Провадження №1-кп/127/961/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2022 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0001043, відомості про яке внесено в Єдиний державний реєстр досудового розслідування 23 вересня 2020 року, по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувають матеріали кримінального провадження №0001043, відомості про яке внесено в Єдиний державний реєстр досудового розслідування 23 вересня 2020 року, по обвинуваченню ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 187 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_9 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, яке мотивував тим, що підставою застосування та продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ними кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
-вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_7 та ОСОБА_9 офіційно не працюють та в зв`язку з відсутністю коштів можуть продовжувати вчиняти злочини;
-переховування обвинувачених від суду, оскільки ОСОБА_7 та ОСОБА_9 усвідомлюють тяжкість покарання, яке їм загрожує у разі визнання винним в інкримінованих кримінальних правопорушеннях;
-незаконного впливу обвинувачених на свідків та потерпілих, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі ОСОБА_7 та ОСОБА_9 матимуть можливість незаконно впливати на свідків та потерпілих з метою створення сприятливих для себе умов.
Враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу обвинувачених, їх репутації та соціальні зв`язки, зазначені обставини, у своїх сукупності свідчать про те, що на даний час зберігаються ризики, які були попередньо встановлені та стали підставою для законного обрання ОСОБА_7 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам.
Також просив суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, яке мотивував тим, що підставою застосування та продовження вказаного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри та обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується;
-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
-переховуватися від суду;
-незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших обвинувачений, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.
Враховуючи тяжкість вчиненого злочину та міру можливого покарання, особу обвинуваченого, його репутацію та соціальні зв`язки, зазначені обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що на даний час зберігаються ризики, які були попередньо встановлені та стали підставою для законного обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_8 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.
Захисник ОСОБА_6 заперечив проти клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід з утримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_9 не заперечив проти клопотання прокурора,
Захисник ОСОБА_4 заперечила проти клопотання прокурора, доповнила що обвинувачений довгий час під вартою, а тому ризики які були на час обрання запобіжного заходу на даний час відпали, потерпілі допитані, докази досліджені, свідка, якого не допитали, знаходиться в ЗСУ, тому на нього теж не можливо здійснити сплив. Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні неповнолітню дитину, просила суд відмовити в заявленому клопотанні прокурора та змінити обвинуваченому з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Захисник ОСОБА_5 підтримала думку своєї колеги та просила змінити обвинуваченому з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_8 не заперечив проти задоволення клопотання прокурора.
Заслухавши думку учасників процесу суд дійшов наступного висновку.

Вирішуючи питання щодо запобіжних заходів, суд приймає до уваги, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2022 року ОСОБА_7 та ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_8 у виді цілодобового домашнього арешту.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень ч.2 ст. 181 КПК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний час доби.
Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали обвинувального акту суд вважає, що обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_9 необхідно продовжити строк тримання під вартою, обвинуваченому ОСОБА_8 - у вигляді цілодобового домашнього арешту, в зв`язку з тим, що вони обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, обвинувачені можуть продовжити свою злочинну діяльність, не мають будь-яких джерел доходу, не мають постійного місця роботи, що дає підстави вважати, що у подальшому вони можуть переховуватись від суду, вчиняти нові злочини, незаконно впливати на потерпілих та свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При цьому суд, враховує вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особи обвинувачених та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, зокрема, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативного триманню під вартою ОСОБА_7 та ОСОБА_9 та у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_8 , як такого, що недостатній для запобіганню ризикам та виконанню обвинуваченими процесуальних обов`язків.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК (абз.5 п.18 Листа ВССУ № 511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України»).
На думку суду, в клопотаннях обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, враховуючи обставини кримінального правопорушення, їх наслідки, тяжкість покарання за скоєний злочин, особи підозрюваних, репутацію та соціальні зв`язки, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_9 перебуваючи на волі, можуть переховуватися від суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання їм більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. При цьому, підстав для застосування ОСОБА_7 та ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та неможливим і саме тримання під вартою ОСОБА_7 та ОСОБА_9 може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, а тому дане клопотання суд вважає обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає до задоволення.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 183, 197, 369, 370, 372 КПК України, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб.
Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою діє з 25 серпня 2022 року по 23 жовтня 2022 року включно.
Копію ухвали суду направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)».

В задоволенні клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_9 адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_9 строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб.
Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою діє з 25 серпня 2022 року по 23 жовтня 2022 року включно.
Копію ухвали суду направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)».

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на 60 (шістдесят) діб, що полягає в забороні залишати житло в якому він проживає, за адресою: АДРЕСА_1 задовольнити.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 наступні обов`язки:
1) прибувати до Вінницького міського суду Вінницької області за першою вимогою;
2) не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 без дозволу суду цілодобово;
3) повідомляти суд про зміну місця свого проживання, роботи або навчання.
Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту діє з 25 серпня 2022 року по 23 жовтня 2022 року включно.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Відділення поліції №1 Гайсинського районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області (смт. Теплик, вул. Чорновола, 2).

Ухвала суду в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_9 може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду впродовж 5 днів з дня її проголошення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя: