У Х В А Л А
іменем України

Справа №377/73/22

Провадження №1-в/377/11/22

12 серпня 2022 року Славутицький міський суд Київської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
начальника Вишгородського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі подання начальника Вишгородського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про вирішення питання про направлення до місця відбування покарання засудженого:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 липня 2003 року за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 186 КК України, на підставі частини 1 статті 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на три роки;
- вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 березня 2004 року за частиною 2 статті 186, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 186 КК України, на підставі статей 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки два місяці;
- вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 25 грудня 2009 року за частиною 2 статті 187, частиною 3 статті 289 КК України на підставі частини 1 статті 69, частини 1 статті 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців з конфіскацією майна;
- вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 липня 2014 року за частиною 2 статті 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на два роки;
- вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 травня 2017 року за частиною 2 статті 190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк один рік шість місяців;
- вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2017 року за частиною 3 статті 185 КК України, на підставі частини 4 статті 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років два місяці;
- вироком апеляційного суду Чернігівської області від 23 січня 2018 року за частиною 2 статті 190, частиною 3 статті 185 КК України, на підставі частин 1,4 статті 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців;
- вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 січня 2018 року за частиною 3 статті 185 КК України, на підставі частини 4 статті 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк шість років два місяці;
- вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 вересня 2018 року за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 КК України, на підставі частин 1,4 статті 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років;
- вироком Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 25 лютого 2019 року за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 КК України, на підставі частин 1,4 статті 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років три місяці;
- вироком Славутицького міського суду Київської області від 18 лютого 2022 року за частиною 2 статті 190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк один рік,-

У С Т А Н О В И В :
Начальник Вишгородського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області звернулася до суду з поданням про вирішення питання про направлення засудженого ОСОБА_5 до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.
Подання обґрунтоване тим, що засуджений ОСОБА_5 23 травня 2022 року отримав припис про виїзд до ДУ «Бердичівський виправний центр № 108» та 26 травня 2022 року повинен був прибути до місця відбування покарання. 27 травня 2022 року до Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області з ДУ «Бердичівський виправний центр № 108» надійшло повідомлення про те, що засуджений до місця відбування покарання не прибув. 30 травня 2022 року засудженому ОСОБА_5 направлено виклик до сектору на 31 травня 2022 року для встановлення причини неприбуття до місця відбування покарання. Цього ж дня засуджений ОСОБА_5 надіслав повідомлення старшому інспектору Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 та повідомив, що звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами і тому до місця відбування покарання не поїхав, оскільки чекає перегляду справи. Відповідно до повідомлення Славутицького міського суду Київської області № 377/73/22/1040/2022 від 03 червня 2022 року станом на 03 червня 2022 року будь-які заяви, подання, клопотання та апеляційні скарги від ОСОБА_5 не надходили. Згідно з повідомленням з КНП «Славутицька міська лікарня» від 07 червня 2022 року ОСОБА_5 на амбулаторному та стаціонарному лікуванні в КНП «Славутицька міська лікарня» не перебуває. 08 червня 2022 року в ході телефонної розмови з громадянином ОСОБА_7 , який є головою Чернігівського центру соціальної адаптації бездомних та безпритульних, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , стало відомо, що ОСОБА_5 за адресою Центру зареєстрований, але приблизно 2 місяці там не проживає. 08 червня 2022 року начальником Вишгородського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 було відвідано засудженого ОСОБА_5 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , проте двері квартири ніхто не відкрив, на дзвінки на мобільний телефон засуджений ОСОБА_5 не відповідає. Такі дії засудженого ОСОБА_5 свідчать про його ухилення від виїзду до місця відбування покарання.
У судовому засіданні начальник Вишгородського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області подання просила задовольнити, пославшись на зазначені у ньому обставини.
Засуджений в призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить заява засудженого ОСОБА_5 , яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 377/73/22.
Відповідно до частини 5 статті 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Вислухавши пояснення начальника Вишгородського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, думку прокурора, який просив задовольнити подання, перевіривши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з частиною 1 статті 57 КВК України особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Уповноважений орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку. Уповноважений орган з питань пробації надсилає засудженому виклик, за яким він зобов`язаний з`явитися для вручення припису та ознайомлення з порядком і умовами відбування покарання.
Частиною 2 статті 57 КВК України визначено, що з урахуванням особи та інших обставин кримінального провадження суд може направити засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. У цьому випадку засуджений звільняється з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.
Відповідно до частини 4 статті 57 КВК України у разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі. Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.
В частині 5 статті 57 КВК України визначено, що у разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та в разі, якщо його місцезнаходження невідоме, уповноважений орган з питань пробації надсилає органам Національної поліції подання про оголошення його в розшук та подання до суду для вирішення питання направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, установленому для засуджених до позбавлення волі. Після затримання засуджений направляється до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.
Згідно із частиною першою статті 58 КВК України, строк покарання обчислюється з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

За змістом частини другої вказаної статті у строк покарання за правилами, передбаченими у статті 72 Кримінального кодексу України, зараховується час попереднього ув`язнення під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру.

Відповідно до пунктів 1, 2, 7, 8 глави 2 розділу ХІ Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 29 січня 2019 року № 272/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 січня 2019 року за № 120/33091, засуджений до обмеження волі зобов`язаний прибути до виправного центру не пізніше строку, встановленого в приписі, та мати при собі документ, який посвідчує його особу. Засуджені до обмеження волі прямують самостійно до виправного центру за рахунок держави. У разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання уповноважений орган з питань пробації вживає заходів щодо встановлення причин невиїзду такої особи до виправного центру та у разі встановлення поважної причини невиїзду повторно видає припис на виїзд. У разі невиїзду засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення від одержання припису уповноважений орган з питань пробації надсилає подання про направлення до місця відбування покарання за формою, наведеною в додатку 55 до цього Порядку, до суду для вирішення питання направлення засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі. Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом (документально підтверджені). Належним підтвердженням отримання засудженим припису є його підпис про отримання припису.
За змістом частин 1, 4 статті 87 КВК України особи, засуджені до позбавлення волі, направляються для відбування покарання не раніше спливу триденного та не пізніше десятиденного строку з дня набрання вироком законної сили або з дня надходження із суду розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили. Порядок направлення засуджених до виправних і виховних колоній встановлюється нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.
Згідно з п.1 розділу ІІІ Порядку визначення засудженим виду установи виконання покарань, направлення для відбування покарання засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту, обмеження волі та їх переведення, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 27.02.2017 року №680/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 28.02.2017 року №265/30133, направлення для відбування покарання осіб, засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, до установ виконання покарань здійснюється на підставі запиту на наряд щодо направлення осіб, засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, на підставі якого видається наряд про направлення особи, засудженої до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, із слідчого ізолятора до установи виконання покарань.

Судом встановлено з матеріалів кримінального провадження, що вироком Славутицького міського суду Київської області від 18 лютого 2022 року, який набрав законної сили 21 березня 2022 року, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України, і призначено покарання у виді обмеження волі на строк один рік.
З матеріалів особової справи видно, що 16 травня 2022 року до Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області із Деснянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області надійшла особова справа відносно ОСОБА_5 та прийнята до виконання. 23 травня 2022 року засудженому ОСОБА_5 був вручений припис про виїзд до місця відбування покарання, відповідно до якого громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зобов`язаний самостійно протягом трьох діб виїхати до Державної установи «Бердичівський виправний центр « 108» та прибути туди до 26 травня 2022 року. ОСОБА_5 роз`яснено порядок слідування до місця відбування покарання та роз`яснено відповідальність за невиїзд в установлений строк або неприбуття до виправного центру, про що зазначено у письмових поясненнях, відібраних у ОСОБА_5 23 травня 2022 року. 27 травня 2022 року до Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області надійшло повідомлення № 8-1351 від Державної установи «Бердичівський виправний центр (№108)», з якого вбачається, що ОСОБА_5 , засуджений 18.02.2022 Славутицьким міським судом Київської області за частиною 2 статті 190 КК України до одного року обмеження волі, станом на 27 травня 2022 року до Державної установи «Бердичівський виправний центр (№108)» не прибув. Згідно з інформацією КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради № 579 від 07 червня 2022 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в КНП «Славутицька міська лікарня» СМР на амбулаторному та стаціонарному лікуванні не перебуває.
Як вбачається з довідки старшого інспектора Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 від 31 травня 2022 року, ОСОБА_5 йому на мобільний телефон надіслав повідомлення про те, що звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами і тому до місця відбування покарання не поїхав, оскільки чекає перегляду справи.
Відповідно до повідомлення Славутицького міського суду Київської області № 377/73/22/1040/2022 від 03 червня 2022 року станом на 03 червня 2022 року заяви, подання, клопотання та апеляційні скарги від ОСОБА_5 не надходили.
Таким чином, будь-які докази, які б виключали можливість виїхати до місця відбування покарання, ОСОБА_5 до Вишгородського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області та суду не надав.
Враховуючи той факт, що засуджений ОСОБА_5 ухиляється від відбування покарання у виді обмеження волі на строк один рік, призначеного вироком Славутицького міського суду Київської області від 18 лютого 2022 року, та не прибув без поважних причин до Державної установи «Бердичівський виправний центр (№108)» у строк, визначений приписом про виїзд до місця відбування покарання, суд вважає за необхідне подання начальника Вишгородського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області задовольнити та надати дозвіл на затримання і направлення засудженого ОСОБА_5 до місця відбування покарання у порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі, оскільки жодних поважних причин невиїзду до місця відбування покарання ОСОБА_5 наведено не було та не надано документів на їх підтвердження.
На підставі викладеного, керуючись статтями 57, 87 КВК України, статтею 539 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Подання начальника Вишгородського районного сектора філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області задовольнити.

Затримати засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та направити до місця відбування покарання Державної установи «Бердичевській виправний центр ( № 108)» для відбуття покарання у виді обмеження волі на строк один рік, призначеного вироком Славутицького міського суду Київської області від 18 лютого 2022 року, у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. Після прибуття засудженого до виправного центру звільнити його з-під варти.
Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 відповідно рахувати з дня його прибуття та постановки на облік у виправний центр за місцем відбуття покарання.
У строк покарання за правилами, передбаченими у статті 72 Кримінального кодексу України, зарахувати час перебування під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру з розрахунку 1 день перебування під вартою за 2 дні обмеження волі.

Виконання ухвали суду в частині затримання засудженого ОСОБА_5 покласти на Відділення поліції № 2 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1