ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/836/22 Справа № 202/2261/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,(в режимі відеоконференції),
підозрюваного ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування № 000347 за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, одруженого, солдат - військовослужбовець ЗСУ за мобілізацією на посаді стрільця 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти ВЧ НОМЕР_1 ЗСУ ( НОМЕР_2 об ТрО НОМЕР_3 обр ТрО), який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2022 року, було задоволено клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Маріуполі) ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 .
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 строком на 60 днів, тобто 30 липня 2022 року.
Визначено відносно ОСОБА_9 заставу у межах 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 496 200 (чотириста дев`яносто шість тисяч двісті) гривень.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за яке, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. Інших ризиків, передбачених ст.177 КПК України слідчим суддею не встановлено.
Слідчий суддя вважав, що прокурором доведено, що більш м`який запобіжний захід обраний ОСОБА_9 на даній стадії кримінального провадження не зможе запобігти встановленим ризикам, так як перебуваючи під домашнім арештом або під дією іншого більш м`якого запобіжного заходу, останній без будь-яких перешкод зможе переховуватися від слідства та суду та чинити вплив на свідків.
Слідчий суддя погодився з доводами прокурора про те, що ОСОБА_9 застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, так як у судовому засіданні прокурором, як того вимагає абз. 4 ч. 5 ст. 182 КПК України, доведено, що має місце виключний випадок.
Слідчий суддя зазначив, що необхідно визначити розмір застави у розмірі, що дорівнює 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме цей розмір здатний забезпечити виконання ОСОБА_9 покладених на нього обов`язків і не є завідомо непомірним для нього.

В апеляційних скаргах :
- захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 не погоджуючись з вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, або зменшити розмір застави у межах 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатної особи, що становить 49620,00 грн.
Вважає, що ухвала є незаконною та такою що підлягає скасуванню.
Зазначає, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вони є абстрактними та необґрунтованими.
Вказує, що слідчий суддя, всупереч вимогам КПК України, не дослідив можливість призначення підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, хоча сторона захисту наголошувала, що призначення запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в повній мірі забезпечило б належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Так, ОСОБА_9 був і залишається військовослужбовцем та фактично перебуває на території військової частини, що повністю унеможливило б ним втечу чи вчинення нового кримінального правопорушення.
Навпаки, такий запобіжний захід приніс би максимальну користь армії та державі, оскільки підозрюваний був би здатен у цей складний для країни час виконувати інші не бойові накази.
Крім того, слідчий суддя взагалі проігнорував документи сторони захисту, що підтверджують наявність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного.
Так, слідчому судді були надані документи, які підтверджували, що підозрюваний на своєму утриманні має дружину та двох малолітніх дітей.
Про те, що ОСОБА_9 є, як і інші десятки солдат, об`єктом кримінального переслідування йому стало відомо ще в середині травня, коли першим солдатам почали повідомляти про підозру та обирати їм запобіжні заходи.
При цьому, ОСОБА_9 , прекрасно розуміючи, що на нього очікує те ж саме, не вчинив жодних дій, направлених на спробу переховування від будь-кого.
Він так і залишався у розпорядженні командування та виконував всі інші накази (в тому числі наказ на переміщення); він повторно пройшов ВЛК, за першим викликом прибув до слідчого, прокурора та слідчого судді.
Вказує, що розмір застави є непомірним для підозрюваного.
Вважає, що обраний слідчим суддею запобіжний захід відносно підозрюваного є надто суворим, обраним передчасно, без достатніх на те підстав, та потребує негайного перегляду.

- захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 не погоджуючись з вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, або зменшити розмір застави.
Вважає, що слідчим суддею необґрунтовано застосований підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та безпідставно визначена застава в розмірі, завідомо непомірному для підозрюваного.
Зазначає, що слідчий суддя не врахував всі обставини справи.
Зазначає, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вони є абстрактними та необґрунтованими.
Вказує, що слідчий суддя, всупереч вимогам КПК України, не дослідив можливість призначення підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, хоча сторона захисту наголошувала, що призначення запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в повній мірі забезпечило б належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Вказує, що розмір застави є непомірним для підозрюваного.
Вважає, що обраний слідчим суддею запобіжний захід відносно підозрюваного є надто суворим, обраним передчасно, без достатніх на те підстав.
В судовому засіданні захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_9 підтримали апеляційні скарги захисників та просили їх задовольнити з підстав викладених в них.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників процесу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого, слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційних скаргах, є необґрунтованими.
Так, клопотанням слідчого та наданими до нього доказами підтверджується, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України від 28.02.2022 солдата ОСОБА_9 призначено на посаду стрільця 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти, та зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ( НОМЕР_2 об ТрО НОМЕР_3 обр ТрО).
18.05.2022 старшим слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі)_ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську, Донецької області внесено відомості до ЄРДР за № 0000347, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.
30.05.2022 військовослужбовцю ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні цього злочину, в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_9 не затримувався.
В межах цього провадження слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , за наслідками розгляду якого постановлено оскаржувану ухвалу.
Апеляційним судом встановлено, що слідчим суддею належним чином і в повній мірі дослідженні у сукупності наявні докази у провадженні, долучені до клопотання, які є достатньо вагомими на підтвердження, зокрема обґрунтованості підозри щодо ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 402 КК України, й дають підстави зробити об`єктивний висновок, що він міг скоїти цей злочин, з чим погоджується суд апеляційної інстанції й стороною захисту в апеляційній скарзі ці обставини не заперечується.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого злочину, колегія суддів зважає на те, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що ця особа могла б скоїти злочин.
Окрім того, слідчий суддя, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у відповідності до ст. 178 КПК України, належним чином врахував тяжкість злочину та покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, у виді позбавлення волі строком до 10 років, особу підозрюваного, який є військовослужбовцем, його вік та стан здоров`я, соціальні зв`язки за місцем мешкання, майновий стан, відсутність повідомлень про підозру у інших кримінальних провадженнях, та дійшов до обґрунтованого висновку, що ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховуватись від органів досудового розслідування або суду, впливати на свідків у цьому провадженні, об`єктивно існують, й правомірно застосував запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного засобу у вигляді застави.
Також, суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду провадження дійшов висновку, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
Ці висновки узгоджуються із практикою Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Посилання захисників на недоведеність існування ризиків у провадженні, на переконання апеляційного суду, є неспроможними, оскільки вони повністю спростовуються доказами у провадженні, а тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину, та покарання, яке йому загрожує підозрюваному, дає підстави вважати, що саме запобіжний захід, пов`язаний з ізоляцією від суспільства в цьому випадку зможе попередити встановлені слідчим суддею ризики.
Доводи скарги апелянта про те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, не спростовують обґрунтовані у клопотанні слідчого та встановлені судом об`єктивно існуючі у цьому провадженні ризики.
Що стосується доводів захисника про необгрунтованість визначення судом розміру застави у провадженні, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Отже, надаючи оцінку доводам захисника щодо непомірного розміру застави, визначеного ухвалою, колегія суддів вважає їх необґрунтованими, оскільки слідчий суддя, вирішуючи питання про визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу у цьому провадженні, в повній мірі врахував підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, згідно з якими суд вправі визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КК України.
Слідчий суддя, визначаючи розмір застави, взяв до уваги необхідність обрання запобіжного заходу обумовленого підозрою ОСОБА_9 у вчиненні злочину за ч. 4 ст. 402 КК України, його тяжкість та обставини, а саме те, що він підозрюється у непокорі, тобто у відкритій відмові виконати наказу начальника в умовах воєнного стану, а також суворість покарання, що загрожує, у разі визнання винуватим, й наявні відомості про особу підозрюваного, та існуючі ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, й підвищений рівень матеріального забезпечення військовослужбовців на цей час, та інші обставини, які враховуються згідно зі ст.178 КПК України.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність визначення застави в розмірі, зазначеному в ухвалі, та дійшла висновку, що такий розмір застави є пропорційним щодо конкретної особи, враховуючи всі обставини кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_9 підозрюється, а також достатнім для забезпечення виконання покладених на нього обов`язків, й таким, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження.
Підстав вважати вказаний визначений розмір застави завідомо непомірним або навпаки, занадто малим для підозрюваного, колегія суддів не вбачає, виходячи й з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання перешкоджати встановленню істини у провадженні.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає рішення суду щодо ОСОБА_9 законним і обґрунтованим та не знаходить підстав для обрання щодо нього більш м`якого запобіжного заходу на цьому етапі досудового розслідування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 01 червня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4