має в суді доказового значення з огляду на зміст ч.4 ст.95 КПК України.

Такий правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 14 вересня 2020 року (справа №740/3597/17), від 17 березня 2021 року (справа №761/10306/15-к).

Крім того, відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що проведенню слідчого експерименту із свідком ОСОБА_12 передував допит останнього, який проводився 23 вересня 2020 року в період з 19год. 15хв. до 20год. 23хв.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий експеримент із свідком ОСОБА_12 проведений 23 вересня 2020 року в період з 21год. 50 хв. до 22 год. 53хв., тобто у нічний час.

Відповідно до ч.4 ст.223 КПК України проведення слідчих (розшукових) дій у нічний час (з 22 до 6 години) не допускається, за винятком невідкладних випадків, коли затримка в їх проведенні може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення чи втечі підозрюваного.

Під час розгляду даної справи колегія суддів не встановила в чому саме була невідкладність проведення такої слідчої дії як слідчий експеримент в нічний час, без надання можливості свідкові відпочити, в нормальних умовах.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що судом не були взяті до уваги докази, яким доводиться вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зокрема показання свідка ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , судово медичного експерта ОСОБА_16 , висновками судово медичних експертиз №220 від 09.11.2020 року та №16 від 13.01.2021 року є необґрунтованими та не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, яке проявилось у не наведенні мотивів прийняття одних доказів і відхилення інших та не врахування доказів, якими доводиться вина обвинуваченого не ґрунтуються на матеріалах справи. Так, прийнявши одні і відкинувши інші докази суд першої інстанції у вироку навів відповідні мотиви із якими колегія суддів погоджується. Матеріали кримінального провадження не містять доказів, якими би доводилась вина обвинуваченого і які не були враховані судом першої інстанції.

Таким чином, в апеляційній скарзі прокурором не наведено інших доводів, які не були би предметом дослідження судами першої інстанцій, свідчили би про незаконність ухваленого щодо ОСОБА_8 судового рішення і спростовували б висновки цього суду, а також не зазначено, як саме визнання недопустимими вказаних доказів вплинуло на висновок суду про виправдання ОСОБА_8 в цілому і в чому полягає їх істотність та як вони могли вплинути на висновок суду про виправдання ОСОБА_8 .
Будь - яких ознак того, що суд в порушення вимог чинних норм процесуального права України встановив занадто високі стандарти оцінювання доказів однієї зі сторін; надав перевагу доказам однієї сторони перед доказами іншої; порушив принцип змагальності; не дослідив будь-який з наданих сторонами доказів, зі змісту оскаржуваного вироку не вбачається.
Суд першої інстанції дослідив всі надані органами обвинувачення докази і дав їм належну правову оцінку, з якою погоджується і суд апеляційної інстанції.
В апеляційних скаргах містяться також інші аргументи захисту, які не потребують детального аналізу суду та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні. При цьому колегія суддів виходить з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09.12.1994, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява № 4909/04, § 58).
На думку колегії суддів, у цьому провадженні надані відповіді на всі вагомі аргументи поданої апеляційної скарги.
Істотних порушень вимог кримінально процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегія суддів не встановила.
За таких обставин, апеляційна скарга прокурора залишається без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а :
Вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 травня 2021 року стосовно ОСОБА_8 залишити без зміни, апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді