Справа №173/588/22
Провадження №1-кс/173/86/2022
У Х В А Л А
іменем України

10 травня 2022 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Слідчий суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1
При секретареві ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника заявника ОСОБА_4 .
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську клопотання представника заявника ДП ВАТ ДМБ «Дніпробудмеханізація», адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2022 року в межах кримінального провадження №0000008 за ч.3 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
До суду звернувся представник заявника ДП ВАТ ДМБ «Дніпробудмеханізація», адвокат ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2022 року в межах кримінального провадження №0000008 за ч.3 ст.286 КК України.

В обґрунтування вимог за поданим клопотанням посилається на те, що 10 січня 2022 року слідча суддя Верхньодніпровського районного суду по справі № 173/6/22 (провадження №1-кс/173/5/2022), розглядаючи матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000008 від 05.01.2022 р., винесла ухвалу , відповідно до змісту якої наклала арешт на автомобіль «МАЗ 5334 КС 3577 А», номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , належний ДП ВАТ ДМБ «Дніпробудмеханізація».

Представник заявника вважає, що на даний час відпала потреба у застосуванні арешту майна, так як постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 29 квітня 2022 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 05.01.2022 року закрито, в зв`язку з відсутністю ознаку складу злочину.

В судовому засіданні представник заявника клопотання про скасування арешту майна підтримав за обставинами, викладеними у клопотанні.

Дізнавач та прокурор в судове засідання не з`явились, про час та місце повідомлені належним чином.
Розглянувши клопотання, дослідивши надані документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10.01.2022 року в межах кримінального провадження №0000008 за ч.3 ст.286 КК України було накладено арешт на майно, зазначене в клопотанні.

Як вбачається зі змісту ухвали, арешт на зазначене в клопотанні майно було накладено у зв`язку із забезпеченням збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0000008, внесеного до ЄРДР 05.01.2022 року, яке здійснюється за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 ч.2 ст.170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Частиною 2 встановлено, що документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.10 ст.170КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Частиною 1 ст. 174КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В силу ст. 41 Конституції України, ст.1 протоколу № 1 до Конвенції прозахист правлюдини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявники скаржилася на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п. 35).

Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до постанови старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 29 квітня 2022 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 05.01.2022 року закрито, в зв`язку з відсутністю ознак складу кримінального правопорушення.

Оскільки на слідчого суддю покладається функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати.

Нормами КПК України не встановлено заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий чи дізнавач питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу.

Приймаючи до уваги відсутність у дізнавача повноважень при закритті кримінального провадження самостійно скасовувати арешт, накладений на майно за ухвалою слідчого судді, оскільки кримінальне провадження, в рамках якого накладався арешт на зазначене майно, який заявник просить скасувати, було закрито, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для подальшого арешту вказаного у клопотанні майна , що свідчить про необхідність його скасування.

Таке рішення виходить з позиції розумності та співрозмірності обмеження права власності, права користування та наслідків такого арешту.

Керуючись ст.ст. 40, 100, 117, 131-132, 167-168, 170-173, 376 КПК України слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання представника заявника ДП ВАТ ДМБ «Дніпробудмеханізація», адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2022 року в межах кримінального провадження №0000008 за ч.3 ст.286 КК України задовольнити.
Скасувати арешт майна накладений ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10.01.2022 року по справі № 173/6/22; 1-кс/173/5/2022 року в межах кримінального провадження №0000008 від 05.01.2022 року за ч.3 ст.286 КК України, шляхом заборони користування та розпорядження на автомобіль марки МАЗ (кран) 500 д/н НОМЕР_2 , модель КС3577А, номер шасі НОМЕР_1 , блакитного кольору, 1987 року випуску, автокран НОМЕР_3 , що належить ДП ВАТ ДМБ «Дніпробудмеханізації».
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1