Єдиний унікальний номер: 378/362/22
Провадження № 1-кп/378/48/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.09.2022 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілої: ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченої: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Ставище кримінальне провадження № 0001147 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Бесідка Ставищенського району Київської області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_1 , освіта базова загальна середня, неодруженої, не працюючої, має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої, обвинуваченої в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 вчинила злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України за наступних обставин.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України за № 64/2022 від 24.02.2022 о 05 годині 30 хвилин на території України введено воєнний стан строком на 30 діб.

Відповідно до Указу Президента України за №259/2022 від 18.04.2022 на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 строком на 90 діб.

ОСОБА_6 в ніч з 03 на 04 травня 2022 року, точного часу не встановлено, з метою викрадення чужого майна прибула до території домоволодіння в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , та впевнившись в тому, що будь-хто із сторонніх осіб її не бачить, через присадибну ділянку зайшла на територію подвір`я зазначеного домогосподарства, пройшла до будинку та відчинивши його вхідні двері, які на той час були не замкнені, зайшла у приміщення веранди, звідки таємно з корисливих мотивів викрала бувші у використанні наступні речі: простирадло фіолетового кольору з орнаментом у вигляді квітів білого кольору з зеленими листками розміром 200х160 см вартістю 90 грн., дві наволочки білого кольору з бавовни з візерунком у вигляді різнокольорових квітів розміром 70х70 см вартістю 70 грн., наволочку з бавовни блакитно-синього кольору з візерунком у вигляді оранжевих квітів розміром 55х60 см. вартістю 35 грн., дві наволочки з бавовни зеленого кольору з візерунком у вигляді ромашок розміром 55х55 см вартістю 70 грн., махровий рушник бежевого кольору розміром 140х90 см вартістю 80 грн., махровий рушник салатового кольору розміром 85х35 см вартістю 65 грн., махровий рушник біло-зеленого кольору з візерунком у вигляді квітів розміром 145х70 см вартістю 80 грн., махровий рушник із візерунком у вигляді доларової купюри розміром 130х65 см вартістю 80 грн., капронову тюль блакитного кольору висотою 260 см шириною 480 см вартістю 192 грн., що належать ОСОБА_4 , чим спричинила потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 762 грн.. З місця скоєння злочину ОСОБА_6 зникла, викраденими речами розпорядилася на власний розсуд.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину в скоєнні злочину визнала, суду показала, що в ніч з 03 на 04 травня 2022 року з метою викрадення чужого майна вона через город пройшла до території домогосподарства в АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 .. Через незамкнені вхідні двері пройшла до веранди будинку, звідки викрала бувші у використанні речі, а саме, простирадло фіолетового кольору, 5 наволочок, 4 махрових рушники та тюль, які віднесла до будинку за місцем свого проживання, та які вона видала працівникам поліції, коли ті прийшли 13.05.2022 для з`ясування питання щодо наявності у неї викраденого ОСОБА_7 майна. У вчиненому щиро кається.
Покази обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи, які нею та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому суд вважає викладені фактичні обставини справи достовірними і такими, що не потребують дослідження в судовому засіданні, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Таким чином, оцінюючи в сукупності всі фактичні обставини справи, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні злочину доведена повністю і її дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані, які характеризують особу обвинуваченої, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують її покарання.
Судом враховується те, що обвинувачена вчинила тяжкий злочин, визнає вину в його скоєнні. Аналіз даних про особу обвинуваченої вказує на те, що вона не працює, по місцю проживання характеризується задовільно, раніше несудима, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 73), є одинокою матір`ю (а. с. 67), відповідно до висновку органу пробації виправлення обвинуваченої можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства (а. с. 36-38).
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд визнає її щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , судом не встановлено.
Враховуючи у сукупності відповідно до п. 3 ч. 1ст. 65 КК України зазначені вище обставини, із урахуванням обставин вчинення злочину, даних про особу обвинуваченої, наявності вищевказаної обставини, що пом`якшує їй покарання, вищевказаний висновок органу пробації, суд вважає, що міру покарання обвинуваченій слід обрати в межах санкції частини статті, за якою її визнано винною у вчиненні злочину за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. З урахуванням всіх вищевикладених обставин, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без відбування покарання, і її відповідно до ст. 75 КК України слід звільнити від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з призначенням іспитового строку та покладенням зобов`язань, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.
Суд, розглянувши питання про можливість застосування до обвинуваченої ОСОБА_6 ст. 69 КК України, підстав для її застосування не знаходить.
В межах даного кримінального провадження потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_6 про стягнення 762 грн. матеріальної шкоди та моральної шкоди в сумі 30000 грн. (а. с. 30-31).
На думку потерпілої, розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 30 000 грн. є адекватним глибині пережитих нею душевних страждань, оскільки вона, інвалід 2-ї групи, з часу вчинення обвинуваченою крадіжки по теперішній час перебуває у важкому психоемоційному стані, відбулись негативні зміни у її житті, вона відчуває страх можливого повторення подій, негативні переживання, тривогу, емоційні реакції при згадуванні, має порушення сну, неприємні сновидіння, нервозність, дратівливість, почуття образи, обурення та приниження гідності. Речі, які в неї було викрадено, для неї становлять неабияку матеріальну цінність. Вказаним злочином її позбавлено душевної рівноваги, вона перебуває в стані нервового напруження і постійно відчуває внутрішній дискомфорт. Багато часу та нервів витрачено на захист порушених прав.

Вирішуючи питання цивільного позову ОСОБА_4 , суд бере до уваги, що вказаний позов про стягнення матеріальної шкоди в сумі 762 грн. обвинувачена визнала повністю, оскільки вона викрадені речі використовувала (випрала їх); суму заявлених витрат на правничу допомогу 6000 грн. також визнала, при стягненні з неї моральної шкоди покладається на розсуд суду.

Із встановлених судом обставин убачається, що ОСОБА_6 вчинила крадіжку майна потерпілої на загальну суму 762 грн. коп., обвинувачена визнає позов в цій частині, тому заявлені вимоги про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі відповідно до вимог ст. 1177 Цивільного кодексу України, так як підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Судом встановлено, що винними діями обвинуваченої потерпілій була заподіяна моральна шкода, яка полягає в моральних переживаннях і стражданнях, що їх зазнала потерпіла у зв`язку із злочинними діями обвинуваченої, зокрема, вона нервувала через неможливість вести звичний спосіб життя, була змушена прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. Вказане підтверджується матеріалами справи, показаннями потерпілої. Суд з урахуванням характеру та обсягу страждань потерпілої, враховуючи характер правопорушення, його наслідки, характер, обсяг та глибину фізичних й душевних страждань потерпілої, яка є особою похилого віку, інвалідом 3 групи, приходить до висновку, що потерпілій завдано моральну шкоду в розмірі 10000 грн., яка підлягає стягненню на її користь з обвинуваченої, що буде відповідати принципам законності та справедливості.
У відповідності до вимог ст. ст. 122, 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої на користь потерпілої витрати на правову допомогу в сумі 6000 гривень, які документально підтверджені.
Питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винною в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Застосувати до ОСОБА_6 умови ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, призначивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 762 (сімсот шістдесят дві) гривні, моральну шкоду в сумі 10000 (десять тисяч) гривень та витрати на правничу допомогу в сумі 6000 (шість тисяч) гривень.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Речові докази: 5 наволочок, 1 простинь, 4 полотенця, 2 тюлі залишити ОСОБА_4 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Київського Апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом 30 днів.

Суддя ОСОБА_1