ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.10.2022 Справа №607/6325/22 Провадження №1-кп/607/1182/2022 м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000313, дані про яке 09.12.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , із середньою освітою, незаміжньої, що має на утриманні двох малолітніх дітей, непрацюючої, раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2021 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) в ОСОБА_3 виник злочинний намір, направлений на умисне заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою (шахрайство), а саме на заволодіння з корисливих мотивів грошовими коштами громадян шляхом нібито продажу деревини, якої насправді ОСОБА_3 не мала та відповідно і жодного наміру її продавати також не мала. Реалізуючи свій злочинний намір, у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_3 створила оголошення на сайті «OLX», перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення в Інтернет мережі на сайті «OLX» за допомогою заздалегідь підготовленого облікового запису розміщала оголошення про продаж товарів. В подальшому, діючи умисно з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення в ході листування на сайті «OLX», із свого облікового запису, ОСОБА_3 ввела в оману ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та, викликавши в останнього хибну впевненість у законності дій з продажу йому дров, схилила 20.10.2021 ОСОБА_5 до добровільного перерахування грошових коштів в розмірі 2000 гривень на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка перебувала у її користуванні та відкрита на її ім`я шляхом її поповнення як оплату за придбання дров. Таким чином ОСОБА_3 отримала реальну можливість розпоряджатися даними коштами належними ОСОБА_5 на суму 2000 гривень, якими в подальшому розпорядилася на власний розсуд.

Надалі, діючи умисно з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, повторно, в ході листування на сайті «OLX», із свого облікового запису, ОСОБА_3 ввела в оману ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та, викликавши в останнього хибну впевненість у законності дій з продажу йому дров, схилила 01.11.2021 ОСОБА_6 до добровільного перерахування грошових коштів в розмірі 3000 гривень на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка перебувала у її користуванні та відкрита на її ім`я шляхом її поповнення як оплату за придбання дров. Таким чином ОСОБА_3 отримала реальну можливість розпоряджатися даними коштами належними ОСОБА_6 на суму 3000 гривень, якими в подальшому розпорядилася на власний розсуд.

Окрім цього, реалізуючи повторно свій злочинний намір, діючи умисно з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, ОСОБА_3 повторно, в ході листування на сайті «OLX», із свого облікового запису, ОСОБА_3 ввела в оману ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та, викликавши в останньої хибну впевненість у законності дій з продажу їй дров, схилила 18.10.2021 ОСОБА_7 до добровільного перерахування грошових коштів в розмірі 1000 гривень на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка перебувала у її користуванні та відкрита на її ім`я шляхом її поповнення як оплату за придбання дров. Таким чином ОСОБА_3 отримала реальну можливість розпоряджатися даними коштами належними ОСОБА_7 на суму 1000 гривень, якими в подальшому розпорядилася на власний розсуд.

На початку листопада 2021 ОСОБА_3 , діючи умисно з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, повторно, в ході листування на сайті «OLX», із свого облікового запису, ОСОБА_3 ввела в оману ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та, викликавши в останнього хибну впевненість у законності дій з продажу йому дров, схилила 10.11.2021 ОСОБА_8 до добровільного перерахування грошових коштів в розмірі 2000 гривень на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка перебувала у її користуванні та відкрита на її ім`я шляхом її поповнення як оплату за придбання дров. Таким чином ОСОБА_3 отримала реальну можливість розпоряджатися даними коштами належними ОСОБА_8 на суму 2000 гривень, якими в подальшому розпорядилася на власний розсуд.

За наведеного, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України, тобто в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України визнала повністю, показавши, що дійсно в жовтні 2021 створила оголошення на сайті «OLX» про продаж деревини (дров), та ввівши в оману ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримала на свою банківську картку від вказаних осіб грошові кошти за дрова, які ніби то мала їм продати, але наміру робити цього не мала, всього на суму 8000 грн. Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 у вчиненому щиро розкаялася, зазначила, що шкодує про скоєне та просила суворо її не карати.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду кримінального провадження потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_3 за їх відсутності.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої ОСОБА_3 та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_3 , а також стосуються речових доказів. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового процесу змісту цих обставин, з`ясував чи немає сумнівів в добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, допитавши обвинувачену ОСОБА_3 та дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченої, а також стосуються речових доказів, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і її дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд виходить із того, що відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням наведених положень законодавства, при призначенні покарання суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного обвинуваченою кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Також при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує особу винної, яка має на утриманні двох малолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягалася.

Разом з тим, суд враховує й те, що шкода завдана злочином жодному потерпілому у даному кримінальному провадженні не відшкодована. Водночас, суд приймає до уваги те, що потерпілими цивільні позови до обвинуваченої не пред`явлено.

З огляду на викладене, та виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та приймаючи до уваги, що покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд у даному конкретному випадку вважає за доцільне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

Підстав для застосування інших видів покарань, передбачених санкцією ч.2 ст.190 КК України, а також положень ст.69 КК України, суд не знаходить, оскільки вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи обвинуваченої і запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Крім того, із урахуванням обставин даної справи, особи обвинуваченої, яка щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, беручи до уваги відсутність обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, тому вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 положення ст.75 КК України й звільнити її від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покласти обов`язки, передбачені ст.76 КК України. З метою додержання принципу співмірності та індивідуалізації покарання у даному випадку, на думку суду, можливо досягти мети заходу примусу без ізоляції ОСОБА_3 від суспільства, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою впродовж іспитового строку тривалістю 1 рік, який буде достатнім для того, щоб остання довела своє виправлення, а покладення на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України дозволить здійснювати контроль за поведінкою обвинуваченої.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням їй іспитового строку, у порядку визначеному ст.75 КК України, суд, із врахуванням її характеризуючих даних, ступеня тяжкості вчиненого злочину, взяв до уваги те, що обвинувачена повністю визнала свою вину, під час судового розгляду дала детальні показання щодо обставин вчинення даного кримінального правопорушення та висловила жаль з приводу скоєного.

На думку суду, таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципам гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся, щодо обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався, процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 336, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України і призначити їй покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй 1 (один) рік іспитового строку.

Відповідно до ст.76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: вилучені речі та документи під час проведеного обшуку 14.02.2022, а саме: мобільний телефон марки RedMi,синього кольору, НОМЕР_2 , imei2 НОМЕР_3 , в якому знаходяться стартові пакети № тa № НОМЕР_4 , який поміщений в сейф-пакет НПУ №GSU1000753; мобільний телефон марки RedMi, темно синього кольору, імеі1 НОМЕР_5 , імеі2 НОМЕР_6 , в якому знаходиться стартовий пакет №, який поміщений в сейф пакет НПУ №SUD1016176; мобільний телефон марки Nokia, ime1-95364, imei2 НОМЕР_7 , в якому знаходяться стартові пакети № НОМЕР_8 та № НОМЕР_9 , який поміщений в сейф пакет НПУ №KIV2117946; три банківські картки, а саме № НОМЕР_1 картка універсальна АТ КБ «Приватбанк», № НОМЕР_10 - картка для виплат АТ КБ «Приватбанк», № НОМЕР_11 - картка «Райффайзенбанк», які поміщено в сейф пакет НПУ №KIV2117945; блокнот жовтого кольору, із надписом «PremiumRetroStyle», формату А6, на 48-ми аркушів, який поміщено в сейф пакет НПУ №KIV2117952, які згідно постанови слідчого від 14.02.2022 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000313, після набрання вироком законної сили - повернути власнику ОСОБА_3 .

Вирок суду, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий суддяОСОБА_1