Справа № 442/548/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/304/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2022 року у м. Львові

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 березня 2022 року щодо засудженого ОСОБА_7 ,

з участю: прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),
засудженого ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),

встановила:

Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 березня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення від подальшого відбування покарання у зв`язку з хворобою.

На вказану ухвалу суду захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову ухвалу, якою задоволити клопотання засудженого про звільнення його за хворобою.

Свої апеляційні вимоги захисник мотивує незаконністю оскаржуваної ухвали.

Зазначає, що з урахування положень Порядку підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою, який врегульований спеціальним наказом МЮУ і МОЗУ від 15.08.2014р. № 1348/5/572, основною підставою для звільнення особи від подальшого відбування покарання є висновок лікарсько-консультативної комісії.

Також, покликається на Перелік захворювань, які є підставою для подання для суду матеріалів для звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затверджений наказом МЮУ, МОЗ 10.05.2017р. № 1517/5/503, та вказує, що зі слів засудженого ОСОБА_7 , що було доведено і в суді першої інстанції, у матеріалах особової справи засудженого є дані, які він подавав спочатку лікарю ДУ «Дрогобицька виправна колонія (№40)», а у подальшому у Стрижанівську багатопрофільну лікарню № 81 де був етапований після лікування з ДУ «Львівська установа № 19», про те, що у нього є важкі захворювання, зокрема ВІЛ-IV стадія, туберкульоз, гепатит Б.

Захисник покликається, що він звертався із запитом до Стрижанівської багатопрофільної лікарні № 81 про надання висновку саме лікарської комісії, однак діагноз який є в ОСОБА_7 йому неможливо встановити через те, що він є зашифрованим згідно чинного законодавства.

Наведені обставини, на думку захисника, свідчать про те, що засуджений є хворим, але лікарсько - консультативна комісія не відбувається через те, що необхідно судове рішення про його направлення на цю комісію. Відтак в апеляційній скарзі захисник також просить апеляційний суд прийняти ухвалу, якою направити ОСОБА_7 на проходження лікарсько-консультативної комісії для видачі висновку про можливість його звільнення в зв`язку із хворобою до Стрижанівської багатопрофільної лікарні № 81 ДУ «ЦЩЗ ДКВС України».

Заслухавши доповідача, виступ захисника та пояснення засудженого у підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечила доводи апеляційної скарги захисника, з огляду на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно зі ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно матеріалів справи до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області звернувся засуджений ОСОБА_7 з клопотанням про звільнення від відбування покарання, як такого, який захворів на тяжку хворобу, що перешкоджає відбувати призначене покарання.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання за хворобою.
Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Як передбачено положеннями Розділу IV Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом МЮУ, МОЗУ від 15.08.2014 року № 1348/5/572 (у редакції наказу МЮУ, МОЗУ від 23.09.2021 року № 3373/5/2031) медичному обстеженню з метою підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання підлягають засуджені, які захворіли в УВП, а також особи, які захворіли до засудження, але їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, згідно з додатком 13 до цього Порядку (далі - Перелік хвороб).

Медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я ДКВС, у разі неможливості перенаправлення хворого засудженого до закладу охорони здоров`я ДКВС медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності після обов`язкового лікування і обстеження хворого в стаціонарних умовах закладів охорони здоров`я ДКВС або закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу.

За наявності у засудженого ознак хвороби, визначеної Переліком хвороб, лікуючий лікар невідкладно складає медичний висновок, який погоджує завідувач відповідного закладу охорони здоров`я ДКВС.

Завідувач закладу охорони здоров`я спільно з лікуючим лікарем забезпечують направлення хворого засудженого, а також необхідної медичної документації на найближче засідання лікарсько-консультативної комісії.

З урахуванням результатів особистого медичного огляду хворого засудженого, вивчення даних медичної облікової документації щодо обстеження, лікування, надання рекомендацій тощо лікарсько-консультативна комісія негайно складає висновок лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, за формою, наведеною в додатку 14 до цього Порядку (далі - висновок щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб).

Висновок щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб не пізніше наступного робочого дня після огляду засудженого передається до УВП, у якій обліковується такий хворий засуджений на дату огляду цією комісією.

Облік засуджених, які пройшли огляд лікарсько-консультативною комісією, ведеться у журналі обліку засуджених, стосовно яких встановлено наявність підстав для подання до суду матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою, за формою, наведеною в додатку 15 до цього Порядку.

На підставі висновку щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб, адміністрація УВП, у якій обліковується засуджений, протягом доби після отримання зазначеного висновку готує подання до суду про вирішення питання для звільнення засудженого від відбування покарання за хворобою.

До подання додаються особова справа засудженого і висновок щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб.

З наведених положень вбачається, що для підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за хворобою, необхідним є проведення медичного огляду такого засудженого лікарсько-консультативною комісією закладів охорони здоров`я ДКВС, чи інших закладів, визначених вказаним Порядком, та отримання відповідного висновку лікарсько-консультативної комісії. Вказаним Порядком врегульовано підстави та порядок направлення хворого засудженого із необхідною медичною документацією на найближче засідання лікарсько-консультативної комісії.

Згідно ч. 5 ст. 154 КВК України подання про звільнення від відбування покарання внаслідок іншої тяжкої хвороби подається до суду начальником органу або установи виконання покарань. Одночасно з поданням до суду надсилаються висновок лікарської комісії й особова справа засудженого. У поданні вказуються дані, які характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбування покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» № 8 від 28.09.1973р. вирішуючи питання про звільнення від дальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, крім осіб, які захворіли на хронічну душевну хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання,

ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини.

При виникненні сумнівів щодо правильності висновку лікарської комісії суд вправі призначити судово-медичну експертизу.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що для вирішення судом питання про звільнення від відбування покарання засудженого, який захворів на тяжку хворобу, суду мають бути представлені, зокрема, особова справа засудженого та висновок лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, за відповідною формою.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції під час судового розгляду клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення від відбування покарання за хворобою з належною повнотою дослідив надані йому матеріали, а саме: матеріали особової справи засудженого ОСОБА_7 , а також копію виписки з медичної карти хворого, що долучена засудженим до свого клопотання.

Так, згідно оглянутих місцевим судом у судовому засіданні матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,№143-Г-20, останній засуджений 06.10.2020р. Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч.2 ст.187, ч.4 ст.70, ч.5 ст.72 КК України до 7 років 1 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. За час відбуття покарання у місцях позбавлення волі на засудженого накладалося одне стягнення і такий не заохочувався. Початок терміну покарання 28.04.2017р., кінець терміну 10.02.2024р.
Також матеріали особової справи містять відомості про те, що ОСОБА_7 на підставі медичного висновку від 15.02.2022р. № 31 направлявся медичною частиною №40 (ДВК №40) на планову госпіталізацію до Львівської багатопрофільної лікарні №19, розміщеної на території ДУ «ЛУВП (№19)».
З долученої засудженим до клопотання копії виписки із медичної карти хворого за №155 (медичної частини №40 (ДВК-40)), вбачається, що ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні у Стрижавській багатопрофільній лікарні №81 ДУ «ЦОЗ ДКВС України» у Вінницькій області з 24.11.2021р. по 18.12.2021р.
При цьому, матеріали особової справи засудженого містить вимогу медичної частини №40 від 11.11.2021р. на планову госпіталізацію ОСОБА_7 , а також попередні вимоги на засудженого ОСОБА_7 щодо планових госпіталізацій.
Відтак, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання засудженого ОСОБА_7 , оскільки надані суду матеріали підтверджують факт того, що засуджений періодично скеровується медичною частиною ДВК-40 на планову госпіталізацію, у зв`язку з його хворобою, однак у матеріалах справи відсутній висновок лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про медичний огляд засудженого щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, тобто відсутні належні та законні підстави для звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання через хворобу.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростували такі висновки місцевого суду, апеляційному суду не представлено.

Апеляційні вимоги захисника про необхідність постановлення апеляційним судом ухвали про направлення до відповідного закладу охорони здоров`я засудженого ОСОБА_7 для проходження лікарсько-консультативної комісії та отримання висновку про можливість його звільнення у зв`язку із хворобою не можуть бути задоволені, оскільки підстави та порядок направлення хворого засудженого до позбавлення волі для проходження лікарсько-консультативної комісії, як і порядок підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання за хворобою врегульовано наведеними вище положеннями Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом МЮУ, МОЗУ від 15.08.2014 року № 1348/5/572 (у редакції наказу МЮУ, МОЗУ від 23.09.2021 року № 3373/5/2031).

Суд, вирішуючи питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, вправі призначити судово-медичну експертизу у випадку виникнення сумнівів щодо правильності висновку лікарської комісії.

При цьому, згідно долученої до апеляційної скарги захисником копії відповіді начальника Філії ЦОЗ ДКВС України у Львівській області ОСОБА_9 від 04.02.2022р. № 214-Ф/ЛВ-22-вих щодо надання інформації про стан здоров`я засудженого ОСОБА_7 , на даний час стан здоров`я засудженого задовільний, він перебуває на диспансерному обліку лікарів МЧ № 40, отримує амбулаторне лікування згідно призначень лікаря-інфекціоніста та лікаря-психіатра.

Ураховуючи наведене, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 не містить правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали, а тому таку слід залишити без задоволення як необґрунтовану.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання, які б вплинули на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, колегією суддів не встановлено.

Рішення суду першої інстанції щодо засудженого ОСОБА_7 у повній мірі відповідає вимогам ст. 370 КПК України, підстав для скасування такого колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.376 ч.2, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21 березня 2022 року щодо відмови у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення від подальшого відбування покарання у зв`язку з хворобою без змін.

Ухвала остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: