Справа № 308/3086/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах володільця майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000217, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.02.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

встановив:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 04 квітня 2022 року надійшло клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах володільця майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 березня 2022 року, у кримінальному провадженні від 27.02.2022 за №0000217, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
В обґрунтування клопотання захисник ОСОБА_3 посилається на те, що 26 лютого 2022 року за адресою м. Ужгород, пл. Народна, навпроти будівлі медичного факультету ДВНЗ УжНУ, де був припаркований автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 516» CDI державний номерний знак НОМЕР_1 було проведено огляд місця події де в вантажному відділенні вказаного транспортного засобу з правої сторони було виявлено коробку від телевізора марки LG в середині якої знаходилась чорна пластикова в середині якої було виявлено і вилучено: 43 (сорок три) таблетки також в середині банки в поліетиленовому пакеті виявлено 26 (двадцять шість) з білою порошкоподібною речовиною, також під час огляду було виявлено та вилучено ряд мобільних телефонів та сім карток мобільного оператора.
В ході даного огляду 26 лютого 2022 року працівниками поліції також було помічено автомобіль марки ВМW 530 з наявним державним номерним знаком НОМЕР_2 , який також був припаркований навпроти будівлі медичного факультету ДВНЗ УжНУ за кермом якого перебував громадянин ОСОБА_4 , під час огляду даного автомобіля було виявлено та вилучено мобільний телефон марки Ерго, мобільний телефон марки «Айфон 11», працівниками поліції було виявлено в громадянина ОСОБА_4 , гаманець чорного кольору в середині якого знаходились грошові кошти а саме: 3 копюри номіналом по 500 гривень 6 копюр номіналом по 200 гривень, 3 копюри номіналом по 100 гривень, 2 копюри номіналом по 50 гривень, 3 копюри номіналом 20 гривень, і 1 копюра номіналом 1 гривня. На передньому пасажирському сидінні перебувала громадянка ОСОБА_5 , при огляді автомобіля в якої було вилучено гаманець чорного кольору в середині якого знаходились грошові кошти а саме : 24 копюри номіналом 200 гривень, 8 копюр номіналом 100 гривень, 4 копюри номіналом 50 гривень, 2 копюри номіналом 20 гривень, З копюри номіналом 10 гривень, 1 копюра номіналом 5 гривень, 3 копюри но фіналом 1 гривня, 58 копюр номіналом 100 доларів СІЛА, 1 копюра номіналом 20 доларів США, 1 копюра номіналом 10 доларів СІЛА, 1 копюра номіналом 1 долар СІЛА, які в свою чергу були вилучені.

01 березня 2022 року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатській області ОСОБА_1 було винесено ухвалу про накладення арешту на вилучені речі та грошові кошти, що не належать ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
21 березня 2022 року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_6 , було винесено ухвалу про часткове скасування накладеного арешту на вилучені речі а саме грошові кошти, що належали гр. ОСОБА_7 , та дівчині громадянці ОСОБА_5 , та мобільні телефони.

Захисник ОСОБА_3 , вказує, що транспортний засіб, а саме автомобіль марки ВМW 530 з наявним державним номерним знаком НОМЕР_2 , повернутий не був, бо на той момент не було жодних підтверджуючих документів належності його до громадянина ОСОБА_7 ..

На час подання клопотання про скасування арешту на майно, надається технічний паспорт на вище вказаний автомобіль та документи, що підтверджують його відношення до даного автомобіля, а саме розписка, яка зроблена в умовах військового часу.

Враховуючи те, що гр. ОСОБА_7 , та дівчина громадянка ОСОБА_5 , жодного відношення не має до автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter 516» з наявним державним номерним знаком НОМЕР_1 , в якому було вилучено різного роду предмети. Вони являються переселенцями в зв`язку з проведенням бойових дій на території їхнього проживання, і по приїзду в м. Ужгород просто припаркувались, неподалік від вище вказаної машини в якій працівники поліції проводили огляд.

На підставі вище наведеного заявник ОСОБА_3 , який діє в інтересах володільця майна ОСОБА_4 просить клопотання задовольнити та скасувати арешт майна, на автомобіль марки ВМW 530 з наявним державним номерним знаком НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 01 березня 2022 року.
В судове засідання 13 квітня 2022 року:
представник заявника ОСОБА_3 не з`явився, через канцелярію суду подав заяву в якій просив клопотання задовольнити та скасувати арешт майна.
слідчий не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що проти скасування арешту майна не заперечив та залишив вирішення заявленого клопотання на розсуд суду.
Від власника майна ОСОБА_8 надійшла заява в якій останній зазначив, що довірив право керування транспортного засобу ОСОБА_4 , про що подав відповідні документи, просив транспортний засіб повернути ОСОБА_4 .
Слідчий суддя, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна, підлягає до задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носять у собі тимчасовий характер.
Порядок скасування арешту майна встановлюється нормами ст.174 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано ухвалою суду за клопотанням власника майна або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Встановлено, що 01 березня 2022 року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатській області ОСОБА_1 було винесено ухвалу про накладення арешту на вилучені речі та грошові кошти, що належать ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..
21 березня 2022 року слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_6 , було винесено ухвалу про часткове скасування накладеного арешту на вилучені речі а саме грошові кошти, що належали гр. ОСОБА_7 , та дівчині громадянці ОСОБА_5 , та мобільні телефони.

Клопотання заявника аргументовано тим, що гр. ОСОБА_7 , та дівчина громадянка ОСОБА_5 , жодного відношення не має до автомобіля марки Mercedes-Benz Sprinter 516 з наявним державним номерним знаком НОМЕР_1 , в якому було вилучено різного роду предмети. Вони являються переселенцями в зв`язку з проведенням бойових дій на території їхнього проживання, і по приїзду в м. Ужгород просто припаркувались, неподалік від вище вказаної машини в якій працівники поліції проводили огляд.

Варто зазначити, що в кримінальному провадженні існує два види інтересів: суспільні інтереси, на захист яких спрямована система кримінальної юстиції; особисті інтереси підозрюваного, обвинуваченого, інших учасників кримінального провадження, які мають бути гарантовано захищені від неправомірних посягань.
Забезпечення балансу цих інтересів, по суті, є одним з найважливіших завдань кримінального провадження. Так, у ст. 2 КПК зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.
Досягнути такого балансу можна лише за умови існування і дотримання певних правил, визначених у законі, які в своїй сукупності створюють систему гарантій від порушення прав особи, що опинилась у сфері дії кримінального провадження.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "ОСОБА_5 та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку - власника майна, разом з тим сторона обвинувачення у випадку не згоди з даним клопотанням зобов`язана належним чином її теж обґрунтувати. Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому, жоден учасник не був позбавлений можливості надати їх безпосередньо в судовому засіданні.
Викладені обставини свідчать, про те, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Слідчим суддею під час розгляду клопотання встановлено, що органом досудового розслідування, жодній особі підозру у вказаному провадженні не оголошено, зокрема і заявнику. Жодних слідчих та процесуальних дій з арештованим майном не проводилось та на час розгляду клопотання не проводиться. Тобто стороною обвинувачення не доведено необхідність подальшого втручання у володіння заявниками своїм майном.
Разом з тим, заявником було надано технічний паспорт на вищевказаний автомобіль та розписку ОСОБА_8 , власника вказаного транспортного засобу, яка була зроблена в умовах військового часу, що підтверджує відношення ОСОБА_4 до вказаного автомобіля.

Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_4 належним йому автомобілем, та враховуючи, що сторона обвинувачення при вирішенні клопотання поклалась на розсуд суду, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах володільця майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 01 березня 2022 року на автомобіль марки ВМW 530 державний номерний знак НОМЕР_2 .
Транспортний засіб - автомобіль марки ВМW 530 державний номерний знак НОМЕР_2 , повернути власнику майна ОСОБА_8 або володільцю ОСОБА_4 , або уповноваженій ними особі.
У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1