Справа № 487/5471/21
Провадження № 1-кп/487/336/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2022 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва, у складі: Головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000711 від 19.05.2021 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Миколаєві, українця, громадянина України, має неповну середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.11.2021 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.1 ст.185 КК України до вісімдесяти годин громадських робіт, -

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України

сторони кримінального провадження

прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва: ОСОБА_4

обвинувачений: ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.

27.05.2021 року близько 11-00 години, більш точний час в ході досудового розслідування та судового розгнляду не встановлено, ОСОБА_3 , з урахуванням його засудження за Вироком Заводського районного суду м.Миколаєві від 19.11.2021 року за скоєння кримінального правопорушення за ч.1 ст.185 КК України за епізодом від 14.02.2022 року, діючи повторно та інша особа, матеріали відносно якого, за Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 18.02.2022 року виділенні в окреме провадження (далі інша особа), знаходилися біля приміщення кафе «Восток» за адресою вул.Дачна, 5 у м.Миколаєві. При цьому, у них виник спільний злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи мету незаконного збагачення, ОСОБА_3 та інша особа, скориставшись відсутністю уваги з боку сторонніх осіб, через вхідні двері, які раніше відчинила інша особа, проникли до приміщення кафе «Восток» звідки викрали належне потерпілій ОСОБА_5 майно, а саме:

- кисневий балон об`ємом 40 літрів з кисневи клапаном, що містить маркування БАМЗ ВК-94 2000, вартістю 1550 грн.;

- два розноси з нержавіючої сталі кожний вартістю 50 грн. на загальну суму 100 грн.

Вказане майно, ОСОБА_3 та інша особа винесли з приміщення кафе та здали на пункт прийому металобрухту.

Після чого ОСОБА_3 та інша особа, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, повернулися до приміщення кафе, звідки викрали належне потерпілій ОСОБА_5 майно, а саме:

- кондиціонер марки «LG» моделі EN 60555-3 Norm, вартістю 999 грн.

- телевізор марки «Supra CTV-21NX, вартістю 500 грн.

Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_3 та інша особа з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 3099 грн..

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України та визнає його винуватим у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаній з проникненням у інше приміщення.

Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 встановлені обставини кримінального провадження не оспорював, та беззастережно визнав свою винуватість, у скоєні вказаного кримінального правопорушення (злочину). Вважав за недоцільне дослідження доказів стосовно фактичних обставин кримінального провадження.

З урахуванням позиції учасників кримінального провадження, з урахуванням приписів ч.3 ст.349 КПК України, судом за недоцільністю, не проводилося дослідження доказів, щодо обставин кримінального провадження які ніким не оспорювалися.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , який безпосередньо при допиті під час судового розгляду, пояснив, що 27.05.2021 року близько 11-00 години, ОСОБА_6 запропонував йому вчинити крадіжку з приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_2 , з якого він ( ОСОБА_6 ) раніше здійснював крадіжку. Він погодився та вони разом з ОСОБА_6 , через двері, які той раніше відчинив, проникли до приміщення кафе, звідки викрали балон та два розноси, які в послідуючому здали на металобрухт.

Після чого повернулися до приміщення кафе, звідки ОСОБА_6 викрав кондиціонер, а він телевізор.

В послідуючому телевізор у нього вилучили працівники поліції.

Вказав, що крадіжку вчинив у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем. У скоєному щиро розкаявся.

Викладенні показання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає належними, допустимими та достатніми доказами на підтвердження встановлених обставин кримінального провадження, оскільки вони отримані судом при його безпосередньому допиті та є чіткими та послідовними щодо часу, місця та способу вчинення інкримінованого кримінального правопорушення (злочину), що свідчить про повне розуміння ОСОБА_3 пред`явленого та визнаного судом доведеним обвинувачення.

Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 за положеннями п.1 ч.1 ст.66 КК України є щире каяття у вчиненому злочині.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Вирішуючи питання, щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд виходить з загальних засад призначення покарання, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особи обвинуваченого та обставини, що пом`якшує покарання.

Так ОСОБА_3 , з урахуванням приписів ст..12 КК України, вчинено тяжке кримінальне правопорушення (злочин).

Обвинувачений засуджений Вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 19.11.2021 року за скоєння кримінального проступку визначеного положеннями ч.1 ст.185 КК України.

На обліку у КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» Миколаївської обласної не перебуває.

Відповідно до положень ст..65 КК України, виходячи з принципів законності, справедливості та вимог, щодо індивідуалізації та достатності покарання для виправлення засудженого та запобігання скоєнню ним нових злочинів, з врахуванням вищезазначених обставин, суд при обрані виду та міри покарання, вважає за необхідне та достатнє призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до положень ч.1 ст..75 КК України, з урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості та відношення до скоєного, а саме щире каяття обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, та вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків визначених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 19.11.2021 року ОСОБА_3 засуджено за скоєння кримінального проступку визначеного ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання вісімдесят годин громадських робіт, яке обвинуваченим на даний час не відбуто.

Звільнення від відбування даного виду покарання, з урахуванням, приписів ч.1 ст.75 КК України не допускається.

Таким чином, Вирок Заводського районного суду м.Миколаєва від 19.11.2021 року відносно ОСОБА_3 підлягає окремому виконанню

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.2,7,368,369,373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ч.1 ст..75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, строком на один рік

На підставі п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок Заводського районного суду м.Миколаєва від 19.11.2021 року за яким ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України до вісімдесяти годин громадських робіт виконувати самостійно.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1