У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/1162/22

№ 1-кп/183/817/22

20 червня 2022 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000050 від 14 січня 2022 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхівце Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в :

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 09.03.2022 року перебуває кримінальне провадження № 0000050 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, мотивуючи свою позицію тим, що, ризики, які були враховані судом при обранні йому запобіжного заходу тримання під вартою не змінилися, нових обставин для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого не з`явилося, тому продовження строку тримання під вартою необхідне для забезпечення розгляду кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання про продовження строків тримання під вартою, мотивуючи свою позицію тим, що обвинувачений дійсно порушив порядок виконання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, однак у нього на те були поважні причини, а саме тяжко захворів його батько. У зв`язку з цим, враховуючи, що його підзахисний не має наміру переховуватися від суду, просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт місцем мешкання його батьків, а саме за адресою: АДРЕСА_3 .

Обвинувачений підтримав свого захисника, вказав, що у нього хворий батько, а тому він був вимушений порушити порядок перебування під домашнім арештом, наміру переховуватися від суду у нього не має.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При вирішенні клопотання прокурора про необхідність продовження обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, які у відповідності до ст. 12 КК України є тяжкими, за вчинення яких передбаченні покарання за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, за ч.2 ст.186 КК України - у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, відповідно.

У зв`язку з цим суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), який у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 року зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Крім того, з обвинувального акту вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні декількох корисливих кримінальних правопорушень.

17.01.2022 року ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою його фактичного місця проживання по АДРЕСА_2 , однак обвинувачений ОСОБА_6 обов`язки, покладенні на нього ухвалою слідчого судді, не виконав та покинув місце свого фактичного проживання. Після чого, 08.02.2022 року його було оголошено у розшук та затримано в с. Знаменівка Новомосковського району Дніпропетровської області.

Щодо обставин, на які посилається сторона захисту, то їх наявність не підтверджена жодним належним та допустимим доказом і не спростовує висновків суду, викладених вище.

За таких обставин суд погоджується з думкою прокурора про те, що на цей час є наявним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від суду, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у разі визнання останнього винуватим у вчиненні кримінального правопорушення.

Ці обставини можуть зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Тому, на думку суду, на цей час продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому продовження обвинуваченому строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці ЄСПЛ і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».

Отже, враховуючи всі обставини по справі, суд вважає за необхідне запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований обвинуваченому ОСОБА_6 продовжити на 60 днів.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 331, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцюм. Верхівце Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою по 17 серпня 2022 року включно.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 4).

Повний текст Ухвали оголошено 23 червня 2022 року о 08.45 годині.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1