про накладення арешту на майно
Справа № 712/7388/22
Провадження №1-кс/712/3323/22
19 вересня 2022 року м.Черкаси
Під час проведення поверхневої перевірки вказаних осіб, в одного з них, який представився як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено тринадцять пакетиків з порошкоподібною речовиною білого кольору.
Після чого, працівниками ТОР було повідомлено на лінію 102 та викликано слідчо-оперативну групу.
Вказані предмети та речі були визнані слідчим постановою від 12.09.2022 року речовими доказами.
Слідчий в судове засідання не з`явився, скерував до суду клопотання про розгляд арешту на майно без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.
Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, скерував заяву про розгляд клопотання без участі.
Дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно із ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов),чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Звертаючись до слідчого судді з указаним клопотанням, слідчий просив накласти арешт на майно з метою забезпечення кримінального провадження, забезпечення можливого цивільного позову у кримінальному провадженні, належного зберігання речових доказів та в подальшому розгляду питання про їх долю чи конфіскацію в дохід держави ( ч. 2 ст.170 КПК України).
Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення,зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 5 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Так, відповідно до положень ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
15 вересня 2022 року постановою старшого слідчого СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 вилучені 14.09.2022 року під час обшуку речі визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.
Отже, доданими до клопотання матеріалами, підтверджено обґрунтованість підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.
Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями ч. 2 ст. 297-4 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.
При цьому суд враховує, що мотиви прийнятого рішення, зокрема наведення аргументів, що переконали слідчого суддю у прийнятті рішення про задоволення чи відхилення клопотання слідчого, можуть наводитись у межах, які не розкривають таємницю досудового розслідування.
З огляду на те, що вилучені в ході затримання 14.09.2022 року мобільний телефон марки «Хуавей» сірого кольору; мобільний телефон марки «Asistent» сірого кольору IMEI 1 НОМЕР_1 . IMEI2 НОМЕР_2 з двома сім-картами оператора «Київстар» та флеш-накопичувач microSD, об`ємом пам`яті на 2 GB, котрі було поміщено до сейф-пакету № PSP1125125, на якому наявний пояснюючий напис та підписи учасників, з великою ймовірністю можуть бути предметом скоєння злочину у сфері обігу наркотичних засобів, або зберігати на собі його слід , а тому відповідають ознакам ст.98 КПК України для речового доказу, тому суд вважає обґрунтованими доводи слідчого, що у разі не накладення на них арешту вказані речові докази можуть бути пошкоджені, зіпсовані, знищені чи приховані від органів досудового розслідування, в зв`язку з чим є необхідність в накладенні арешту на вилучені речі, які належать ОСОБА_5 , з метою забезпечення кримінального провадження.
Оцінюючи дотримання права кожної особи на мирне володіння своїм майном, декларованого ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя зважає на те, що накладення арешту у даному кримінальному провадженні становить втручання у право власності, однак таке втручання на даним час є виправданим з огляду на суспільний інтерес, який у даному конкретному випадку стосується результату розслідування у даному кримінальному провадженні обставин вчинення злочину у сфері обігу наркотичних засобів, їх аналогів чи психоторпних речовин.
Отже, не наведено обґрунтування необхідності арешту з урахування предмету доказування у кримінальному провадженні, що розслідується.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Керуючись ст.ст. 100, 131, 132, 167, 170, 171, 369, 372 КПК України слідчий суддя, -
Клопотання слідчого СВ Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Черкаській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, - задовольнити частково.
Відмовити в накладенні арешту на грошові кошти в сумі 550 грн. (п`ятсот п`ятдесят гривень), купюри номіналом: дві купюри номіналом 200 грн., сім купюр 20 грн. та одна купюра 10 грн., котрі було поміщено до сейф-пакету № PSP 1129309, на якому наявний пояснюючий напис та підписи учасників.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Дата проголошення повного тексту ухвали 19 вересня 2022 року.