Справа № 466/3634/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/734/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2022 року у м.Львові.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 14 липня 2022 року відносно ОСОБА_7 ,

з участю: прокурора ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),

встановила:

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 14 липня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до ст. 82 КК України.

На вказану ухвалу суду захисник ОСОБА_6 та засуджений ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову ухвалу, якою задоволити клопотання засудженого ОСОБА_7 та на підставі п.2 ч. 4 ст. 82 КК України замінити невідбуту частину покарання більш м`яким, а саме на обмеження волі.

Свої апеляційні вимоги захисник мотивує тим, що місцевий суд виніс необґрунтоване та упереджене рішення, оскільки відсутні об`єктивні підстави вважати, що засуджений не став на шлях виправлення. Зазначає, що характеристика на засудженого є позитивною і адміністрація не має до нього жодних претензій. Вказує, що протягом строку перебування у місцях позбавлення волі засуджений не допускав порушень режиму утримання, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Перебуваючи у ВК № 30, ОСОБА_7 був заохочений адміністрацією установи за активну участь по благоустрою відділення. Зазначає, що засуджений не мав можливості відшкодувати заподіяної злочином шкоди, оскільки він не є працевлаштованим за місцем відбування покарання і такої можливості установа не має. Звертає увагу, що ОСОБА_7 відбуває покарання за необережний злочин, хоче працювати, приносити користь суспільству, відшкодувати завдані збитки.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу та задоволити його клопотання про заміну невідбутої частину покарання більш м`яким.

На обґрунтування своїх апеляційних вимог засуджений покликається, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам закону, оскільки місцевим судом при прийнятті рішення не було враховано, що він засуджений за необережний злочин, відбув половину строку покарання без жодного порушення, є одне заохочення, позитивно характеризується. Вказує, що у випадку застосування положень ст.82 КК України буде мати змогу працювати та сплачувати цивільний позов і утримувати себе та допомагати батькам.

Заслухавши доповідача, виступ пояснення засудженого, який підтримав подані апеляційні скарги та просив такі задоволити, думку прокурора, який заперечив вимоги апеляційних скарг засудженого та його захисника, вивчивши матеріали клопотання та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно із положеннями ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, при фактичному відбутті ним, визначеної у частині 4 даної норми закону, частини строку призначеного судом покарання.

Згідно матеріалів справи вироком Сокальського районного суду Львівської області від 31 травня 2019 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 3 ст. 286 КК України на 8 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом терміном на 3 роки.

Початок терміну покарання 14 травня 2018 року, кінець терміну 14 травня 2026 року.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції з належною повнотою досліджено матеріали клопотання засудженого

Засуджений ОСОБА_7 відбув 1/2 строку призначеного йому покарання.

З представлених документів, які враховані судом першої інстанції, вбачається, що засуджений ОСОБА_7 , перебуваючи з 22.05.2018р. у ДУ ЛУВП (№19) м. Львова порушень вимог режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи не заохочувався.

Перебуваючи з 30.12.2020р. у ДУ «Личакiвська виправна колонія (№30)» засуджений ОСОБА_7 працевлаштований не був, порушень вимог режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, один раз заохочувався за активну участь по благоустрою у відділенні.

Згідно вироку передбачена сплата ОСОБА_7 витрат за проведення експертизи в сумі 6 435 грн. та цивільного позову на суму 42 555, 74 грн. Станом на 10.06.2022р. на адресу установи постанови про звернення стягнень на доходи боржника не надходили, відшкодування не проводились.

15.01.2022р. адміністративною комісією ДУ «ЛВК (№30)» ОСОБА_7 відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. ст. 100, 101 КВК України, як такому, що не став на шлях виправлення.

28.01.2022р. та 26.05.2022р. адміністративною комісією ДУ «ЛВК (№30)» ОСОБА_7 відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення.

Крім цього, судом першої інстанції підставно враховано дані про особу засудженого ОСОБА_7 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, і до якого раніше (13.01.2015р.) застосовувалась норма, передбачена ст. 82 КК України, однак засуджений не зробив для себе належних висновків та вчинив новий злочин, що свідчить про небажання ОСОБА_7 ставати на шлях виправлення та дотримуватись установлених у суспільстві правил.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 , звернувшись до місцевого суду із клопотанням про застосування до нього положень ст. 82 КК України, не представив достатніх доказів того, що він своєю поведінкою на даний час засвідчив успішність процесу виправлення, що є головною умовою для застосування положень ст. 82 КК України.

Апеляційні доводи засудженого та його захисника про те, що грошове відшкодування, призначене за вироком суду, не проводилось у зв`язку із неможливістю працевлаштуватись засудженому в установі відбування покарання, не спростовують висновки місцевого суду щодо відмови у застосування до засудженого положень ст. 82 КК України.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що зазначені у клопотанні та наведені засудженим та його захисником в апеляційних скаргах обставини не підтверджують, що на даний час ОСОБА_7 став на шлях виправлення, а тому застосування до нього положень ст. 82 КК України на даному етапі є передчасним.

З урахуванням наведеного та конкретних обставин справи, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відмову у застосуванні положень ст. 82 КК України до засудженого ОСОБА_7 , як такому, що не став на шлях виправлення.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність при розгляді клопотання, які б вплинули на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, колегією суддів не встановлено.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги засудженого та його захисника не містить правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, а отже є необґрунтовані.

Ухвала Шевченківського районного суду м.Львова від 14 липня 2022 року щодо ОСОБА_7 у повній мірі відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Керуючись ст.ст.376 ч.2, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 14 липня 2022 року про відмову у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: