справа № 563/569/22
провадження № 1-кп/563/87/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.06.2022 року

Корецький районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Корець кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 15 квітня 2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , одруженої, з повною загальною середньою освітою, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.3 ст. 191 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , відповідно до наказу (розпорядження) керівника Рівненської дирекції АТ «Укрпошта» № 327к від 12.02.2019 з 14.02.2019 призначено на посаду завідуючої відділення поштового зв`язку с. Невірків, Великомежирицької територіальної громади, Рівненського району, Рівненської області. Згідно п.п.2.1.2.1, п.4.1.9 посадової інструкції національних операторів відділення поштового зв`язку, ОСОБА_4 була матеріально-відповідальною особою, наділеною посадовими обов`язками щодо забезпечення збереження готівкових коштів і товарно-матеріальних цінностей відділення поштового зв`язку.

В квітні 2020 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи у приміщенні відділення поштового зв`язку с.Невірків, Великомежирицької територіальної громади, Рівненського району, Рівненської області, внесла до відомості №4/17275 від 13.04.2020 на виплату пенсій, соціальних допомог за квітень 2020 року відомості про отримання ОСОБА_6 грошових коштів у сумі розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень, які були ввірені для неї як для працівника поштового зв`язку та підлягали виплаті потерпілій ОСОБА_6 , як одноразової грошової допомоги у зв`язку з негативними наслідками поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відповідно до Постанови КМУ від 01.04.2020 №251.

Проте, ОСОБА_6 зазначених грошових коштів від ОСОБА_4 не отримала та підпису у відомості про отримання грошових коштів не ставила. Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які полягали у розтраті грошових коштів, які були їй ввірені, заподіяла матеріальну шкоду ОСОБА_6 у сумі 1000 (однієї тисячі) гривень.

ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в квітні 2020 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи у приміщенні відділення поштового зв`язку с.Невірків, Великомежирицької територіальної громади, Рівненського району, Рівненської області, внесла до відомості №4/17275 від 13.04.2020 на виплату пенсій, соціальних допомог за квітень 2020 року відомості про отримання ОСОБА_7 грошових коштів у сумі розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень, які були ввірені для неї як для працівника поштового зв`язку та підлягали виплаті потерпілій ОСОБА_8 , як одноразової грошової допомоги у зв`язку з негативними наслідками поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відповідно до Постанови КМУ від 01.04.2020 №251.

Однак, ОСОБА_9 зазначених грошових коштів від ОСОБА_4 не отримала та підпису у відомості про отримання грошових коштів не ставила. Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які полягали у розтраті грошових коштів, які були їй ввірені, заподіяла матеріальну шкоду ОСОБА_8 у сумі 1000 (однієї тисячі) гривень.

ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в квітні 2020 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи у приміщенні відділення поштового зв`язку с.Невірків, Великомежирицької територіальної громади, Рівненського району, Рівненської області, внесла до відомості №4/17275 від 13.04.2020 на виплату пенсій, соціальних допомог за квітень 2020 року відомості про отримання ОСОБА_10 грошових коштів у сумі розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень, які були ввірені для неї як для працівника поштового зв`язку та підлягали виплаті потерпілій ОСОБА_10 , як одноразової грошової допомоги у зв`язку з негативними наслідками поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відповідно до Постанови КМУ від 01.04.2020 №251.

Однак, ОСОБА_10 , зазначених грошових коштів не отримувала та підпису у відомості про отримання грошових коштів не ставила, своїми умисними діями, які полягали у розтраті грошових коштів, які були ввірені особі, ОСОБА_4 заподіяла матеріальну шкоду ОСОБА_10 у сумі 1000 гривень.

31 травня 2022 року начальник Корецького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, з одного боку, та обвинувачена ОСОБА_4 з іншого боку, за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , керуючись ст.ст.468, 469, 470, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 191 КК України, як розтрата чужого майна, яке було ввірене особі та за ч. 3 ст. 191 КК України, як розтрата чужого майна, яке було ввірене особі, вчинена повторно.

Обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, щиро каялася, сприяла повному та всебічному розкриттю кримінальних правопорушень.

Сторони погодились на призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 в межах санкцій ч.1 та ч. 3 ст.191 КК України, а саме:

- за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.191 КК України покарання у виді позбавлення волі, строком на 1 (один) рік без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

- за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.191 КК України покарання у виді позбавлення волі, на строк 3 (три) роки з позбавлення права обіймати посади, пов`язані зі збереженням, обробкою, відпуском матеріальних цінностей строком на 1 (один) рік.

Відповідно до статті 70 Кримінального кодексу України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, сторони погодилися на остаточне призначення покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, із позбавленням права обіймати посади, пов`язані зі збереженням, обробкою, відпуском матеріальних цінностей строком на 1 (один) рік. На підставі ст.75 КК України звільнити обвинувачену від відбування призначеного покарання з випробуванням та покласти на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Суд переконався у тому, що обвинувачена правильно розуміє зміст угоди про визнання винуватості і наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, відповідно до ст.473 КПК України. Обвинуваченій роз`яснено обмеження права на оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному і касаційному порядку та відмову від здійснення права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому злочину; на допит свідків обвинувачення у судовому засіданні; з`явлення клопотань про виклик свідків і подання доказів, що свідчать на його користь (п.1 ч.4 ст.474 КПК України) та, що, у разі невиконання ним угоди про визнання винуватості, відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнути його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України і звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду даного кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачена ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні наполягала на істинності своєї позиції у визнанні винуватості і просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченої у підготовчому судовому засіданні зазначила, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані всі вимоги і правила КПК України та КК України, просить затвердити дану угоду.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд кримінального провадження та затвердження угоди про визнання винуватості без їх участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не мають. Крім того, потерпілими, у порядку ч.4 ст.469 КПК України, було надано письмову згоду прокурору у даному кримінальному провадженні на укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченою ОСОБА_4 та прокурором.

В судовому засіданні прокурор просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_4 визнала себе винною, згідно із ст.12 КК України, є нетяжким та тяжким злочином відповідно.

Пом`якшуючими покарання обставинами суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, повне відшкодування шкоди потерпілим.

Обтяжуючою покарання обставиною судом визнає вчинення злочинів щодо особи похилого віку.

По місцю проживання обвинувачена характеризується позитивно.

На обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження та перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність Закону, суд переконався в тому, що: умови угоди не суперечать вимогам ст.ст.470, 472 КПК України, правова кваліфікація кримінальних правопорушень є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства та правам і інтересам потерпілих, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладання угоди було добровільним, виконання обвинуваченою взятих на себе за угодою зобов`язань є можливим.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та ухвалення вироку з призначенням міри покарання узгодженої сторонами угоди.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

На підставі ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової експертизи у кримінальному провадженні в розмірі 8 237 гривень 76 копійки.

Запобіжний захід до обвинуваченої не застосовувався і клопотання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 під час судового розгляду учасниками судового провадження не заявлялося.

Керуючись ст.ст.370, 374, 376, 474, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 травня 2022 року, укладену між прокурором - начальником Корецького відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000036 від 15 квітня 2022 року.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України та призначити їй покарання:

- за ч.1 ст.191 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;

- за ч.3 ст.191 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані зі збереженням, обробкою, відпуском матеріальних цінностей строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і призначити - 3 (три) роки позбавлення волі, із позбавленням права обіймати посади, пов`язані зі збереженням, обробкою, відпуском матеріальних цінностей строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання, встановивши іспитовий строк - 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_4 на підставі ст.76 КК України:

1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 8 237 (вісім тисяч двісті тридцять сім) гривень 76 копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Корецький районний суд Рівненської області, а обвинуваченою в такий же спосіб, але з моменту вручення їй копії вироку.

Обвинуваченою може бути подана апеляційна скарга виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгодженого сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом умов, встановлених ч.ч.5, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення їй наслідків укладання угоди.

Апеляційна скарга може бути подана прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно із ч.3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя: ОСОБА_1