Справа № 606/1752/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000119, внесеного 19.08.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Первомайське Херсонської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовля угоду про визнання винуватості від 28 вересня 2022 року у даному кримінальному провадженні,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указ затверджений Законом України №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який набрав чинності 24 лютого 2022 року в день опублікування в офіційному друкованому виданні - газеті «Голос України». У подальшому строк дії воєнного стану продовжувався: з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022; з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022; з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 341/2022 від 17.05.2022.
19 серпня 2022 року близько 16 години 30 хвилин у ОСОБА_3 який знаходився на території літньої тераси магазину-кафе «24», що в м. Теребовля, вул. Кн. Василька, 75, виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим для нього майном - мобільним телефоном марки Samsung Galaxy J6 модель SM-J600F/DS, власником якого є ОСОБА_5 , та який знаходився на одному із столиків літньої тераси вказаного магазину-кафе.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, у вказаний період часу ОСОБА_3 , скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, переслідуючи корисливі цілі, з метою особистого збагачення викрав із столу літньої тераси магазину-кафе «24», що в м. Теребовля, вул. Кн. Василька, 75 мобільний телефон ОСОБА_5 , марки Samsung Galaxy J6 модель SM-J600F/DS, вартістю 2800 грн, із сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 100 грн та сім картою оператора мобільного зв`язку «Life» вартістю 100 грн, після чого покинув територію, прилеглу до приміщення магазину-кафе, отримавши можливість розпорядитись викраденим на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3000 грн.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Згідно заяви від 27 вересня 2022 року потерпілий ОСОБА_5 надав згоду прокурору на укладення між ним та обвинуваченим угоди про визнання винуватості.

28 вересня 2022 року в м. Теребовля Тернопільської області прокурор Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_6 уклали угоду про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні.

В угоді про визнання винуватості сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно з угодою ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення з врахуванням беззастережного визнання ним своєї винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а саме: за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавленні волі на строк 5 років та на підставі ст.75 КК України звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України та отримана згода ОСОБА_3 на призначення узгодженого сторонами угоди про визнання винуватості покарання.

Прокурор у судовому засіданні просить угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при її укладенні були дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Потерпілий у судовому засіданні не заперечує щодо затвердження, укладеної між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 також просить вказану угоду затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Пояснив, що угода укладена добровільно, він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, норми ч.4 ст.474 КПК України, беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримала зазначену угоду про визнання винуватості, просить її затвердити, зазначивши, що угода укладена добровільно, в її присутності та відповідає вимогам, встановленим нормами Кримінального процесуального кодексу України.

Розглядаючи, в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд, заслухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого та захисника, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права, передбачені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ч.2 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпілий надав згоду прокурору на укладення угоди.

Також суд, у відповідності до вимог ч.6 ст.474 КПК України, встановив та переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам законодавства, дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч.4 ст.185 КК України.

Також, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.

Отже, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що укладена 28 вересня 2022 року між прокурором та обвинуваченим угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.5 ст.12 КК України є тяжким злочином та обставини, які пом`якшують покарання.

Як обставини, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно достатті 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст.50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, є призначення йому узгодженого між сторонами покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 роки.

Водночас, суд, беручи до уваги наведене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 положення ст.75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік, із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК Кодексу.

Отже, обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 28 вересня 2022 року.

Запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту ОСОБА_3 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення: судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/120-22/8027-ТВ від 09.09.2022 в сумі 1132,68 грн, які суд вважає слід стягнути з ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертизи в межах даного кримінального провадження.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 вересня 2022 року, укладену в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000119 від 28.09.2022, між прокурором Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Згідно ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, застосований до ОСОБА_3 згідно ухвали Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 27 вересня 2022 року, залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн 68 коп. стягнути з ОСОБА_3 в користь держави.

Речові докази:

мобільний телефон марки Samsung Galaxy J6 модель SM-J600F/DS, який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити у володінні останнього;

DVD диск з відеозаписами з камер спостереження кафе-магазину НОМЕР_1 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі її подання - після прийняття рішення Апеляційним судом Тернопільської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1