Справа № 367/74/22
Провадження №1-кп/367/457/2022
УХВАЛА
Іменем України
06 жовтня 2022 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю:
прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ірпеня у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000969 за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Петропавлівська-Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, суд,-
ВСТАНОВИВ:

Захисник заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.
Клопотання обґрунтував тим, що висновки обвинувального акту не відповідають фактичним обставинам справи, на підставі яких має визначатися кваліфікація дій особи;
Зокрема, зазначив, про невідповідність обвинувального акту в даному кримінальному провадженні полягає в тому, що в ньому не наведені фактичні обставини кримінального правопорушення, а саме: Згідно обвинувального акту місцем вчинення злочину є будинок АДРЕСА_2 , у приміщенні якого 06.10.2021 року о 01 год. 30 хв. перебували обвинувачений та потерпілий.
Відповідно до фактичних обставин, встановлених досудовим слідством, будинок АДРЕСА_2 є місцем постійного проживання ОСОБА_5 . Право власності на будинок зареєстроване за дружиною обвинуваченого - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Доказом наведеного є свідоцтво про укладення шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , свідоцтво про смерть ОСОБА_6 .
При цьому будь-які законні підстави для перебування ОСОБА_7 в нічний час у будинку ОСОБА_5 досудовим слідством не встановлені.
Отже, не дивлячись на встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення, в обвинувальному акті прокурор не зазначив, що 06.10.2021 року приблизно о 01 год. 30 хв. ОСОБА_5 перебував у себе вдома, в будинку, який є місцем його постійного проживання, а ОСОБА_7 проник до зазначеного будинку без згоди та дозволу власника.
Згідно обвинувального акту 06.10.2021 року о 01 год. 30 хв. під час перебування у будинку АДРЕСА_2 між потерпілим та обвинуваченим відбувся словесний конфлікт.
Таке твердження не відповідає дійсності, оскільки під час досудового слідства було встановлено, що ОСОБА_8 була безпосереднім учасником події, яка відбулася 06.10.2021 року в будинку ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 . При цьому ОСОБА_8 з приводу обставин справи не допитана. Прокурор, передаючи обвинувальний акт до суду, не звернув уваги, що доручення слідчого щодо проведення розшуково-слідчих дій по допиту ОСОБА_8 не виконане.
Прокурор заперечив щодо задоволення заявленого клопотання, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України. Вважав, що клопотання захисника задоволенню не підлягає, оскільки обставини, на які посилається захисник, не перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду, окремі неточності можуть бути усунуті під час судового розгляду.
Обвинувачений підтримав думку захисника про повернення обвинувального акту прокурору.
Потерпілий в судове засідання не з`явився надав суду заяву про можливість слухання справи в його відсутності.
Відповідно до положень статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до статті 7 КПК України до загальних засад кримінального провадження віднесено, крім іншого: верховенство права, законність, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, диспозитивність, розумні строки.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії», зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому. Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції.
У рішенні по справі «Сергій Шевченко проти України» ЄСПЛ зазначає (п.65), що система, яка вимагається статтею 2 Конвенції, має передбачати незалежне та безстороннє розслідування, яке відповідає певним мінімальним стандартам щодо ефективності.
За таких обставин, з метою дотримання прав обвинуваченого та потерпілого на справедливий судовий розгляд, у тому числі у контексті дотримання права особи на ефективне розслідування, суд має вжити передбачених кримінально-процесуальним законодавством заходів, які б забезпечили відновлення порушених прав.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до положень п. 5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт, крім іншого, має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Приписами ст. 374 КПК України визначено, що у мотивувальній частині як виправдувального, так й обвинувального вироків суд має зазначити формулювання обвинувачення, визнане судом недоведеним (для першого випадку) або доведеним (у другому випадку).
Формулювання обвинувачення це стисле і точне викладення твердження про винуватість конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення на основі фактично встановлених обставин кримінального провадження, які мають юридичне значення для вирішення питання про притягнення цієї особи до відповідальності за конкретною статтею КК України у контексті формули правової кваліфікації.
Зважаючи на диспозицію ч. 1 ст. 121 КК України елементами об`єктивної сторони цього злочину є: діяння (дія або бездіяльність); 2) наслідки у вигляді тілесного ушкодження, і 3) причинний зв`язок між зазначеними діянням і наслідками.
Також, необхідним елементом складу злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, є суб`єктивна сторона, яка у законі визначена умисним ставленням особи до наслідків щодо спричинення тілесних ушкоджень особі.
Однак, відсутність у формулюванні обвинувачення будь-якої згадки на необхідні елементи об`єктивної сторони ч. 1 ст. 121 КК України причинно-наслідковий зв`язок, а також незазначення елементів суб`єктивної сторони у формулюванні обвинувачення позбавляє можливості суд вирішити питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченого в інкримінованому злочині, наявність або відсутність в його діях складу інкримінованого чи іншого злочину.
Вірогідна реалізація прокурором права на зміну обвинувачення під час судового розгляду за встановлених судом обставин не може слугувати підставою для невжиття передбачених КПК України заходів щодо відновлення порушених та уникнення майбутніх порушень прав інших учасників кримінального провадження, насамперед права на справедливий суд.
Крім того, відновлення порушених прав за вказаних обставин, у формі повернення обвинувального акту прокурору, не передбачено КПК України на стадії судового розгляду.
Суд не надає оцінку доказам у справі на стадії підготовчого судового засідання, а тому посилання у заявленому клопотанні на докази, суд відкидає, як такі, що не можуть братися судом до уваги на цій стадії.
Разом з тим, вбачається, що це може впливати на подальшу оцінку доказів у справі у разі виникнення суперечностей щодо відповідності того чи іншого доказу реєстру матеріалів досудового розслідування.
З огляду на викладене, суд доходить висновку про неможливість здійснення із дотриманням завдань та засад кримінального провадження судового розгляду цього кримінального провадження за направленим прокурором до суду обвинувальним актом, який не відповідає вимогам КПК України щодо формулювання обвинувачення.

У Х В А Л И В :
Повернути прокурору обвинувальний акт в кримінальному провадженні № ЄРДР 0000969 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121КК України.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.
Повний текст було оголошено 12.10.2022 о 09 год. 30 хв.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1