Провадження № 1-кс/761/203/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим від 06 жовтня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000450, внесеному до ЄРДР від 03 червня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ :

У провадження слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим від 06 жовтня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000450, внесеному до ЄРДР від 03 червня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.
В обґрунтування скарги представник заявника зазначає про те, що постанова про відмову у визнанні потерпілим є незаконною, невмотивованою, у зв`язку з чим просить скасувати постанову слідчого ОСОБА_5 від 06 жовтня 2021 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою.
Адвокат ОСОБА_4 просив здійснювати судовий розгляд у його відсутність.
Слідчий СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу у його відсутність.
Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Як встановлено в судовому засіданні, ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000450, внесеному до ЄРДР від 03 червня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.
В рамках вказаного кримінального провадження слідчим СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 винесено постанову від 06 жовтня 2021 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ч.1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
У відповідності до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.2 ст.93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, та у встановлених цим Кодексом випадках потерпілого.
Згідно ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим, може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Так, слідчий у своїй постанові від 06 жовтня 2021 року посилався на те, що вивченням матеріалів кримінального провадження не встановлено даних, які б вказували на те, що ОСОБА_3 моральної, фізичної або майнової шкоди, шкоду лише спричинено територіальній громаді м. Києва, у зв`язку з чим, відсутні підстави для визнання ОСОБА_3 потерпілою.
Всупереч положенням ст.110 КПК України, оскаржувана постанова слідчого не містить відомостей про зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови, постанова взагалі не містить мотивів прийняття рішення, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
Слід зазначити, що ч.5 ст.55 КПК України надає слідчому, прокурору право винести постанову про відмову у визнанні потерпілим в тому разі, якщо заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілої особи подана особою, якій не завдано шкоди.
В той же час, слідчим зроблено загальний висновок про відсутність даних про заподіяння шкоди, без посилання на матеріали досудового розслідування, слідчі дії, які були проведені та дають підстави вважати, що ОСОБА_3 не було завдано шкоди.
Цитування у постанові положень кримінального процесуального закону не можна ототожнити з відомостями про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотивами прийняття постанови, їх обґрунтуванням.
Незважаючи на це, та не спростовуючи в постанові про відмову у визнанні потерпілим доводів відносно заподіяння ОСОБА_3 шкоди, слідчий в порушення вимог ст.55 КПК України, відмовив у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні, чим порушив її законні права та інтереси та усунув від участі у кримінальному провадженні.
За таких обставин, постанова старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим від 06 жовтня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000450, внесеному до ЄРДР від 03 червня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України підлягає скасуванню, а подана скарга підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 3, 26, 55, 110, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу представника ОСОБА_3 -адвоката ОСОБА_4 задовольнити.
Скасувати постанову старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим від 06 жовтня 2021 року у кримінальному провадженні № 0000450, внесеному до ЄРДР від 03 червня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.
Зобов`язати слідчого СУ ГУ НП у м. Києві у кримінальному провадженні № 0000450, внесеному до ЄРДР від 03 червня 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, повторно розглянути клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 від 28 вересня 2021 року про визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя