Справа № 496/3248/21
Провадження № 1-кс/496/1017/22
У Х В А Л А

30 червня 2022 року слідчий суддя Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання дізнавача СД відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження № 0000167 від 20.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним вище клопотанням і просить накласти арешт на земельну ділянку площею 6,0852 га, кадастровий номер :01:003:0454, що розташована за адресою: Одеська область, Одеський район, Дачненська сільська рада, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, власником якої є ОСОБА_4 , заборонивши користування вказаною земельною ділянкою фермерському господарству «БОР» (), до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.

Свої вимоги мотивує тим, що 20.07.2021 року до Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеський області надійшла заява від ПАТ «Селена» про те, фермерське господарство «Бор» ЄДР 32817470, керівником якого є ОСОБА_5 , самовільно зайняло земельні ділянки, на які їх власники уклали договори оренди з ПАТ «Селена», та на яких здійснює незаконну господарську діяльність, у зв`язку з чим володільцю було завдано значну шкоду. Дані відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000167 від 20.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України. В ході досудового розслідування було допитано громадянку ОСОБА_4 , яка повідомила, що ФГ «БОР», всупереч діючого законодавства, зайняло її земельну ділянку (кадастровий номер :01:003:0454) та здійснює її обробку. Остання неодноразово вимагала її звільнення, але її вимога була проігнорована. Крім того, ОСОБА_4 подала заяву з проханням визнати її потерпілою у кримінальному провадженні, у зв`язку з вчиненням протиправних дій щодо неї та завданням їй матеріальної шкоди. Також остання подала заяву на арешт її земельної ділянки із забороною її використання ФГ «БОР». Зазначена земельна ділянка (кадастровий номер :01:003:0454), що знаходиться на території Дачненської ОТГ Одеського району Одеської області, яка належить ОСОБА_4 , є речовим доказом та зберігає на собі сліди кримінального правопорушення, тому виникла необхідність у накладенні арешту для подальшого призначення і проведення судових експертиз. У зв`язку з викладеним дізнавач звернувся до суду з клопотанням.

Прокурор Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , яким погоджено вказане клопотання, в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява, в якій він просив справу розглянути без його участі. Його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Її неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України.

Вивчивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що заявлене клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, СД відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000167 від 20.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, за наступною фабулою: «20.07.2021 року до Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеський області надійшла заява від ПАТ «Селена» про те, фермерське господарство «Бор» ЄДР 32817470, керівником якого є ОСОБА_5 , самовільно зайняло земельні ділянки, на які їх власники уклали договори оренди з ПАТ «Селена», та на яких здійснює незаконну господарську діяльність, у зв`язку з чим володільцю було завдано значну шкоду».

Згідно з постановою дізнавача СВ відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 20.06.2022 року земельну ділянку, кадастровий номер: :01:003:0454, що розташована за адресою: Одеська область, Одеський район, Дачненська сільська рада, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

В ході допиту ОСОБА_4 встановлено, що ФГ «БОР», всупереч діючого законодавства, зайняло її земельну ділянку (кадастровий номер :01:003:0454) та здійснює її обробку. Остання неодноразово вимагала її звільнення, але її вимога була проігнорована. Крім того, ОСОБА_4 подала заяву з проханням визнати її потерпілою у кримінальному провадженні, у зв`язку з вчиненням протиправних дій щодо неї та завдання їй матеріальної шкоди. Також остання подала заяву на арешт її земельної ділянки з забороною її використання ФГ «БОР».
Згідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 30.06.2022 року, земельна ділянка, яка є предметом розгляду клопотання, на праві приватної власності належить ОСОБА_4 .
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме про реєстрацію права власності від 09.11.2020 року земельна ділянка з кадастровим номером :01:003:0454, площа 6,0852 га, перебуває в оренді у Приватного акціонерного товариства «СЕЛЕНА», орендодавець ОСОБА_4 .
Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.
Так, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає встановленим в судовому засіданні те, що відносно земельної ділянки з кадастровим номером: :01:003:0454, існує сукупність достатніх підстав вважати, що вона є об`єктом кримінально протиправних дій, а також може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям ст. 98 КПК України, тому підлягає збереженню до завершення кримінального провадження.
На підставі викладеного, враховуючи, що зазначена у клопотанні земельна ділянка може бути об`єктом кримінально протиправних дій, в цілях забезпечення її збереження, слідчий суддя приходить до того, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, тому клопотання дізнавача підлягає задоволенню.
Крім того, з метою недопущення пошкодження земельної ділянки, її псування, знищення, перетворення, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати заборону користування нею.
Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання дізнавача СД відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження № 0000167 від 20.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 6,0852 га, кадастровий номер :01:003:0454, що розташована за адресою: Одеська область, Одеський район, Дачненська сільська рада, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , із забороною користування, до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1