Провадження №: 1-кс/755/1078/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" червня 2022 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Києві заяву ОСОБА_3 про відвід прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від участі у досудовому розслідуванні кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001361,

за участю учасників кримінального провадження:
заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із заявою про відвід прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від участі у досудовому розслідуванні кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001361, з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України.

Заява мотивована тим, що з боку прокурора є істостні та систематичні порушення вимог кримінального процесуального закону, нехтування правами потерпілих в даному кримінальному провадженні, відсутність процесуального контролю за законністю проведення досудового розслідування, особисті переконання прокурора ОСОБА_4 у недоцільності досудового розслідування, її безпідставні особисті образи на потерпілого, що дають підстави стверджувати про упередженність прокурора ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні та її особисту зацікавленість в уникненні особою, яка скоїла кримінальне правопорушення, кримінальної відповідальності в даному кримінальному провадженні. Також заявник, зазначив, що прокурор ОСОБА_4 підбурювала його до примирення з підозрюваним. Зокрема заявник зазначив, що за процесуального керівництва кріманального провадження прокурора ОСОБА_4 : досудове розслідування було неповним, однобічним, упередженим, яке проводилося всупереч завдань кримінального провадження та в інтересах ОСОБА_5 як особи, що вчинила кримінальне правопорушення, із метою уникнення ОСОБА_6 кримінальної відповідальності; не було дотримано розумних строків досудового розслідування; прокурором не надана оцінка незаконній постанові про закриття кримінального провадження, яку в подальшому ухвалою слідчого судді було скасовано; у матеріалах кримінального провадження зникли письмові докази, процесуальні документи і відеозаписи, що надавалися потерпілим; дізнавачами за відсутності процесуального контролю прокурора вжито заходів, спрямованих на неможливість проведення об`єктивної судово-медичної експертизи внаслідок приховування від експерта відеозаписів та медичної документації; ухвали слідчих суддів, якими визнано протиправними дії та бездіяльність дізнавача та прокурорів були фактично проігноровані та не виконувалися; вказівки прокурора не виконувалися. Вважає, що прокурор проявляє свідому упередженість до вказаного кримінального провадження як своїми діями та бездіяльністю, так і шляхом некоректних висловлювань в сторону потерпілої сторони. У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 свою заяву підтримав з мотивів викладених у ній, просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення даної заяви, вказувала, що з її боку немає упередженості. Вказувала, що жодного тику на потерпілого не вчинялось.

Дослідивши заяву про відвід із долученими до неї матеріалами, заслухавши думку учасників провадження, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення вказаної заяви, виходячи з наступного.

Відділом дізнання Дніпровського УП ГУНП в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001361. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням в даному кримінальному провадженні здійснюється прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 . Вичерпний перелік підстав для відводу прокурора, слідчого, дізнавача наведений у ст. 77 КПК України, згідно з якою прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Положеннями ст. 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, окрім того частиною 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Потерпілий мотивує заяву про відвід прокурора зокрема грубим порушенням розумних строків досудового розслідування, не проведенням достатніх слідчих чи процесуальних дій, відсутністю процесуального контролю за законністю досудового розслідування, систематичним порушенням вимог КПК України, нехтуванням правами потерпілого в даному кримінальному провадженні, сприйняття окремих висловлювань потерпілого в зверненнях як особисту образу, невиконанням ухвал слідчих суддів, підбурюванням прокурором його до примирення з підозрюваним. Потерпілий зауважує, що прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 здійснюється процесуальне керівництво досудовим слідством з очевидним упередженням.

Згідно ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор є одним з учасників, що належить до сторони кримінального провадження, який виконує функцію нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням (ч. 2 ст. 36 КПК). Так, Законом України «Про прокуратуру» визначено правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України. Також, Наказом Генеральної прокуратури України від 28.03.2019 № 51 «Про затвердження Порядку організації діяльності прокурорів і слідчих органів прокуратури у кримінальному провадженні», яким визначено процедуру організації діяльності слідчих прокуратури, керівників органів досудового розслідування органів прокуратури та прокурорів усіх рівнів у кримінальному провадженні, а саме організації та процесуального керівництва досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляду за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів досудового розслідування, підтримання публічного (державного) обвинувачення (далі - обвинувачення) в суді, оскарження судових рішень, здійснення інших повноважень в межах компетенції органів прокуратури.

Положеннями ст. 77 КПК України визначені підстави для відводу прокурора, слідчого, дізнавача. Так, пунктом 3 ч.1 ст.77 КПК України визначено, що прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Ключовим моментом відводу як цілісного інституту кримінального провадження є упередженість суб`єкта процесуальної діяльності при вирішенні поставлених перед ним питань. Як вбачається із формулювань ст.77 КПК України, інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості прокурора, мають бути обумовлені конкретними фактами.

Кримінальне процесуальне законодавство висуває загальні вимоги до вмотивованості відводу, а тому при вирішенні питання про наявність підстав для відводу прокурора та слідчого, доцільним буде звернутись до інших джерел права, які визнані в Україні, а саме практики Європейського суду з прав людини. ЄСПЛ вказав, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Так, згідно правових позицій, висловлених у рішеннях ЄСПЛ, який констатує в аналогічних випадках порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР (далі - Конвенція), де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. При цьому така інституція як «Суд» в розумінні практики ЄСПЛ має відноситься не тільки саме до суду, а і до інших державних органів в тому числі і прокуратури.

За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретної особи у провадженні, тобто чи виявляє ця особа упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечувала особа відсутність будь-яких сумнівів у її безсторонності. Особиста безсторонність презюмується, поки не надано доказів протилежного. При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного учасника кримінального провадження, позиція особи, яка це стверджує, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, і у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення.

У відповідності до положень ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зазначені обставини вимагають від суду створити такі умови, які б гарантували відсутність в учасників кримінального провадження сумнівів щодо об`єктивності і неупередженості слідчого, а також прокурора, які здійснють досудове розслідування.

За наведених обставин вбачається, що сумніви сторони захисту в неупередженості прокурора не є вочевидь необґрунтованими.

До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п.97).

Разом з цим, слідчий суддя нагадує, що інститут відводу у кримінальному провадженні, закріплений в главі 3 КПК України, містить чітку правову конструкцію «існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості». Тобто системний аналіз положень чинного законодавства у сукупності з послідовною практикою ЄСПЛ приводить до висновку, що підставою для відводу не обов`язково має бути доведений факт упередженості з боку слідчого, прокурора, судді - достатньою підставою є навіть «обґрунтовані сумніви» у наявності такої упередженості.

Так, прокурором у судовому засіданні надано заперечення на доводи потерпілого, водночас на думку слідчого судді, з урахуванням усіх обставин даного конкретного кримінального провадження, тверджень потепілого і наданих доказів у їх сукупності такі заперечення не можуть бути визнані достатніми, аби сумніви потерпілого вважались завідомо безпідставними чи необгрунтованими. При цьому слідчий суддя не визнає наявність упередженості прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 як доведений факт, водночас приходить до думки, що з врахуванням вищевикладеного сумніви потерпілої сторони можуть бути визнані обгрунтованими в очах стороннього незацікавленого спостерігача що само по собі вже є підставою для задоволення заяви про відвід. Підстав стверджувати про особисту зацікавленість прокурора в уникненні особою, яка скоїла злочин, від кримінальної відповідальності в даному кримінальному провадженні слідчим суддею не встановлено. На підставі наведеного, з метою уникнення будь-яких сумнівів в неупередженості прокурора у даному кримінальному провадженні під час здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що заявлений прокурору Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 відвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 77, 80-81, 83 ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_3 про відвід прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від участі у досудовому розслідуванні кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001361 - задовольнити.

Відвести прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 від здійснення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001361.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено 01 липня 2022 року о 12 годині 15 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1