КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2022 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 14.02.2022, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України частково приєднано до призначеного ОСОБА_7 покарання невідбуту частину покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 22.12.2020, перевівши менш суворий вид покарання в більш суворий згідно п. б) п. 1) ч. 1 ст. 72 КК України, виходячи із співвідношення, що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, і призначено остаточне покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обраховано з дня постановлення вироку.
До набрання вироком законної сили застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши засудженого під варту в залі судового засідання негайно після проголошення вироку,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення майнового злочину, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, перебуваючи на іспитовому строці, належних висновків для себе не зробив і 29.06.2021 близько 14 години на запрошення своєї знайомої ОСОБА_6 прибув до її місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи в помешканні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звернув увагу на золоту каблучку, яка лежала на столі в кімнаті, та яку вирішив повторно, таємно викрасти з метою обернення на свою користь та особистого збагачення.
З метою виконання свого протиправного умислу, спрямованого на незаконне заволодіння чужим майном шляхом крадіжки, ОСОБА_9 29.06.2021 приблизно о 14 годині, знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , пересвідчившись в тому, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, таємно викрав належні потерпілій речі, а саме: золоту каблучку з каменем, (золото 585 проби, загальною вагою 3,83гр., чистою вагою 3,53гр.) вартістю 2949,89 грн.

Таємно викравши чуже майно, яке належить гр. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з місця вчинення злочину втік та о 16 год. 34 хв. 29.06.2021, знаходячись у відділенні ПТ «Ломбард «Кредит Юніон» (ЄРДПОУ 40053147), що за адресою місто Київ, вул. Симиренка, 5, розпорядився викраденим майном, а саме заклав дану золоту каблучку до вказаної установи, за що отримав 2949 грн. 24 коп., якими розпорядився на власний розсуд.
Захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі строком один рік, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 22.12.2020, призначивши остаточне покарання у виді 1 року 1 місяця обмеження волі. Звільнити ОСОБА_7 з-під варти в залі суду, строк покарання обчислювати з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі. На підставі ст. 72 КК України зарахувати час тримання під вартою з 14.02.2022 по дату звільнення з-під варти в залі суду, з розрахунку день за два.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги, посилається на те, що призначене покарання є занадто суворим, яке не відповідає особі обвинуваченого та тяжкості кримінального правопорушення, що є нетяжким. Зазначає, що обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину та усуненню його шкідливих наслідків, добровільно відшкодував завдані збитки потерпілій, яка в суді заявляла, що немає жодних претензій до ОСОБА_7 , а також постійно працював на будівництві. Звертає увагу, що у вироку неправильно зазначено, що ОСОБА_7 неодружений, оскільки він перебуває у шлюбі з 27.02.2018, а також судом не враховано, що обвинувачений має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, а молодша дитина потребує періодичного лікування через значні захворювання.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. Суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

З урахуванням характеру і тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення крадіжки і вчинив новий злочин в період іспитового строку за попереднім вироком, офіційно не працює, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та обґрунтовано обрав йому покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально.
Разом з тим, з огляду на наявність обставин, які пом`якшують покарання щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, добровільного відшкодування завданого збитку та відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд першої інстанції правильно визначив йому покарання у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, для даного виду покарань, а при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків, правильно обрав принцип часткового складання покарань.
Отже судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчинених ним правопорушень, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.
Долучені захисником до апеляційної скарги відомості про сімейний стан обвинуваченого не ставлять під сумнів правильність призначеного судом покарання.
Підстав для пом`якшення ОСОБА_7 покарання колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду міста Києва від 14 лютого 2022 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3