Справа № 161/1371/22
Провадження № 1-кп/161/471/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 07 жовтня 2022 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

перекладача - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №00000072, що надійшов з Волинської обласної прокуратури 27.01.2022 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Поросляни Брестської області Республіки Білорусь, гр.Республіки Білорусь, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, працюючого головним інженером «Дорожньо-будівельного тресту №4 м.Брест», мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 366 ч.1, 191 ч.5 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Органом досудового розслідування та згідно обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що він з 29.06.2017 призначений головою Представництва ВАТ «ДБТ № 4 м. Брест» (наказ ВАТ «Дорожньо-будівельний трест № 4 м. Брест», далі - ВАТ «ДБТ № 4 м. Брест» № 172 від 29.06.2017) та діяв згідно нотаріально посвідченої довіреності від 14.07.2017, згідно якої його уповноважено на:

- вчинення всіх необхідних дій і формальностей для відкриття Представництва відкритого акціонерного товариства «ДБТ №4 м. Брест» в Україні (далі - Представництво); представлення інтересів Представництва на території України у всіх державних органах (установах), організаціях (підприємствах) державної та недержавної форми власності, органах нотаріату, включаючи підготовку, підписання, подання та отримання будь-яких документів в процесі відкриття Представництва;

- здійснення реєстрації Представництва на всі види обліку в державних органах і організаціях - у випадках, передбачених законодавством України; подання до цих органів і організацій передбаченої законодавством України звітності;

- організація роботи Представництва, його персоналу та здійснення оперативного керівництва всією діяльністю Представництва в рамках компетенції і прав, встановлених цією довіреністю;

- затвердження й підписання положення про Представництво;

- забезпечення виконання рішень Представництва;

- представлення інтересів Представництва в переговорах з державними органами влади та іншими уповноваженими організаціями, а також з діловими партнерами;

- здійснювати від імені Представництва відкриття і закриття поточних та інших рахунків в банках, розпорядження фінансовими ресурсами в зв`язку з діяльністю Представництва в межах, передбачених цією довіреністю;

- розпорядження в межах своєї компетенції майном Представництва;

- вчинення від імені Представництва угод, виключно спрямованих на забезпечення діяльності Представництва, що не суперечать чинному законодавству України та цілям створення Представництва, в тому числі укладення від його імені всіх видів цивільно-правових договорів, передбачених чинним цивільним законодавством України, за винятком договорів фінансової оренди (лізингу), договорів, пов`язаних з придбанням, відчуженням, заставою або іншою можливістю відчуження основних засобів;

- затвердження й підписання внутрішніх документів Представництва, видання наказів;

- здійснення найму і звільнення працівників Представництва, укладання та розірвання з ними трудових договорів (контрактів), видання обов`язкових для виконання всіма працівниками Представництва наказів, розпоряджень, вказівок; вжиття заходів заохочення і дисциплінарного стягнення відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку, а також виконання інших функцій наймача;

- здійснення всіх дій і формальностей, необхідних для продовження терміну дії Представництва, в разі прийняття відповідного рішення уповноваженим органом управління Представництва.

Положенням про Представництво ВАТ «ДБТ №4 м. Брест», затвердженого наказом генерального директора ВАТ «ДБТ №4 м. Брест», передбачено:

- п.2.1. Представництво діє від імені та згідно з дорученням Товариства та в його інтересах;

- п.2.5. Представництво в межах наданих Товариством повноважень та на підставі довіреності, яка видається Голові представництва, має право від імені Товариства укладати угоди (договори, контракти), набувати майнові та особисті немайнові права та нести обов`язки. Від імені Товариства Представництво виступає в судах загальної юрисдикції, господарських, третейських судах, а також в Міжнародному арбітражному суді при ТПП України та інших судових установах з усіма правами, які надані позивачу, відповідачу або третім особам;

- п.7.2. Керівництво Представництвом у відповідності з статутом Товариства та цим Положенням здійснюється Головою Представництва, який призначається на посаду і звільняється з посади генеральним директором Товариства;

Відповідно до п.7.3. положення Голова представництва має право:

діяти по довіреності від імені Товариства в межах повноважень, визначених цим Положенням, довіреністю та іншими рішеннями Товариства;

представляти інтереси Представництва в усіх українських та іноземних підприємствах, установах і організаціях;

розпоряджатися майном, закріпленим за Представництвом, включаючи грошові кошти, в межах, встановлених цим Положенням, рішеннями відповідних органів Товариства та довіреністю;

укладати договори, контракти в межах, встановлених цим Положенням, рішеннями відповідних органів Товариства та довіреністю;

затверджувати штатний розклад, виходячи з встановлених Товариством кошторису витрат і чисельності персоналу, укладати трудові контракти з фахівцями персоналу та забезпечувати виконання обов`язків адміністрації за цими контрактами;

в межах наявних повноважень видавати накази і розпорядження, давати вказівки, обов`язкові для всіх працівників Представництва;

відкривати та закривати в установах банків поточні та інші рахунки Представництва, розпоряджатися грошовими коштами, шо знаходяться на них;

здійснювати інші дії, необхідні для досягнення цілей і завдань Представництва;

у випадку, якщо довіреністю передбачені більш широкі повноваження, ніж цим Положенням, Голова Представництва користується додатковими повноваженнями, які вказані у відповідній Довіреності.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_8 , будучи наділеним повноваженнями щодо керування господарською діяльністю підприємства, а також розпорядження коштами та майном вказаного підприємства, постійно обіймаючи на підприємстві посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, був службовою особою.

10.10.2018 між Департаментом регіонального розвитку та житлово-комунального господарства Волинської обласної державної адміністрації (далі Замовник) та ВАТ «ДБТ №4 м. Брест» (далі Підрядник) укладено договір про закупівлю послуг (надалі Договір), відповідно до пунктів 1.1, 1.2 якого ВАТ «ДБТ №4 м. Брест» зобов`язується виконати роботу щодо Поточного середнього ремонту автомобільної дороги місцевого значення О 031698 Адамчуки - Голядин - Згорани /Т-03-02/ Нудиже - Стара Гута - Стара Вижівка км 38+000- км 41+200 Старовижівського району Волинської області.

Відповідно до пункту 2.1. Договору роботи і матеріальні ресурси, що використовуються для їх виконання, повинні відповідати державним стандартам, будівельним нормам, іншим нормативним документам, проектній документації та Договору підряду.

Згідно положень пункту 2.4. Договору закупівлю, одержання, складування, збереження необхідних для надання послуг матеріалів, устаткування та інших ресурсів здійснює Підрядник. Він відповідає за кількість, якість і комплектність постачання цих ресурсів, на ньому лежить ризик їх випадкової втрати та пошкодження. Підрядник забезпечує відповідність якості будівельних матеріалів, конструкцій, устаткування, що постачається ним, шляхом оперативного лабораторного контролю та відповідності специфікаціям, державним стандартам, технічним умовам, а також наявність самих сертифікатів, технічних паспортів, інших документів, що засвідчують їх характеристики і якість, надаючи з документами для оплати Замовнику.

Відповідно до пункту 3.1. Договору ціна договору на виконання підрядних робіт на об`єкті становить 13 491 666,80 (тринадцять мільйонів чотириста дев`яносто одну тисячу шістсот шістдесят шість) гривень 80 копійок, в тому числі з ПДВ.

Згідно положень пунктів 4.1. 4.2. розрахунки за виконані роботи здійснюються між Замовником і Підрядником на підставі актів приймання виконаних підрядних робіт Ф-КБ-2в, довідки про вартість наданих підрядних послуг Ф-КБ-3, у випадку залучення Субпідрядників - з виділенням послуг наданих Субпідрядниками, що складаються Підрядником і подаються для перевірки та підписання Замовнику до 28 числа звітного місяця. Одночасно з ф. КБ-2в і ф.КБ-3 Підрядник надає Замовнику розрахунок фактичних витрат по експлуатації машин та механізмів, довідку про вартість матеріалів за підписом керівника та головного бухгалтера Підрядника та інші підтверджуючі документи.

Згідно пункту 5.1. Договору строк (термін) надання послуг початок та закінчення виконання робіт визначається Календарним графіком виконання робіт (послуг), який є невід`ємною частиною Договору.

Пунктами 5.1., 5.2. Договору передбачено, що забезпечення надання послуг матеріалами та устаткуванням покладається на Підрядника. Підрядник відповідає за кількість, якість і комплектність матеріалів (власно приготовлених, в тому числі придбаних у третіх осіб), на ньому лежить ризик їх випадкової втрати та пошкодження, і до моменту відшкодування їх вартості Замовником вони залишаються власністю Підрядника. Підрядник може залучити субпідрядні організації, до надання послуг за погодженням із Замовником у порядку встановленому чинним законодавством і цим договором. Укладання субпідрядних договорів не створює будь-яких правових відносин зобов`язань) між Замовником і Субпідрядником. При залученні Субпідрядників, Підрядник контролює наявність у них ліцензій, дозволів на провадження певного виду господарської діяльності, якщо отримання такого дозволу або ліцензії на провадження такого виду діяльності передбачено законодавством.

Відповідно до пунктів 6.3.1., 6.3.2 Договору Підрядник зобов`язаний забезпечити надання послуг у строки, встановлені Календарним графіком та забезпечити надання послуг, якість яких відповідає умовам, установленим Договором.

Згідно з пунктами 10.1., 11.2. Договору договір набирає чинність з моменту підписання його Сторонами і діє до 31.12.2019, але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за даним Договором. Зміни, доповнення та розірвання Договору здійснюються за взаємною згодою сторін шляхом укладання додаткової угоди за ініціативою будь-якої Сторони. Додаткова угода є невід`ємною частиною договору.

06.12.2019 між Департаментом регіонального розвитку та житлово-комунального господарства Волинської обласної державної адміністрації та ВАТ «ДБТ №4 м. Брест» укладено додаткову угоду № 4 до Договору, відповідно до якої у зв`язку із економією коштів по об`єкту, сторони погодили, що вартість фактично наданих послуг згідно Договору становить 12 479 551,40 (дванадцять мільйонів чотириста сімдесят дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят одна гривня) 40 копійок, в тому числі з ПДВ та Договір діє до 06.12.2019.

У подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, в ході виконання договору №49-Б/18 від 10.10.2018, у ОСОБА_8 виник корисливий умисел, з метою незаконного заволодіння чужим майном бюджетними коштами, передбаченими для оплати вищезгаданих робіт, шляхом внесення до актів форми КБ-2в та КБ-3 недостовірних відомостей про обсяги та вартість використаних будівельних матеріалів, а саме: сумішей асфальтобетонних гарячих і теплих, гіршої якості та менших обсягів, ніж зазначено в первинній технічній документації.

Так, ОСОБА_8 , будучи службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного заволодіння бюджетними коштами, під час виконання покладених на ВАТ «ДБТ № 4 м. Брест» робіт по договору №49-Б/18 на закупівлю послуг по об`єкту «Поточний середній ремонт автомобільної дороги місцевого значення О 031698 Адамчуки - Голядин - Згорани /Т-03-02/ Нудиже - Стара Гута - Стара Вижівка км 38+000 - км 41+200 Старовижівського району Волинської області», упродовж вересня - жовтня 2019 року (не пізніше 01.10.2019, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено), перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, в порушення умов Договору, підписав акт приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2019 року (форми КБ-2в) №52_1_4-1_ПД_КБ2в від 01.10.2019 по вищевказаному об`єкту із завідомо неправдивими відомостями щодо обсягів та вартості використаних будівельних матеріалів та виробів, а саме: сумішей асфальтобетонних гарячих і теплих та довідку про вартість виконаних будівельних робіт (форми КБ-3) №476_1_ПД-КБ3К за вересень 2019 року із завідомо неправдивими відомостями щодо вартості виконаних будівельних робіт за звітний місяць, які були складені невстановленими досудовим розслідуванням службовими особами ВАТ «ДБТ № 4 м. Брест» на невстановленій досудовим розслідуванням комп`ютерній техніці, та які не були обізнані із злочинним умислом ОСОБА_8 .

В подальшому, вищезазначені акти були передані ОСОБА_8 . Замовнику Департаменту регіонального розвитку та житлово-комунального господарства Волинської обласної державної адміністрації для підписання, а також перевірки достовірності цін виконаних робіт, після чого службова особа Департаменту підписала зазначені документи та, разом з платіжним дорученням скерувала до Управління Державної казначейської служби у Волинській області, на підставі чого на банківський рахунок ВАТ «ДТБ №4 м.Брест» були перераховані бюджетні кошти.

Внаслідок підписання акту приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2019 (форми №КБ-2в) №52_1_4-1_ПД_КБ2в від 01.10.2019 Управлінням Державної казначейської служби у Волинській області на розрахунковий рахунок ВАТ «ДБТ № 4 м. Брест» № , на підставі платіжного доручення № 389 від 02.10.2019 на суму 8 012 608, 96 грн., поданих уповноваженими службовими особами Замовника, 03.10.2019 перераховано грошові кошти в якості оплати за підрядні роботи по об`єкту «Поточний середній ремонт автомобільної дороги місцевого значення О 031698 Адамчуки - Голядин - Згорани /Т-03- 02/ Нудиже - Стара Гута - Стара Вижівка км 38+000 - км 41+200 Старовижівського району Волинської області».

Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 25/1 від 22.07.2021 встановлено, що обсяги та вартість фактично виконаних робіт з влаштування верхнього шару із асфальтобетонної суміші при проведенні робіт з «Поточного середнього ремонту автомобільної дороги місцевого значення О 031698 Адамчуки - Голядин - Згорани - /Т-03- 02/ - Нудиже - Стара Гута - Стара Вижівка км 38+000 - км 41+200 Старовижівського району Волинської області», не відповідають обсягам та вартості, визначеним актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та кошторисній документації, виходячи з наступного:

- обсяг фактично використаної асфальтобетонної суміші типу «В» становить 2263,97 т, що не відповідає обсягу асфальтобетонної суміші типу «А2, марки І, передбаченому кошторисною документацією та відображеному в акті №1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2019 р. від 01.10.2019 р. 2334,72 т, та є меншим на 70,75 т;

- загальна ринкова вартість фактично використаної асфальтобетонної суміші типу «В» становить 5 557 330 гривень 93 копійки (з ПДВ) та є меншою на 1 362 583 гривень 03 копійки з ПДВ від вартості асфальтобетонної суміші типу «А» марки І, відображеної в акті №1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2019 року, яка становить 6 919 913 гривень 96 копійок з ПДВ.

Висновком судової економічної експертизи № СЕ-19/103-21/6253-ЕК від 03.08.2021 документально підтверджено надлишкове перерахування грошових коштів Департаментом для ВАТ «ДБТ № 4 м. Брест», що призвело до збитків (матеріальної шкоди) у сумі 1 362 583,03 грн. (один мільйон триста шістдесят дві тисячі п`ятсот вісімдесят три гривні 03 копійки) з ПДВ, що в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто є особливо великим розміром, у зв`язку з невідповідністю обсягу та вартості фактично використаної асфальтобетонної суміші типу «В» від обсягу та вартості асфальтобетонної суміші типу «А» марки 1, відображеної в акті приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2019 року (форми № КБ-2в) №52_1_4-1_ПД_КБ2в від 01.10.2019, відповідно до Договору про закупівлю послуг № 49-Б/18 від 10.10.2018.

Таким чином, ОСОБА_8 , умисно, з корисливих мотивів, незаконно заволодів бюджетними коштами Департаменту регіонального розвитку та житлово-комунального господарства Волинської обласної державної адміністрації в сумі 1 362 583 гривень 03 копійки, що в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Окрім того, органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується і у тому, що під час виконання покладених на ВАТ «ДБТ № 4 м. Брест» робіт по договору №49-Б/18 на закупівлю послуг по об`єкту «Поточний середній ремонт автомобільної дороги місцевого значення О 031698 Адамчуки - Голядин - Згорани - /Т-03-02/ - Нудиже - Стара Гута - Стара Вижівка км 38+000 - км 41+200 Старовижівського району Волинської області», упродовж вересня - жовтня 2019 року (не пізніше 01.10.2019, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено), перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, в порушення Договору, на невстановленій досудовим розслідуванням техніці, в порушення вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», шляхом підписання, видав завідомо підроблений офіційний документ, форма якого затверджена Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №293 від 05.07.2013 «Про прийняття національного стандарту ДСТУ Б Д.1.1-1:2013», що посвідчував виконання ВАТ «ДБТ № 4 м. Брест» підрядних робіт.

Так, ОСОБА_8 , будучи службовою особою, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння бюджетними коштами, упродовж вересня-жовтня 2019, але не пізніше 01.10.2019, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, особисто, в графі «Ген.підрядник (підрядник)», посвідчив своїм підписом складений невстановленими досудовим розслідуванням службовими особами ВАТ «ДБТ № 4 м. Брест» акт приймання виконаних будівельних робіт №1 за вересень 2019 року (форми КБ-2в) №52_1_4-1_ПД_КБ2в від 01.10.2019, роздрукований із використанням невстановленого досудовим розслідуванням офісного обладнання та техніки (комп`ютера та принтера), в якому містилися завідомо недостовірні відомості про обсяги та вартість використаних будівельних матеріалів, а саме:

- в п.5 Акту №1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2019 року зазначено використання суміші асфальтобетонні гарячі теплі [асфальтобетон щільний] (дорожні) (аеродромні), що застосовуються у верхніх шарах покриттів, дрібнозернисті, тип А, марка 1 у кількості 2334,72 тони, тоді як фактично використана асфальтобетонна суміш типу «В» загальна ринкова вартість якої становить 5 557 330 гривень 93 копійки (з ПДВ) та є меншою на 1 362 583 гривень 03 копійки (Один мільйон триста шістдесят дві тисячі п`ятсот вісімдесят три гривні 03 копійки) з ПДВ від вартості асфальтобетонної суміші типу «А» марки І, відображеної в акті, яка становить 6 919 913 гривень 96 копійок (з ПДВ).

В подальшому, вищезазначений акт, після його підписання ОСОБА_8 та службовою особою Департаменту, а також довідку про вартість виконаних будівельних робіт (форми № КБ-3), платіжне доручення скеровано до Управління Державної казначейської служби у Волинській області, на підставі яких на банківський рахунок ВАТ «ДБТ № 4 м. Брест» були перераховані бюджетні кошти.

Вказані обставини підтверджуються висновком судової будівельно-технічної експертизи №25/1 від 22.07.2021 та висновком судової економічної експертизи №СЕ-19/103-21/6253-ЕК від 03.08.2021.

Таким чином, ОСОБА_11 , шляхом підписання, видав завідомо підроблений офіційний документ - акт приймання виконаних будівельних робіт №1 (форми № КБ-2в) за вересень 2019 року, у який внесені завідомо недостовірні відомості про тип та обсяг використаної асфальтобетонної суміші на об`єкті «Поточний середній ремонт автомобільної дороги місцевого значення О 031698 Адамчуки Голядин - Згорани - /Т-03-02/ - Нудиже Стара Гута Стара Вижівка км 38+000 км 41+200 Старовижівського району Волинської області» на загальну суму 1 362 583 гривень 03 копійки, чим здійснив службове підроблення.

Дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.191 ч.5 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах; а також - за ст.366 ч.1 КК України, як вчинення службового підроблення, тобто видача службовою особою, завідомо неправдивих офіційних документів.
На думку суду, обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки стороною обвинувачення не доведено його винуватості поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами, а можливість здобуття інших доказів вичерпана і не пропонується стороною обвинувачення.

Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого в особливо великих розмірах, а також у службовому підробленні - виданні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, не визнав. Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Департаменту інфраструктури Волинської обласної державної адміністрації (ВОДА) про стягнення коштів не визнав. Суду дав показання, що з 29.06.2017 його призначено на посаду голови Представництва ВАТ «ДБТ №4 м.Брест», свої обов`язки виконував сумлінно, відповідно до норм чинного законодавства, довіреності, Положення та Статуту підприємства, жодних порушень під час своєї діяльності не допускав.Точної дати не пам`ятає, однак ствердив, що між ВАТ «ДБТ №4 м.Брест» та Департаментом Волинської обласної державної адміністрації було укладено договір з Поточного середнього ремонту автомобільної дороги місцевого значення. Вказав, що при виконанні даного договору з їх сторони не було допущено жодних порушень, усі роботи виконані (згідно договору), об`єкт зданий та прийнятий Замовником без будь-яких зауважень та претензій. Для дорожнього покриття використовувалась суміш асфальтобетонна у тій кількості та якості, що відповідала умовам вищезазначеного договору. При цьому, договір поставки асфальтобетонних сумішей від 15.03.2019, укладався ТОВ «Спільне Українсько-Білоруське підприємство «БЕЛАВТОДОР-Україна» та ПАТ «РІВНЕШЛЯХБУД» та до кожної партії товару додавались видаткові накладні, податкові накладні та протокол випробувань, які мали перевірятись технаглядом на об`єкті від Замовника. При цьому, кількість асфальтобетонної суміші, її тип відповідає кількості та типу суміші, вказаної у товаросупровідних документах. Таким чином, він особисто не брав участі в укладенні даного Договору, не обирав постачальника асфальтобетонних сумішей, не був на заводі та не перевіряв документів: сертифікатів, протоколів випробувань тощо. Безпосередньо на об`єкті, зокрема, при укладанні дорожнього покриття він не був, оскільки це в його посадові обов`язки не входить; такий обов`язок, зокрема по перевірці доставленого асфальтобетону покладається на «прорабів» та технагляд (інженер з технічного нагляду від Замовника), які безпосередньо на об`єкті повинні перевірити паспорт асфальтобетону та відповідність температури. Якщо в процесі виконання робіт або після їх виконання буде з`ясовано, що асфальтобетон не якісний (не відповідає сертифікату, який дає лабораторія виробника), то відповідальність несе саме Виробник, і на нього покладається обов`язок по його перекладенню. Категорично ствердив, що якби у цих сумішах було використано асфальтобетонну суміш типу В, то ця дорога вже не використовувалась би за призначенням, оскільки суміш цієї категорії не буде лежати на цій ділянці дороги, а перекласти її було б дорожче, ніж завдана фактична шкода, що інкримінована органом досудового розслідування. Що стосується журналу вхідного контролю якості матеріалів, де відображено дати поставки, кількість, паспорт та висновок про придатність матеріалу кожної партії асфальто-бетонної суміші, то такий журнал ним підписується, нумерується та проставляється печатка на початку його ведення і лише на останній сторінці, до того, як він заповнюється. При цьому, усі відомості, які там зазначені, перевіряє замовник (та всі служби від Замовника).

Після укладки дорожнього покриття лабораторія бере «керни» і дає висновок, чи відповідає все документації. Проведеними випробуваннями матеріалів, що виконувались на замовлення Департаменту регіонального розвитку та ЖКГ Волинської ОДА підтверджено якість виконаних робіт, згідно Договору від 1.10.2018. Лише після цього, на підставі усіх перевірених документів та якості, обсягів виконаних робіт складаються і підписуються документи акти виконаних робіт. При їх складанні ніяких змін внести не можливо, оскільки у них вносяться дані по фактично виконаних роботах, Замовник проводить їх перевірку, вони погоджуються усіма службами Замовника і лише після цього підписуються. Тому він не міг самостійно внести та видати шляхом підписання жодних документів. Окрім того, згідно Договору про спільну діяльність усі кошти, після їх перерахування «ДБТ №4 м.Брест» були перераховані «БЕЛАВТОДОР-Україна», що підтверджується випискою по особовому рахунку, а після цього їм, як постачальникам робочої сили та техніки (безпосереднє виконання робіт), було перераховано близько 330 тисяч грн., оскільки саме «БЕЛАВТОДОР-Україна», згідно Договору про спільну діяльність закупляє матеріально-технічні ресурси, наймає субпідрядні організації для виконанння робіт. Окрім того, зазначив, що якби він мав на меті привласнити будь-які кошти, то вони б не підписували додаткової угоди та не зменшували суму договору, оскільки вони виграли тендер на значно більшу суму ніж фактично побудували та отримали від Департаменту інфраструктури Волинської обласної державної адміністрації (ВОДА).

Оскільки жодних неправомірних дій він не вчиняв, просив ухвалити виправдувальний вирок.
Такі показання обвинуваченого ОСОБА_8 суд, згідно ст.23 КПК України, бере до уваги, оскільки вони є послідовними, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ст.25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст.9 КПК України.
За правилами ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Відповідно до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на прокурора.
Тобто, обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.
Так, на обґрунтування винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, сторона обвинувачення посилається на показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; письмові документи: протокол огляду приміщення Департаменту інфраструктури ВОДА від 10.06.2020 (проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 01.06.2020), протокол огляду приміщень Представництва ВАТ «ДБТ №4 м.Брест» від 10.06.2020 (проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 01.06.2020), постанову про визнання предметів речовими доказами від 11.06.2020, протокол тимчасового доступу до речей і документів та їх вилучення від 16.07.2020 (проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 19.06.2020), протокол тимчасового доступу до речей і документів та їх вилучення від 11.09.2020 (проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 13.07.2020), договір №49-Б/18 про закупівлю послуг від 10.10.2018, Положення про Представництво «ВАТ «Дорожньо-будівельний трест №4 м.Брест», затверджене наказом генерального директора №302 від 29.12.2018, наказ №172 від 29.06.2017 про призначення ОСОБА_8 главою Представництва та довіреність від 04.07.2017, локальний кошторис на будівельні роботи №4-1-1 на Поточний середній ремонт автомобільної дороги місцевого значення О 031698 Адамчуки Голядин - Згорани - /Т-03-02/ - Нудиже Стара Гута Стара Вижівка км 38+000 км 41+200 Старовижівського району Волинської області, відомість джерел поставки основних матеріалів, протокол тимчасового доступу до речей і документів та їх вилучення від 11.09.2020 (проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 13.07.2020), Статут ТзОВ «Спільне Українсько-Білоруське підприємство «Белавтодор-Україна», протокол тимчасового доступу до речей і документів та їх вилучення від 22.12.2020 (проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 24.11.2020), відомості по рахунках по Договору про спільну діяльність від 17.07.2017 та документи про їх відкриття, договір №49-Б/18 з додатками, додаткову угоду та додаткові угоди №4 від 06.12.2019, №3 від 01.10.2019, №2 від 13.06.2020, акти приймання виконаних будівельних робіт №1, №2 форми КВ-2в за вересень 2019 з довідками про вартість виконаних робіт, протокол тимчасового доступу до речей і документів та їх вилучення від 11.11.2020 (проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 15.10.2020), платіжні доручення про перерахування коштів, протокол тимчасового доступу до речей і документів та їх вилучення від 03.09.2020 (проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 10.07.2020), протокол тимчасового доступу до речей і документів та їх вилучення від 21.01.2021 (проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 29.12.2020), протокол обшуку від 17.09.2021 (проведений на підставі ухвали слідчого судді від 15.09.2021), договір поставки №15-03/21 від 15.03.2019 та додатковими угодами до даного договору, протокол тимчасового доступу до речей і документів та їх вилучення від 14.12.2021 (проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 09.12.2021), договір №22/19 л від 01.07.2019 та протоколи випробувань №А01БРЕСТ/019 від 17.09.2019, №А02БРЕСТ/019 від 17.09.2019, постанову про відібрання експериментальних зразків для дослідження від 25.09.2020, протокол отримання зразків від 25.09.2020, протоколи лабораторних випробувань № НОМЕР_1 від 28.10.2020, №644/10 від 27.10.2020, висновок експерта №СЕ-19/103-21/6250-ПЧ від 31.08.2021, висновок експерта №25 від 02.07.2021, висновок експерта №СЕ-19/103-21/6253-ЕК від 03.08.2021.

Однак докази, зібрані органом досудового розслідування, на які посилається сторона обвинувачення на підтвердження винності ОСОБА_8 не підтверджують поза розумним сумнівом винуватість останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.191 ч.5, 366 ч.1 КК України, оскільки вони ні самі по собі, ні у своїй сукупності не стверджують наявність у обвинуваченого умислу на вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, окрім того, частина здобутих доказів є недопустимими, так як отримані з порушенням вимог чинного кримінального процесуального законодавства.

Перебування ОСОБА_8 на посаді глави Представництва «ВАТ «Дорожньо-будівельний трест №4 м.Брест», його організаційно-правова форма стверджуються наявними у матеріалах провадження письмовими документами, відповідно, наказом №172 від 29.06.2017, Довіреністю від 04.07.2017, Положенням про Представництво «ВАТ «Дорожньо-будівельний трест №4 м.Брест», затверджене наказом генерального директора №302 від 29.12.2018.

При цьому, з Положення вбачається, що Представництво не є юридичною особою, а діє від імені та згідно доручення Товариства та в його інтересах, знаходиться у виробничому та адміністративному підпорядкуванні Товариства. Доходи та витрати Представництва є складовою частиною доходів та витрат Товариства. Представництво має право укладати господарські договори, відповідальність за які несе Товариство.

Однак вказані документи лише підтверджують займану посаду та організаційно-правову форму діяльності Представництва, яке він представляв, жодним чином не підтверджуючи винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, а тому, за відсутності інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували протилежне, не можуть бути покладені в основу вироку як доказ його винуватості.

Показання допитаних в судовому засіданні свідків обвинувачення ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 містять загальні відомості щодо виконання робіт (обсяги, порядок їх виконання та перевірка якості тощо).

Так, свідок ОСОБА_12 суду дав показання, що з 2013 року працює провідним інженером з технічного нагляду КП «Служба місцевих автомобільних доріг», має вищу технічну освіту. Ним здійснювався технічний нагляд за ремонтом дороги Адамчуки Голядин - Згорани - /Т-03-02/ - Нудиже Стара Гута Стара Вижівка км 38+000 км 41+200 Старовижівського району Волинської області. Всі роботи по даному об`єкту були виконані без відхилень, невідповідності виконаних робіт поданим та затвердженим документам не було. Виконуючи свої обов`язки він 2-3 рази в тиждень був безпосередньо на об`єкті, в тому числі - при укладені асфальтобетонної суміші. Ствердив, що перевіряв тип асфальтобетону (перевіряв товаросупровідні документи: паспорт (сертифікат) та температуру), окрім того, дивився візуально (в тому числі щупом на ущільнення) та його кількість. Асфальтобетон, який привозився відповідав паспортам та сертифікатам. В той час тип асфальтобетонної суміші не перевіряли лабораторії, оскільки таких договорів не було, перевіряли лише документи, температуру та візуально. Оскільки усі документи відповідали договору, роботи були виконані без зауважень, тому ним були підписані акти виконаних робіт (та інші документи). Щодо їх підписання зазначив, що він безпосередньо на об`єкті перевіряв представлені об`єми виконаних робіт та надані документи, після цього вони перевіряяються кошторисним відділом Замовника; підписується спільний варіант, подають на підпис директору, і лише тоді підпис ставить підрядник. Акти формує підрядник, вказує виконані роботи, вони все перевіряють, і лише тоді підписують у порядку, що вказаний вище. У вказаному випадку зауважень до виконаних робіт не було, тому акти були підписані усіма. Що стосується журналів вхідного контролю, то їх веде майстер і виконроб на об`єкті, там є його підпис, печатки і підпис відповідального директора, при цьому саме перед початком будівництва підрядна організація видає журнал (який має бути прошнурований, пропечатаний і підписаний від підрядника). Після його заповнення та закінчення робіт він повторно не візується, а передається їм як Замовникам після виконаних робіт. Коли вони здають об`єкт в експлуатацію, то огляд і перевірка здійснюється спеціальним органом. Зазначена ділянка дороги була здана і прийнята без будь-яких зауважень.

Свідок ОСОБА_14 /за участю адвоката ОСОБА_15 / суду дав показання, що у 2018-2019 роках він очолював ТзОВ «Спільне Українсько-Білоруське підприємство «Белавтодор-Україна» та спільно з ВАТ «ДБТ №4 м.Брест», на підставі договору про Спільну діяльність, виконували будівельні роботи по ремонту доріг у Волинській області. ВАТ «ДБТ №4 м.Брест» забезпечував виконання робіт, шляхом надання техніки та робітників. Закупівля асфальтобетонної суміші для виконання робіт здійснювалась ТзОВ «Спільне Українсько-Білоруське підприємство «Белавтодор-Україна» за погодженням з ВАТ «ДБТ №4 м.Брест» і Замовником. При цьому, пошук контрагентів і перемовини по закупівлі були проведені за результатами моніторингу, внаслідок чого було укладено договір про поставку з заводом в Рівненській області. Однак хто вів переговори з постачальником суміші, його умови - не пам`ятає. Договір про поставку підписував він як керівник -уповноважена сторона на поставку матеріалів. Безпосередньо на об`єкті укладення асфальтобетонної суміші здійснював «ДБТ №4 м.Брест», який і здійснював контроль за виконаними роботами в цілому. Ствердив, що відповідальним за прийом асфальтобетону був виконроб від Підрядника, а також особа, що здійснювала технічний нагляд від Замовника. Асфальтобетон постачався їх транспортом, на кожну партію видавали паспорт якості (тип, кількість, температуру, час завантаження, основні показники тощо). Яка конкретно була марка асфальтобетону у даному конкретному випадку не пам`ятає, однак він обов`язково відповідав вимогам та Договору, оскільки замовник це контролює, зокрема, шляхом перевірки якості випущеного асфальту (Замовник бере з будь-якої машини з доставленою сумішшю пробу і здійснює лабораторний контроль; або ж перевіряє якість при укладці). При цьому, паспорт на асфальтобетонну суміш та товарно-супровідні документи надає та підписує виробник, ці документи (1 екземпляр) їдуть разом з сумішшю на об`єкт і надаються для перевірки їх на відповідність виконавцю робіт (там і залишаються).

Оплата з боку замовника робіт здійснювалась на рахунок генпідрядника. ВАТ «ДБТ №4 м.Брест» кошти перераховували на рахунок ТзОВ «Спільне Українсько-Білоруське підприємство «Белавтодор-Україна» за мінусом коштів за фактично виконані роботи (техніка, працівники) по Договору про спільну діяльність. При цьому, кошти були перераховані по безготівковому розрахунку.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні дала показання, що вона працює начальником лабораторії з якості контролю виробництва Служби автомобільних робіт у Волинській області (досвід роботи з 1983 року). Точної дати не пам`ятає, однак приблизно 2-3 роки тому на автомобільній дорозі «Адамчуки - Голядин - Згорани», за участю Замовника, Виконавця робіт, правоохоронців, керновідбірником відбирали приблизно до 10 «кернів», які працівники правоохоронних органів передали на дослідження.

Зазначила, що при здачі доріг в експлуатацію їх не залучають, оскільки Служба місцевих доріг повинна мати свою робочу комісію (і державну комісію), які мають проводити дослідження. Додатково пояснила, що асфальтобеннонна суміш типу А і типу В відрізняється тільки по геометричному складу. При цьому, дорожчий тип В, оскільки там більше бітуму. Асфальт типу А використовується на республіканських дорогах, оскільки він є більш стійким. Візуально ці два типи можна відрізнити лише коли «відкернувати» або ж по готовій суміші. При укладенні дороги повинен бути інженер технічного нагляду від Замовника, який має провести лабораторний контроль - вибірковий (перед тим як її укладати): Підрядник має надати паспорт суміші, згідно проекту, який має бути погоджений з Замовником, після чого проводиться виконання робіт. Коли приходить автомобіль на об`єкт, то майстер або інженер технагляду Замовника перевіряє температуру асфальтобетонної суміші, а також її паспорт, тобто здійснює вхідний контроль. Лише після взяття керну та проведення випробувань, якщо буде встановлено відповідність виконаних робіт нормативним документам, підписується акт виконаних робіт. Який на даний час технічний стан дороги, де відбирались керни, їй не відомо.

Оцінюючи показання даних свідків, відповідно до обсягу пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення, суд приходить до висновку, що вказаними свідками обвинувачення підтверджено лише факт виконання робіт на автодорозі Адамчуки Голядин - Згорани - /Т-03-02/ - Нудиже Стара Гута Стара Вижівка км 38+000 км 41+200 Старовижівського району Волинської області, при цьому, свідок ОСОБА_12 - провідний інженер з технічного нагляду КП «Служба місцевих автомобільних доріг», що здійснював технічний нагляд від Замовника (Департаменту інфраструктури ВОДА), підтвердив вілсутність претензій щодо їх виконання з боку Замовника; укладення договорів на асфальтобетонну суміш, її поставку та використання відповідно до умов Договору та сертифікатів (паспортів), при цьому свідок ОСОБА_14 підтвердив факт укладення та підписання такого договору саме ним, а не ОСОБА_8 ; здійснення оплати за виконані роботи, гроші за які, окрім оплати за фактично виконану роботу, були перераховані на рахунок ТзОВ «Спільне Українсько-Білоруське підприємство «Белавтодор-Україна», що також підтверджено показаннями даного свідка; факт підписання актів виконаних робіт, після їх виконання та перевірки, при цьому, ОСОБА_8 підписував їх останнім, чого не заперечував і сам обвинувачений.

Такі показання не спростовані жодним доказом у межах даного провадження.

Клопотання щодо виклику та допиту в судовому засіданні інших свідків (згідно реєстру матеріалів ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ) стороною обвинувачення не заявлялись або ж були зняті, а сторона захисту клопотання про їх допит не заявляла. Таким чином, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України, не перебираючи на себе повноваження, які не притаманні та не визначені законом, виходячи із вимог ч. 3 ст. 23 КПК України, допитав усіх свідків, що були заявлені учасниками судового провадження, проаналізувавши їх показання вище.
Показання допитаних в судовому засіданні свідків підтверджені нищепереліченими доказами, які, відповідно до ст.85, 86 КПК України є належними та допустимими.

Так, з протоколу огляду від 10.06.2020, проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 01.06.2020, а також з протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 11.09.2020, проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 13.07.2020, вбачається, що, відповідно, у приміщенні кабінету директора Департаменту інфраструктури ВОДА, за адресою: м.Луцьк, Київський майдан, 9; у приміщенні ТОВ «Бєлавтодор Україна», за адресою: м.Київ, вул.Митрополита Василя Липківського, 45 було вилучено документи щодо проведення робіт «Поточного середнього ремонту автомобільної дороги місцевого значення О 031698 Адамчуки-Голядин-Згорани -/Т-03-02/-Нудиже-Стара Гута-Стара Вижівка км 38+000-км 41+200 Старовижівського району Волинської області.

Вилучені документи постановою слідчого від 11.06.2020 визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

З договору №49-Б/18 від 10.10.2018 вбачається, що Департамент регіонального розвитку та житлово-комунального господарства Волинської обласної державної адміністрації (Замовник), в особі директора ОСОБА_18 та ВАТ «Дорожньо-будівельний трест №4 м.Брест», в особі генерального директора ОСОБА_19 (Підрядник) домовились про те, що Підрядник зобов`язується на свій ризик надати послуги з порточного середнього ремонту автомобільної дороги місцевого значення О 031698 Адамчуки-Голядин-Згорани -/Т-03-02/-Нудиже-Стара Гута-Стара Вижівка км 38+000-км 41+200 Старовижівського району Волинської області. Відповідно до п.1.3 Послуги за цим Договором надаються Підрядником згідно з вимогами діючих нормативно-правових актів: «Технічних правил ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування України», «Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони», «Ремонт автомобільних доріг загального користування. Види ремонтів та перелік робіт»… П.2 даного Договору визначено «Якість послуг», згідно п.2.1 якого Підрядник повинен надати передбачені цим Договором послуги Замовнику якість яких відповідає умовам та вимогам цього договору та іншим діючим нормативним актам. Відповідальність за якість виконаних послуг, випробування матеріалів, устаткування несе Підрядник. Окрім того, п.2.2 Договору визначено, що Замовник здійснює контроль за ходом, вартістю та обсягами виконання послуг…. Та має право контролювати якість і кількість матеріальних ресурсів до моменту їх використання для надання послуг та під час їх надання. Замовник призначає свого представника, який постійно контролює якість виконаних послуг, про що письмово повідомляє Підрядника. П.2.3 у разі виявлення порушень умов цього Договору, кошторисної документації, будівельних норм і правил, державних та галузевих стандартів, інших нормативних документів Замовник зобов`язаний видати Підряднику письмовий припис про усунення допущених недоліків, а за необхідності про призупинення послуг… Неякісно виконані послуги/роботи, виконані з використанням матеріальних ресурсів, що не відповідають установленим вимогам, Замовником не оплачуються…

П.2.4.- Закупівлю, одержання, складування, збереження необхідних для надання послуг матеріалів, устаткування та інших ресурсів здійснює Підрядник. Він відповідає за кількість, якість та комплектність постачання цих ресурсів…. Підрядник забезпечує відповідність якості будівельних матеріалів, конструкцій, устаткування, що постачається ним, шляхом оперативного лабораторного контролю та відповідності специфікаціям, державним стандартам, технічним умовам, а також наявність самих сертифікатів, технічних паспортів, інших документів, що засвідчують їх характеристики і якість, надаючи з документами для оплати Замовнику. П.2.5. Перевірки Замовником якості виконаних послуг та матеріалів не звільняють Підрядника від відповідальності за їх відповідність визначеним нормам.

Пунктом 2.6 Договору встановлено гарантійні строки експлуатації окремих конструктивних елементів об`єкта, зокрема покриття з асфальтобетонних сумішей 3 роки. У разі виявлення впродовж гарантійного строку визначеного п.2.6 цього Договору недоліків, відповідальність за які несе Підрядник, Замовник зобов`язаний без затримки сповістити про це Підрядника і запросити для складання протягом 7 робочих днів відповідного Акту (п.2.7). Перебіг гарантійного строку розпочинається з дати прийняття об`єкта в експлуатацію …. (п.2.10)

Локальним кошторисом на будівельні роботи №4-1-1, відомостями джерел поставки основних матеріалів та іншими документами, що додані до тендерної документації, що підписувались особисто ОСОБА_8 підтверджено кількість, обсяг сумішей асфальтобетонних, при цьому вказано їх тип та марку тип А, марка 1; зазначено найменування постачальника ТОВ «Белавтодор-Україна».

Факт того, що покупцем асфальтобетонних сумішей у ПАТ «РІВНЕШЛЯХБУД» виступало саме ТзОВ «Спільне Українісько-Білоруське підприємство «Бєлавтодор-Україна» підтверджується договором поставки №15-03/2019 від 15.09.2019 (підписаним директором ОСОБА_14 ), при цьому, даним договором та додатковими угодами до нього №1 від 25.03.2019, №2 від 01.04.2019 передбачено також його тип, марку, якість та кількість, що повністю відповідає умовам угоди №49-Б/18 та зазначеному договору поставки.

Атестатом виробництва та додатком UA.OD.AI.0006-19, виданим ПрАТ РІВНЕАВТОШЛЯХБУД засвідчено, що стан виробництва асфальтобетонних та щебнево-мастикових сумішей відповідає вимогам ДСТУ Б.В.2.7-119:2011 Суміші асфальтобетонні і асфальтобетон дорожній і аеродромний) на бітумі марки БНД 60/90 та/або БНД 70/100. ПрАТ РІВНЕАВТОШЛЯХБУД виготовляє асфальтобетонну продукції/ типу А1, В1.

Видаткові накладними, отриманими під час проведення обшуку 17.09.2021 ПрАт «РІВНЕАВТОШЛЯХБУД», № 131 від 01 червня 2019 року, № 130 від 31 травня 2019 року, № 124 від 30 травня 2019 року, № 110 від 29 травня 2019 року № 107 від 28 травня 2019 року, № 106 від 27 травня 2019 року, № 105 від 26 травня 2019 року, №104 від 25 травня 2019 року, № 65 від 19 квітня 2019 року, №64 від 18 квітня 2019 року, № 63 від 17 квітня 2019 року, № 61 від 15 квітня 2019 року, № 62 від 14 квітня 2019 року, № 60 від 13 квітня 2019 року. №59 від 12 квітня 2019 року, №53 від 27 березня 2019 року стверджується факт поставки асфальтобетонної суміші, відповідно у кількості та якості за договором №15-03/2019.

Журналом вхідного контролю якості матеріалів ОАО ДСТ № 4 Брест (розпочатого - 16.07.2019, закінченого - 30.08.2019 р.), який був предметом безпосереднього дослідження в ході судового розгляду, стверджується реєстрація поставок асфальто-бетонної суміші, номер накладної, відображення дати поставки та кількості (об`єму партії), паспорту на кожну партію, та його придатність. При цьому, лише на останній його сторінці міститься печатка та підписи голови представинцтва ВАТ ДСТ № 4 Брест ОСОБА_8 , провідного інженера Кордонця та представника від замовника.

Однак як з показань самого обвинуваченого, так і допитаного свідка ОСОБА_12 вбачається, що такий журнал опечатується, прошивається та підписується на початку його ведення Підрядником та Замовником (або ж їх уповноваженими представниками), тому посилання сторони обвинувачення на те, що ОСОБА_8 свідомо знаючи про невідповідність наведеним у ньому даним його підписав не заслуговує на увагу. Протилежного в судовому засіданні не доведено.

Протоколами №А01БРЕСТ/019, №А02БРЕСТ/019 випробування матеріалів, проведеними ПП ЗахідДорСервіс 17.09.2019 року на замовлення Департаменту регіонального розвитку та ЖКГ Волинської ОДА (згідно договору №22/19л від 01.07.2019) надано висновок про те, що згідно проведених вимірювань, надані керни та преформовані зразки кернів відповідають вимогам чинного ДСТУ Б В.2.7. - 119:2011 Суміші асфальтобетонні і асфальтобетон дорожній та аеродромний. Технічні умови.

Згідно акту прийняття робіт з поточного середнього ремонту автомобільної дороги місцевого значення О 031698 Адамчуки-Голядин-Згорани-/Т-03-02/-Нудиже-Стара ГУта-Стара Вижівка кв 38+000 - км 41+200 від 15 листопада 2019 року, проведеного у складі т.в.о директора департаменту регіонального розвитку та ЖКГ Волинської ОДА ОСОБА_16 , провідного інженера з технічного нагляду ОСОБА_12 , генерального директора ВАТ ДСТ № 4 Брест ОСОБА_19 , було прийнято роботи по об`єкту та встановлено їх відповідність вимогам державних будівельних норм, стандартів та проектній документації.

Додатковою угодою №4 від 06.12.2019 стверджується виконання договору №49-Б/18 у повному обсязі, погоджено, що у зв`язку з економією коштів по об`єкту вартість об`єкту становить 12 479 551, 40 грн.

Зазначені вище документи (докази) не лише не підтверджують винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.191 ч.5, 366 ч.1 КК України, а навпаки - свідчать про повне виконання робіт з поточного середнього ремонту дороги на об`єкті та відсутність будь-яких претензій у Замовника до Підрядника щодо їх якості, кількості тощо та підтверджують їх виконання відповідно до умов Договору №49-Б/18.
Жоден із перелічених вище доказів, на думку суду, не доводить винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 ч.5 КК України, оскільки дані докази ні самі по собі, ні у своїй сукупності не стверджують на наявність у діях обвинуваченого умислу на вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення з огляду на таке.

Так, ст. 191 КК України встановлює кримінальну відповідальність за три різні форми вчинення злочину - привласнення, розтрату або заволодіння майном шляхом зловживання службовим становищем. Вони характеризуються умисним протиправним і безоплатним оберненням чужого майна на свою користь чи на користь іншої особи. Предметом даного злочину виступає чуже майно, яке перебуває у фондах держави, суб`єкта права колективної чи приватної власності.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 інкримінується саме заволодіння майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого в особливо великих розмірах. Специфіка цієї форми полягає в тому, що майно, яким винний заволодіває, не ввірене йому, не перебуває у його віданні, а внаслідок службового становища суб`єкт злочину має правор оперативного управління цим майном. Це означає, що особа, порушує свої повноваження і використовує організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарські функції всупереч інтересам служби для незаконного і безоплатного обертання чужого майна: незаконно дає вказівку матеріально відповідальній особі, що їй підлягла, про видачу такого майна, отримує майно за фіктивними документами тощо.
Таким чином, суб`єктом привласнення, розтрати чи заволодіння чужим майном, відповідальність за які передбачена ч. 5 ст. 191 КК України, може бути та службова особа, у віданні якої перебувало чи якій було ввірене чуже майно, що є предметом цього злочину або ж службова особа яка має правомочності щодо привласнюваного майна.

Так, з витягу з ЄРДР №0000072 від 06.05.2020, наданого суду, вбачається, що кримінальне провадження здійснювалось щодо службових осіб Представництва «ДБТ №4 м.Брест», ТОВ «СУБП «Бєлавтодор», за попередньою змовою зі службовими особами Департаменту регіонального розвитку та житлово-комунального господарства ОДА, за ч.3 ст.191 КК України.

Надалі, повідомлення про підозру було пред`явлено лише ОСОБА_8 , докази щодо пред`явлення підозри або обвинувачення будь-яким третім особам по факту вчинення злочинів, які були предметом дослідження в суді по даній справі відсутні.
Таким чином, у кримінальному провадженні, що є предметом даного судового розгляду, сторона обвинувачення визнає та інкримінує дії ОСОБА_8 як єдиного виконавця злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Натомість встановлено, що до моменту зарахування коштів на рахунок Представництва ВАТ ДСТ № 4 Брест кошти перебували у віданні Департаменту інфраструктури ВОДА, і жодних правомочностей розпорядження ними у ОСОБА_8 не було.

Обвинувачений ОСОБА_8 не був службовою особою, який мав правомочності щодо привласнюваного майна, а був службовою особою суб`єкта господарювання, на користь якої було здійснено відчуження майна іншою службовою особою.

У свою чергу суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, по якому ОСОБА_8 обвинувачується органами досудового розслідування характеризується лише прямим умислом, корисливим мотивом та метою (корисливий мотив - спонукання до незаконного збагачення за рахунок чужого майна, та корислива мета - збагатитися самому або незаконно збагатити інших осіб, в долі яких зацікавлений винний).

В судовому засіданні не доведено умислу ОСОБА_8 на вчинення даного кримінального правопорушення, наявність корисливого мотиву та корисливої мети.

Так, з доданих прокурором документів довідок, даних про проведені трансакції, в тому числі матеріалів, які б підтверджували зняття готівкових коштів у АТ Перший Український міжнародний банк, отриманих згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 03.09.2020 на підставі ухвали слідчого судді від 10.07.2020 вбачається, що зняття грошових коштів через касу Банку з рахунків № НОМЕР_2 в гривні, № НОМЕР_2 в Євро відкритих на ім`я Представництва ВАТ Дорожньо-будівельний трест № 4 м. Брест () за період з 01.10.2019 по 10.07.2020 - не відбувалось.
З виписки по особовому рахунку Представництва ВАТ ДБТ № 4 БРЕСТ з 01.10.2019 року по 10.07.2020 року, отриманого на підставі протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 22.12.2020 (ухвала слідчого судді від 24.11.2020) та платіжного доручення №389 від 02.10.2019, отриманого, відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 11.11.2020 (ухвала слідчого судді від 15.10.2020) вбачається, що на рахунок відкритий на ім`я представництва у ПАТ АТ УКРГАЗБАНК № НОМЕР_2 03.10.2019 року було зараховано від ГУ ДКСУ у Волинській області - 8 012 608, 12 грн. в якості оплати за будівельні роботи з поточного середнього ремонту автодороги Адамчуки -Голядин -Згорани -/Т-03-02/ - Нудиже-Стара Гута - Стара Вижівка згідно договору №49-Б/18. Дані кошти в розмірі 8 012 608, 12 грн. 04.10.2019 року було перераховано з рахунку ВАТ ДБТ № 4 БРЕСТ на рахунок Договору про спільну діяльність від 17.07.2017 №БН № 4384. Після чого - 24.10.2019 року на рахунок відкритий на ім`я Представництва ВАТ ДБТ № 4 БРЕСТ у ПАТ АТ УКРГАЗБАНК № НОМЕР_2 з рахунку Договору про спільну діяльність від 17.07.2017 №БН № 4384 було здійснено зарахування коштів в сумі 328 299, 88 грн в якості оплати за виконання робіт з поточного середнього ремонту автодороги Адамчуки -Голядин -Згорани -/Т-03-02/ - Нудиже-Стара Гута - Стара Вижівка згідно договору №49-Б/18.

Вказані документи підтверджують факт перерахування коштів за виконання робіт по вказаному об`єкту у безготівковій формі з рахунку Представництва ВАТ ДСТ №4 Брест на рахунок Договору про спільну діяльність з ТОВ СП Белавтодор Україна. В зв`язку з чим органом досудового розслідування не підтверджено та не доведено, що обвинувачений ОСОБА_8 міг розпоряджатись та заволодів грошовими коштами в сумі 1 362 583 гривні.

Більше того, додатковою угодою №4 від 06.12.2019 у зв`язку з економією коштів по об`єкту, знижено вартість об`єкту до 12 479 551, 40 грн., що за наявності умислу на заволодіння бюджетними коштами та попередньо погодженої договором №49-Б/18 суми 13 491 666, 80 грн, є алогічним.

Статтею 85 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
При цьому, згідно з вимогами статті 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Як визначив Європейський суд з прав людини (справа Нечипорук і Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04), суд при оцінюванні доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумними сумнівом» і «така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
У даному випадку, в судовому засіданні не встановлено та не доведено поза розумним сумнівом, наявність як особистих інтересів, так і інтересів третіх осіб ВАТ «ДБТ №4 м.Брест», в інтересах якого, згідно пред`явленого обвинувачення, ніби-то діяв ОСОБА_8 згідно обвинувачення, пред`явленого останньому.

Аналіз вищевказаних доказів не дозволяє суду прийти до висновку поза розумним сумнівом про наявність мети у ОСОБА_8 одержати будь-яку вигоду для себе чи в інтересах третьої особи, оскільки матеріали досудового розслідування жодним чином такого не підтверджують.

Відсутність зазначених мотивів виключає кваліфікацію вчиненого за ст. 191 КК України, тому, провівши аналіз доказів сторони обвинувачення, судом встановлено, що жоден з досліджених в ході судового розгляду доказів в цій частині обвинувачення не доведений поза розумним сумнівом у суді та не підтвердив наявність складу кримінального правопорушення у діях обвинуваченого, а саме прямого умислу, направленого на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого в особливо великих розмірах.

Окрім того, злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України, є злочином з матеріальним складом, і передбачає факт завдання збитків потерпілому в особливо великих розмірах. Стороною обвинувачення в якості потерпілого в кримінальному провадженні зазначено Департамент інфраструктури Волинської обласної державної адміністрації.
При цьому, потерпілий або ж його представник до суду не з`явились, щодо цивільного позову прокурора в інтересах держави в особі Департаменту інфраструктури Волинської обласної державної адміністрації позиції не висловили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового розгляду.
В ході судового розгляду встановлено, що Департамент інфраструктури Волинської обласної державної адміністрації заяву про залучення до провадження як потерпілого не подавав, як і не подавав заяву про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, письмової згоди на визнання потерпілим ні слідчому, ні прокурору, ні суду не подавав, більше того - відмовився від залучення у якості потерпілого у межах даного провадження, хоча в обвинувальному акті, всупереч даній позиції та положенням ч.7 ст.55 КПК України, зазначено, що потерпілою стороною у кримінальному провадженні є Департамент інфраструктури Волинської обласної державної адміністрації.
Натомість сторона обвинувачення не довела належними та допустимими доказами, що збитки Департаменту інфраструктури ВОДА були спричинені, і що вони, зважаючи на вищевикладені та проаналізовані вище обставини, спричинені саме діями ОСОБА_8 .

Частиною першою статті 87 КПК України передбачено, що ключовою умовою для визнання доказів недопустимими є їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Отримання доказів завжди обумовлено вчиненням стороною кримінального провадження цілеспрямованих дій з метою їх збирання. Аналіз положень частини другої статті 87 КПК України дає підстави зробити висновок, що саме вчинення з цією метою стороною обвинувачення діянь, які істотно порушують права і основоположні свободи людини, має наслідком визнання отриманих у такий неправомірний спосіб доказів недопустимими.
Конституційний Суд України у рішенні № 12-рп/2011 від 20 жовтня 2011 року у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України зазначив, що визнаватися допустимими і використовуватися як доказ в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя, на недоторканість житла тощо. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому кримінальним процесуальним кодексом (ч. 1 ст. 86 КПК України).
Кримінальний процесуальний закон не дає вичерпного переліку підстав, за наявності яких докази мають визнаватися недопустимими, а натомість надає право суду вирішувати питання їх допустимості чи недопустимості у порядку, передбаченому статтею 89 КПК України.
Як зазначила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного суду у постанові від 22 лютого 2021 року у справі №754/7061/15 - «У кримінально-процесуальній доктрині загальновизнаними є такі критерії допустимості доказів: належне джерело, належний суб`єкт, належна процесуальна форма, належна фіксація, належна процедура, належний вид способу формування доказової основи».
Так, постановою старшого слідчого СУ ГУНП у Волинській області від 25.09.2020 визначено, на підставі положень статей 242, 245 КПК України відібрати на дослідження експериментальні зразки асфальтобетонного покриття на об`єкті «Автомобільна дорога Адамчуки -Голядин -Згорани -/Т-03-02/ - Нудиже-Стара Гута - Стара Вижівка Старовижівського району Волинської області».
Згідно протоколу отримання зразків для дослідження від 25 вересня 2020 року (з додатком - ілюстративною таблицею), де аналогічно міститься посилання на вимоги ст.ст.242, 245 КПК України, було відібрано дев`ять зразків (кернів) з дорожнього покриття на автомобільній дорозі Адамчуки -Голядин -Згорани -/Т-03-02/ - Нудиже-Стара Гута - Стара Вижівка, які поміщено до окремих упаковок (пакетів з полімерного матеріалу, на яких прикріплено паперову бирку) для направлення на лабораторне дослідження.
Відповідно до ч.2 ст.245 КПК України порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (ст.160-166 КПК України).
Частиною 2 ст.160 КПК України встановлено, що тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
В наданих суду матеріалах кримінального провадження, як і в реєстрі матеріалів досудового розслідування, відсутня ухвала слідчого судді, якою надано дозвіл на відібрання вищевказаних зразків (кернів), в порядку ст.160-166 КПК України.
Згідно ст.103, ст.104 ч.3 п.2, п.3 КПК України хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі, описова частина якого повинна містити відомості про послідовність дій, та отримані в результаті процесуальної дії відомості, важливі для цього кримінального провадження; вилучені речі та документи та спосіб їх ідентифікації.

Згідно ч.1 п.4 ст.105 КПК України додатком до протоколу можуть бути, зокрема, фото таблиці.

Дії щодо належного упакування речей і документів, відповідно до ч.2 ст.106 КПК України, також входять до складу слідчої (розшукової) дії.

Встановлено, що відібрані зразки асфальтобетону було поміщено до пакетів з полімерного матеріалу, на яких прикріплено паперову бирку, однак ні у протоколі, ні у додатках не вказано жодних ідентифікуючих ознак (в тому числі написів на бирках) кожного пакету, що не дозволяє встановити приналежність досліджуваних в подальшому зразків асфальтобетону (кернів) з тими, які були вилучені на автомобільній дорозі Адамчуки -Голядин -Згорани -/Т-03-02/ - Нудиже-Стара Гута - Стара Вижівка, не зазначено куди їх поміщено (передано) на зберігання, в тому числі не відображено їх подальше скерування для проведення випробувань (враховуючи той факт, що участь у відібранні зразків приймав експерт НДЕКЦ у Волинській області, зразки відібрані 25.09.2020, а протокол випробувань 28.10.2020 проведений «НВЦ «Київський Будпроект», а постанова слідчого про призначення судової будівельно-технічної експертизи була винесена лише 05.04.2021 року та скерована для виконання ТзОВ «Судово-експертне бюро України»).
Відповідно до ч.2 ст.87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; 2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського, чи такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; 3) порушення права особи на захист, тощо.
Враховуючи наведене, суд вважає, що докази, надані стороною обвинувачення, а саме: протокол отримання зразків для дослідження від 25.09.2020, відповідно до вимог ч. 2 ст. 87 КПК України, є недопустимим доказом, а тому не може бути врахованим судом при прийнятті рішення у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.2 ст.237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Частиною 2 ст.234 КПК України визначено, що обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді, яка повинна відповідати вимогам ст.235 КПК України.
Так, згідно ухвали слідчого судді від 01.06.2020 надано дозвіл на проведення огляду в приміщенні ТОВ «Бєлавтодор-Україна», за юридичною адресою м.Київ, вул.Ризька, 73-Г, офіс 7.

Натомість з протоколу огляду від 10.06.2020 вбачається, що об`єктом огляду за даним судовим рішенням стало фактичне знаходження ТОВ «Бєлавтодор-Україна», а саме: офісне приміщення №810, що за адресою м.Київ, вул.Митрополита Василя Липківського, 45, дозвіл на проведення якого (відповідне судове рішення) відсутній. Під час проведення вказаної слідчої дії були вилучені оригінали документів, зокрема: договір №38-41 АДМ від 20.06.2019, договірна ціна (додаток 1 до Договору №38-41), доповнення №1 до договірної ціни, планові строки виконання робіт та надання послуг, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2019, вересень 2019, жовтень 2019, акти №1, №2, №3 здачі приймання наданих послуг, платіжні доручення №43, 47, 46, 54, 66, 37, податкові накладні №17, 18, 40, 30, 17.

Враховуючи наведене, суд вважає, що докази, надані стороною обвинувачення, а саме: протокол огляду від 10.06.2020 (за вказаною адресою), постанова про визнання предметів речовими доказами від 11.06.2020, відповідно до вимог ч. 2 ст. 87 КПК України, є недопустимими доказами, а тому не будуть враховані судом при прийнятті рішення у даному кримінальному провадженні.
Європейський Суд з прав людини застосував у своїй практиці, зокрема в рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» різновид доктрини «плодів отруєного дерева»: коли визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.
В зв`язку з наведеним суд визнає недопустимими наступні докази, які були отримані як похідні, внаслідок отримання зразків для дослідження (протокол від 25.09.2020):
-протокол лабораторних випробувань проб асфальтобетону №648/10 від 28.10.2020 року, протокол лабораторних випробувань проб асфальтобетону №644/10 від 27.10.2020 року, проведені ТОВ НВЦ Київський Будпроект;
-висновок судової будівельно - технічної експертизи № 25/1 від 22.07.2021 року;
-висновок судової економічної експертизи № СЕ-19/103-21/6253-ЕК від 03.08.2021 року.
При цьому, суд додатково звертає увагу і на інші порушення, допущені при проведенні випробувань, відповідно до протоколів №648/10 від 28.10.2020, №644/10 від 27.10.2020, а саме: з наданих стороною обвинувачення для дослідження суду матеріалів кримінального провадження неможливо встановити процесуальне джерело походження протоколів проб асфальтобетону, не додано документів на підставі чого і в рамках якої слідчої чи процесуальної дії було проведено вказані лабораторні випробування.

Що стосується висновків вищезазначених експертиз, які визнаються судом недопустимими доказами, то суд виходив із того, що їх результати встановлені та в більшій мірі грунтуються на вказаних недопустимих доказах, тому повинні бути визнані недопустими доказом винуватості особи та не можуть бути покладені в основу вироку суду.

Таким чином, доказ, яким орган досудового розслідування встановив ймовірний розмір збитків, інкримінований ОСОБА_8 , визнаний судом недопустимим, в зв`язку з чим в судовому засіданні не доведено належними та допустимими доказами ні факту завдання матеріальних збитків, ні їх ймовірних розмірів.
При цьому, сам по собі висновок експерта №25 від 02.07.2021, який судом визнається допустимим доказом та яким встановлено лише ринкову вартість асфальтобетонної суміші за зерновим складом дрібно зернової, щільної, не переривчастої гранулометрії типу В, марки І та ІІ в період з червня по жовтень 2019 не підтверджує ні наявності самих збитків, ні його розміру.
Таким чином, в судовому засіданні ця частина обвинувачення ОСОБА_8 не знайшла свого підтвердження.

Що стосується обвинувачення ОСОБА_8 за ст.366 ч.1 КК України, то приймаючи рішення про його виправдування, суд виходить із наступного.

Так, кримінальна відповідальність, передбачена ст. 366 КК України, настає, зокрема, за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Об`єктивна сторона службового підроблення полягає у перекрученні істини в офіційному документі, вчиненому службовою особою з використанням свого службового становища.

Склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України, хоча і є формальним, натомість вчиняється лише з прямим умислом, тобто з відповідним мотивом та метою.

Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала його настання.

В судовому засіданні не встановлено наявності мотиву та мети вчинення даного злочину ОСОБА_8 .

Так, з наданого на підтвердження в цій частині обвинувачення висновку експерта №СЕ-19/103-21/6250-ПЧ від 31.08.2021 вбачається, що досліджувані підписи від імені ОСОБА_8 в графі «Замовник________» у довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за вересень 2019 від 30.09.2019, в графі «Замовник___» в акті №2 здачі-приймання наданих послуг за вересень 2019 від 30.09.2019, в графі «Підрядник___» у довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за вересень 2019 від 01.10.2019, в графі «Генпідрядник (підрядник) _____» в акті №1 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2019 від 01.10.2019, в графі «Відповідальний виконавець________»в журналі вхідного контролю якості матеріалів від 16.07.2019, в графі «Відповідальний виконавець_____________» в загальному журналі робіт від 16.07.2019 виконані ОСОБА_8 .

Однак даний документ сам по собі жодним чином не може підтвердити винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, а тому, за відсутності інших належних та допустимих доказів, не може бути самостійно покладений в основу вироку як доказ його винуватості.

Ні сам обвинувачений, ні свідки не заперечували факту підписання зазначених документів відповідними особами, що у них вказані, натомість категорично заперечили зазначення у них будь-якої недостовірної інформації.

Так, в ході судового розгляду встановлено, що акти виконаних робіт КБ-2в, КБ-3 складались не самим обвинуваченим, а співробітниками ВАТ ДСТ №4 БРЕСТ, при цьому жодних вказівок останнім на внесення недостовірних відомостей він не давав та не міг дати, оскільки не встановлено того, що сам ОСОБА_8 був обізнаний з тим, що відомості в актах - неправдиві.

З досліджених безпосередньо в ході судового розгляду доказів вбачається, що після формування та внесення даних в акти виконаних робіт співробітниками ВАТ ДСТ №4 БРЕСТ (ще до підписання їх ОСОБА_8 ), вони передавались Замовнику, усі дані, внесені до вищезгаданих актів перевірялись кошторисним відділом, підписувались зі сторони Замовника і лише після - посвідчувалися підписами зі сторони ОСОБА_8 , як представника підрядника.

Окрім того, з досліджених в судовому засіданні протоколів випробувань А01БРЕСТ/019, А02БРЕСТ/019, проведених 17.09.2019 на замовлення Департаменту регіонального розвитку та ЖКГ ВОДА, вбачається встановлення відповідності якості проб асфальтобетонної суміші вимогам нормативних документів, після чого - 01.10.2019 року і були підписані Акти КБ-2в, КБ-3 за вересень 2019 року.

Доказів того, що ОСОБА_8 впливав (або ж міг впливати) на результати вказаного лабораторного дослідження стороною обвинувачення не надано.

Таким чином, знаданих стороною обвинувачення та досліджених в судовому засіданні доказів не вбачається доведеності наявності умислу ОСОБА_8 а також будь-якого мотиву та мети у вчиненні інкримінованого діяння за ч. 1 ст. 366 КК України.

Окрім того, під час судового розгляду встановлено і інші порушення, що суттєво вплинули на забезпечення дотримання фундаментальних прав особи під час здійснення досудового розслідування.

Згідно із ст. 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також мови, якою здійснюється кримінальне провадження, згідно якого кримінальне провадження здійснюється державною мовою.

Згідно ч.2 ст.29 КПК України особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно ч.3 ст.29 КПК України слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому Кодексом.

Право підозрюваного або обвинуваченого користуватися послугами перекладача є обов`язковим та невід`ємним елементом права останнього на справедливий суд.

Так, у відповідності до підпункту «е» пункту 3 статті 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право, якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 19.12.1989 по справі «Case of Brozicek v. Italy» пункт 38-41), визначено суттєвим порушенням права на захист та вимог ст. 6 Конвенції пред`явлення особі обвинувачення мовою якою він не володіє.

В матеріалах наданих суду відсутні докази вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.191, ч. 1 ст. 366 КК України, мовою якою він володіє в достатньому обсязі для розуміння її суті.

Повідомлення про підозру від 02.10.2022 року містить власноручне зауваження ОСОБА_8 про необхідність перекладу вказаного документу на російську мову.

Такі ж зауваження зафіксовані і на додатку до врученого повідомлення про підозру (копія якого була предметом безпосереднього дослідження в ході судового розгляду).

Так, постанова про залучення перекладача датована лише 06.10.2022 року, тобто вже після повідомлення про підозру.

Хоча в матеріалах провадження і наявний письмовий переклад повідомлення про підозру на російську мову, однак він не містить підтвердження про його вручення ОСОБА_8 .

Таким чином, під час повідомлення про підозру ОСОБА_8 було порушено вимоги ст.29 КПК України, пункту 3 «е» статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та його право на захист вцілому.

Наявність обґрунтованих сумнівів, встановлених судом під час даного судового розгляду, не узгоджується із принципом доказування поза розумним сумнівом. При цьому, суд враховує правову позицію щодо визнання винності особи "поза розумним сумнівом" та визначення "стандартів доказування", висловлену Верховним Судом у постанові від 04 липня 2018 року по справі № 688/788/15-к, в якій зазначається, що при вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК України, згідно яких - ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.
Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.
Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
На підставі викладеного, провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримавшись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримавшись принципу диспозитивності, тобто діючи виключно у межах своїх повноважень та компетенції, суд вирішив лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, зберігаючи при цьому об`єктивність та неупередженість та створивши при цьому необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання ними процесуальних обов`язків, приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_8 складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.191 ч.5, ст.366 ч.1 КК України та приймає рішення про його виправдування, на підставі ч.1 п.3 ст.373 КПК України, оскільки не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінальних правопорушень.

На підставі ч.3 ст.129 КПК України цивільний позов прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Волинської обласної прокуратури ОСОБА_7 в інтересах держави в особі Департаменту інфраструктури Волинської обласної державної адміністрації про відшкодування шкоди завданої державі внаслідок кримінального правопорушення залишити без розгляду, оскільки судом ухвалюється виправдувальний вирок, в зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_8 складу кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід у вигляді застави, обраний ухвалою слідчого судді від 07.10.2021 скасувати.
Арешт, накладений на майно, згідно ухвал слідчого судді від 18.06.2020, від 19.06.2020, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, скасувати.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, залишити у матеріалах кримінального провадження.
Судові витрати, згідно ч.2 ст.122, ч.2 ст.124 КПК України, слід віднести на рахунок держави, оскільки судом ухвалюється виправдувальний вирок.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні - за ст.191 ч.5, ст.366 ч.1 КК України та виправдати, на підставі ч.1 п.3 ст.373 КПК України.

Цивільний позов прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Волинської обласної прокуратури ОСОБА_7 в інтересах держави в особі Департаменту інфраструктури Волинської обласної державної адміністрації про відшкодування шкоди завданої державі внаслідок кримінального правопорушення залишити без розгляду.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у виді застави - скасувати.

Заставу в розмірі 227 000 грн, внесену на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області: код ЄДРПОУ 26276277, депозитний рахунок №2504, банк ДКСУ м.Київ, МФО 820172 повернути заставодавцю ОСОБА_20 .
Речові докази:
-документи та речі, вилучені 11.06.2020 під час проведення огляду в приміщенні ТОВ «Бєлавтодор-Україна» за адресою: м.Київ, вул.Митрополита Василя Липківського, 54, а саме: договір №38-41 АДМ від 20.06.2019, договірна ціна (додаток 1 до Договору №38-41), доповнення №1 до договірної ціни, планові строки виконання робіт та надання послуг, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2019, вересень 2019, жовтень 2019,акти №1, №2, №3 здачі приймання наданих послуг, платіжні доручення №43, 47, 46, 54, 66, 37, податкові накладні №17, 18, 40, 30, 17; документи та речі, вилучені 11.06.2020 під час проведення огляду в приміщенні Департаменту інфраструктури ВОДА за адресою: м.Луцьк, Київський майдан, 9, а саме: робочий проект «Поточний середній ремонт автомобільної дороги місцевого значення О 031698 Адамчуки-Голядин-Згорани -/Т-03-02/-Нудиже-Стара Гута-Стара Вижівка км 38+000-км 41+200 Старовижівського району Волинської області, додаткова угода №4 про припинення дії договору №49-Б/18 у зв`язку із його виконанням, плани фінансування, календарні графіки виконання робіт, додаткові угоди №1, №2, №3, договір №49-Б/18, додаток №1 до даного договору, тендерна документація на закупівлю послуг, копія листа №745/1.16/2-19, копія наказу №68, накази №46-од, №49-од, платіжні доручення №112, №197, №245, №389, №430, рахунки №03/07/2019, №13/08/2019, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за серпень 2019, за вересень 2019, за жовтень 2019, акти №1, Б/Н приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2019, за вересень 2019, за жовтень 2019, акти на закриття прихованих робіт №1-8 в копіях, журнал робіт загальний, журнал вхідного контролю якості - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати у даному провадженні за проведення судової будівельно-технічної, судової економічної та судової почеркознавчої експертиз віднести на рахунок держави.

Арешт, накладений на майно, згідно ухвал слідчого судді від 18.06.2020, від 19.06.2020, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, скасувати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1