ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000739 від 11.07.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ізмаїл, Одеської області, громадянки України, офіційно не працюючої, не одруженої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 16.04.2003 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік, 17.09.2003 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області вирок був переглянутий та присуджено 1 рік позбавлення волі;

- 22.08.2005 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч.2 ст.15, ч.ч.1, 2, ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, 30.01.2009 р. звільнена у зв`язку з амністією;

- 18.08.2011 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 26.09.2017 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнена у зв`язку з відбуттям строку покарання 29.05.2019 року;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, -

встановив:
ОСОБА_5 , завідома знаючи, що на території України відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_6 від 24.02.2022 №64/2022 (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX та від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX) та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ введено воєнний стан, Указом Президента України ОСОБА_6 від 14.03.2022 № 133/2022 та відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» № 2117-ІХ від 03.03.2022 року, вчинила умисний корисливий злочин при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_5 10.07.2022 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, перебуваючи у приміщенні Свято-Троїцького Собору, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Катериненська, буд. 55А, де підшукувала майно, яким можливо незаконно заволодіти. Після чого ОСОБА_7 помітила рюкзак кольору хакі марки Harvest, який знаходився в приміщенні вищевказаного Собору, належний потерпілій ОСОБА_8 .

У той час та в тому місці у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а предметом свого посягання визначила рюкзак кольору хакі марки Harvest, з особистими речами потерпілої.

Діючи повторно з корисливих мотивів, ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає та вони залишаться непомітними для оточуючих, скориставшись необачністю ОСОБА_8 , викрала рюкзак кольору хакі марки Harvest, вартістю 990 грн., в якому знаходилися: гаманець темно червоного кольору в якому знаходилися 4 купюри по 200 грн НБУ, 1 купюра 100 грн НБУ, купюра номіналом 10 доларів США (за курсом НБУ на 10.07.2022 року еквівалентом 350 грн. 50 копійок) та мобільний телефон марки Samsung GalaxyA02s, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , в корпусі білого кольору в чохлі золотистого кольору ,вартістю 3800 гривень.

Після цього, ОСОБА_5 , пройшовши до виходу з Свято-Троїцького Собору, вийшла з приміщення у подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинила матеріальну шкоду ОСОБА_8 у розмірі 6040,50 гривень.

Допитана в судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого злочину визнала повністю, не оспорюючи при цьому обставини злочину, які викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаялась, зазначивши, що на даний час вона зробила для себе позитивні висновки та вирішила припинити злочинну діяльність.

Потерпіла ОСОБА_9 будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. З урахуванням думки учасників судового розгляду, які вважали за можливе розглядати справу за відсутності потерпілої, суд дійшов висновку про проведення судового розгляду без участі потерпілої.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченою своєї вини в обсязі пред`явленого їй обвинувачення, а також те, що вона не піддала сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченої, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження.

У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченої ОСОБА_5 , доказів, що стосуються особи обвинуваченої та документів, що підтверджують заходи забезпечення кримінального провадження. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_5 дала суду показання, що дійсно 10.07.2022 року о 10 годині 30 хвилин, будучи обізнаною про військову агресію російської федерації відносно України та оголошення в державі воєнного стану, перебуваючи у приміщенні Свято-Троїцького Собору, переконавшись в тому, що за її діями ніхто не спостерігає викрала рюкзак кольору хакі марки Harvest, в якому знаходились особисті речі потерпілої, перелік яких вірно зазначений в обвинувальному акті та які вона мала намір привласнити та потім продати. З викраденим вона покинула приміщення Собору, але через деякий її затримали поліцейські та вилучили у неї викрадене майно.

Таким чином, допитавши обвинувачену, дослідивши письмові докази, надані сторонами кримінального провадження, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Тому, суд з урахуванням того, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та продовжений і діє до наявного часу, вважає доведеною винність ОСОБА_5 у вчиненні нею злочину, та кваліфікує її дії за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_5 вчинила умисний корисливий, направлений проти власності злочин, який у відповідності до положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_5 громадянка України, не працює, має постійні місце реєстрації та проживання, відомості про її перебування на обліку у лікарів нарколога та психіатра відсутні, раніше неодноразово судима. При цьому, суд позбавлений можливості врахувати ті обставини, які повідомила обвинувачена про наявність у неї на утриманні чотирьох малолітніх дітей, оскільки відповідних доказів цього факту суду не надано. Суд враховує лише факт перебування обвинуваченої у стані вагітності, який є для очевидним.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини даного кримінального провадження, давши їм оцінку, беручи до уваги особу обвинуваченої, тяжкість скоєного нею злочину, керуючись вимогами кримінального закону та передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_5 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства і у суду є підстави застосувати до обвинуваченої ОСОБА_5 покарання пов`язане з позбавленням волі.

Такого висновку суд приходить виходячи з того, що обвинувачена ОСОБА_5 , неодноразово будучи засудженою за вчинення умисних корисливих злочинів до покарання у виді позбавлення волі, яке неодноразово відбувала реально і, звільнившись з місць позбавлення волі через невеликий проміжок часу знов вчинила умисний тяжкий корисливий злочин, що свідчить про її стійке небажання стати на шлях виправлення, відчуття безкарності за вчинене та схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

Разом з цим, серед іншого, суд враховує відсутність будь-яких претензій до обвинуваченої з боку потерпілої, повернення викраденого майна останній, дані про особу обвинуваченої ОСОБА_5 , яка перебуває у стані вагітності, її позицію, висловлену про те, що вона зробила для себе позитивні висновки, має намір виправитись і не вчиняти злочинів.

Тому, з урахуванням зазначених обставин, щирого каяття винної, відповідно до вимог кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, обвинуваченій ОСОБА_5 необхідно для її виправлення і припинення нових злочинів призначити покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі в межах мінімального строку, визначеного санкцією частини 4 ст.185 КК України

В даному випадку, за переконанням суду, таке покарання та його строк повністю досягне мети його застосування та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченої, які створять у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки і не становитиме для неї особистого надмірного тягаря, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання винній. Таке порання буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченою злочину та є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових злочинів, тобто для досягнення мети покарання, відповідно до положень, які містяться в ст.50 КК України.

За встановлених обставин, суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі, не вбачає підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України до обвинуваченої ОСОБА_5 .

Судом також встановлено, що у даному кримінальному провадженні обвинувачена ОСОБА_5 затримана 22 серпня 2022 року та перебуває під вартою у зв`язку із застосуванням до неї ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2022 року запобіжного заходу у виді тримання під вартою, тому в силу положень ч.5 ст.72 КК України в строк призначеного покарання за даним вироком обвинуваченій ОСОБА_5 слід зарахувати строк її попереднього ув`язнення з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суд враховуючи ризики, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що були підставою для застосування відносно ОСОБА_5 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не зменшилися та не перестали існувати, не вбачає підстав для зміни або скасування обраного відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів, які визнані такими та долучені до матеріалів провадження постановою слідчого СВ ВП №2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, суд вирішує у відповідності до положень ст.100 КПК України, а саме: рюкзак кольору хакі марки Harvest, мобільний телефон марки Samsung GalaxyA02s, слід залишити у потерпілої ОСОБА_8 , оптичний DVD-R диск, що містить файл під назвою «IMG_9844.MOV», слід зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000739 від 11.07.2022 року.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:
ОСОБА_5 , визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити їй покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_5 рахувати з моменту її фактичного затримання, тобто з 22 серпня 2022 року, зарахувавши в строк призначеного ОСОБА_5 покарання, строк її попереднього ув`язнення з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі, в період з 22 серпня 2022 року до дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний обвинуваченій ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Речові докази по справі: рюкзак кольору хакі марки Harvest, мобільний телефон марки Samsung GalaxyA02s, залишити у потерпілої ОСОБА_8 ; оптичний DVD-R диск, що містить файл під назвою «IMG_9844.MOV», зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0000739 від 11.07.2022 року.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченою, яка тримається під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

28.09.2022

Єдиний унікальний номер справи: №522/11257/22
Номер провадження № 1-кп/ 522/2281/22
Головуючий суддя ОСОБА_1