Справа № 450/487/22 Провадження № 1-кп/450/296/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2022 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000303 від 03.12.2021 р. про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Холодновідка, Пустомитівського району, Львівської області, українець, громадянин України, не одружений, на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей немає, із середньою освітою, тимчасово не працюючий, проживаючий без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, востаннє вироком Залізничного районного суду м. Львова від 10.12.2021 р. за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 02.12.2021 близько 12 годин 30 хвилин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з корисливих мотивів, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, через передні ліві двері автомобіля, які не були зачинені проник в автомобіль марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_1 , що був припаркований на узбіччі дороги, що за адресою АДРЕСА_2 , звідки із салону автомобіля викрав майно належне ОСОБА_6 , а саме: наплічну чоловічу сумку вартістю 324 грн. в якій знаходився гаманець вартістю 171 гривень. Всього ОСОБА_4 своїми злочинними діями завдав потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 495 грн.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаного з проникненням у сховище.

Крім цього ОСОБА_4 02.12.2021 близько 12:30 години, надалі, перебуваючи у місцевому парку в с. Зимна Вода Львівського району, Львівської області, що розташований поблизу вул. Львівської у даному населеному пункті, маючи умисел на таємне викрадення офіційних документів, з корисливих мотивів, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, власноручно перебираючи вміст наплічної чоловічої сумки, що була ним викрадена цього дня із вищеописаного автомобіля таємно викрав дві банківські картки «МоноБанк» та «ПриватБанк» видані на ім`я ОСОБА_6 , які забрав собі з метою в подальшому розрахуватися за товар, що мав намір придбати в магазині.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив викрадення офіційних документів, вчиненого з корисливих мотивів.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому визнав повністю та вказав, що визнає усі обставини, що викладені в обвинувальному акті щодо інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Вказав, що за призначенням лікаря лікується від наркозалежності. У вчиненому щиро розкаюється та усвідомив свою помилку, просив суворо не карати.

Від потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_6 надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду у його відсутності. У заяві потерпілий вказав, що претензій матеріального та морального характеру не має.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе виним повністю у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються, фактичні обставини кримінального правопорушення не оспорюються учасниками судового розгляду і вони не заперечують про визнання недоцільним дослідження доказів стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, суд впевнившись у правильності розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та у відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, та роз"яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин справи.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість стверджується іншими доказами, зібраними по кримінальному провадженню. Однак, суд визнає недоцільним дослідження доказів про фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду.

На підставі наведеного суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 185 КК України та ч.1 ст.357 КК України доведена повністю.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст. 185 КК України є правильною так, як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаного з проникненням у сховище, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.357 КК України є правильною, так як він вчинив викрадення офіційних документів, вчиненого з корисливих мотивів.

За вчинені кримінальні правопорушення ОСОБА_4 підлягає покаранню, при визначенні виду та міри покарання, суд бере до уваги суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, характер вчиненого діяння, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення та обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який, розкаюється, котрий раніше судимий, який вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, за місцем реєстрації характеризується посередньо, на обліку в лікаря- психіатра не перебуває. Перебуває на обліку в лікаря-нарколога, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 675 від 09.12.2021р. на даний час ОСОБА_4 психічною хворобою не страждає, виявляє ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності (наркоманія), може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих дій ОСОБА_4 також хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав та не виявляв ознак тимчасового чи будь-якого іншого захворювання чи недоумством не страждав та не виявляв ознак тимчасового чи будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 не потребує.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_4 , слід призначити основне покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, за ч. 1 ст.357 КК України у виді обмеження волі в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, та призначити покарання, відповідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням.

Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 10.12.2021 р. ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин. Згідно довідки №602/15/36-22 від 16.03.2022р. Львівського районного відділу № 3 Філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 10.12.2021р. не відбув.

Обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення до ухвалення вироку Залізничного районного суду м. Львова від 10.12.2021 р., тому остаточне покарання слід призначити відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного складання призначених покарань за правилами, передбаченими в ст.72 КК України.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», з метою перевиховання та виправлення підсудного, попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі, та вважає, що оскільки його виправлення є можливим без ізоляції від суспільства, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів складають 160 грн. та підлягають стягненню в дохід держави за рахунок обвинуваченого ОСОБА_4 .

Сторони клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу не заявляли, підстав обирати обвинуваченому запобіжний захід немає.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного приєднання невідбутого покарання, за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 10.12.2021 р. у виді 120 годин громадських робіт та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки і 15 (п`ятнадцять) днів.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 160,00грн. (сто шістдесят гривень 00 копійок) витрат на залучення експерта.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення.

СуддяОСОБА_1