Справа № 461/8699/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/257/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2022 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові у режимі відеоконференції кримінальне провадження № 463/2332/21 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Копичинці, Гусятинський район, Тернопільської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 296 КК України,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_8

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 27 січня 2022 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Галицького районного суду м. Львова від 27 січня 2022 року ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 296 КК України, та йому призначено покарання: за ч. 2 ст. 186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі; за ч. 4 ст. 296 КК України у виді трьох років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_5 залишено попередній - тримання під вартою. Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 визначено рахувати з 13.10.2021.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що він 26 липня 2021 року приблизно о 01 год. 00 хв. в групі з особами, щодо яких матеріали виділені в окреме провадження, перебуваючи поблизу пам`ятника Тараса Шевченка, що на проспекті Свободи, поруч з будинком АДРЕСА_3 , вчинили хуліганські дії, які супроводжувалися особливою зухвалістю, із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Так, ОСОБА_5 в групі з особами, щодо яких матеріали виділені в окреме провадження, безпричинно, усвідомлюючи, що своїми діями грубо порушують громадський порядок, діючи з хуліганських мотивів, виявляючи явну неповагу до установлених норм поведінки, нехтуючи елементарними нормами моральності, добропристойності, безпекою оточуючих, проявляючи особливу зухвалість, висловлюючи нецензурні вирази щодо можливої на його думку гомосексуальної орієнтації потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , маючи єдиний умисел застосування предмету заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень типу «газового балончика», після розпилення особою, щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, в область обличчя потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 невідомої подразнюючої речовини, ОСОБА_5 одночасно з особами, з якими діяв у групі та щодо яких матеріали виділені в окреме провадження, почали умисно наносити тілесні ушкодження потерпілим руками та ногами. Під час чого ОСОБА_5 наніс декілька ударів рукою в обличчя та тулуб ОСОБА_10 , внаслідок чого потерпілий ОСОБА_10 отримав синці в ділянці лівого ока, крововиливи на верхній та нижній губах, садна на нижній губі в ділянці лівого кульшового суглобу та хімічній опік рогівки та кон`юнктиви 1-го ступеня, які відносяться до легкого ступеня тяжкості.

Також, в той же час, тобто 26 липня 2021 року, приблизно о 01 год. 00 хв., в більш точно не встановлений слідством час, ОСОБА_5 перебуваючи поблизу пам`ятника Тараса Шевченка, що на проспекті Свободи у м. Львові, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, відкрито для ОСОБА_10 , під час нанесення йому тілесних ушкоджень, які відносяться до легкого ступеня тяжкості, викрав телефон «Iphone 5s» із сім картою мобільного оператора «Лайфсел» номер НОМЕР_1 , що належить потерпілому ОСОБА_9 , та знаходився в руці ОСОБА_10 , після чого розпорядився викраденим на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 3 000 грн.

Крім цього, ОСОБА_5 , 08.09.2021 приблизно о 03 годині 45 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Львів, пл. Ринок, 1, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою протиправного збагачення, повторно, шляхом ривка відкрито викрав мобільний телефон марки «ZTE Blade A77; IMEI1: НОМЕР_2 IMEI2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_11 , вартістю 3 713 грн., чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

На вирок суду захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок Галицького районного суду м. Львова від 27.01.2022 щодо ОСОБА_5 змінити, застосувавши ст. 69 КК України.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому визнав повністю, пояснив у суді першої інстанції, що виріс у малозабезпеченій сім`ї, допомагає матері, яка важко хворіє, попав під вплив товаришів з «кримінальним минулим».

Стверджує, що судом безпідставно не взято до уваги такі пом`якшуючі покарання обставини як те, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, має неповнолітніх братів, які є на утриманні у хворої матері, якій він, у свою чергу, допомагає матеріально.

Заслухавши доповідь судді; пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги захисника, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Апеляційний суд переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги на підставі ч.1 ст. 404 КПК України.
Фактичні обставини справи, доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 в апеляційній скарзі не оспорюються.
Щодо покарання, з яким апелянт не погоджується, то воно призначене судом з дотриманням вимог ст.ст. 65, 66 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обране з врахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем свого проживання, на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває; відсутність обставин, які обтяжують покарання, щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання, та призначене в мінімальних межах санкцій статей КК України, що передбачають відповідальність за вчинені злочини, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
Доводи апелянта про невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченого через суворість колегія суддів визнає безпідставними й до уваги не бере.

Усі дані про особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого злочину були в повній мірі враховані судом першої інстанції при призначенні покарання й наведені у вироку суду.

Будь-яких даних про те, що обвинувачений ОСОБА_5 у зв`язку із станом здоров`я не може перебувати у місцях позбавлення волі, матеріали кримінального провадження не містять.

На думку колегії суддів, підстави для застосування щодо ОСОБА_5 при призначенні йому покарання положень ст. 69 КК України, як про це просить апелянт, відсутні.

За змістом ст. 69 КК України призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за вчинений злочин, є правом, а не обов`язком суду і може мати місце лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості цього злочину, з урахуванням особи винного, і які мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.

Колегія суддів з урахуванням у сукупності всіх обставин та особи обвинуваченого, який вчинив тяжкі злочини, не вбачає достатніх підстав для висновку про істотне зниження ступеню тяжкості злочину та для застосування положень ст. 69 КК України.

Вирок суду ухвалений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Личаківського районного суду м. Львова від 30 листопада 2021 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, - з дня вручення йому копії ухвали.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3