Справа № 545/3129/22
Провадження № 1-в/545/796/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.08.2022 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1 ,з участю

секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві спільне подання державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чернігів, мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта загальна середня, раніше неодноразово судима.

Засуджена вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.12.2017 року за ч.2 ст.15,ч.2 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання призначеного за новим вироком частково приєднано невідбута частина покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.01.2015 року та призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 29.11.2021 року вирок суду приведено у відповідність до чинного законодавства.

у с т а н о в и в:

Адміністрація державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» та спостережна комісія при Полтавській райдержадміністрації звернулись до суду із спільним поданням про застосування щодо засудженої ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що вона відбула встановлені законом 2/3 строку покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

Засуджена та представник адміністрації установи у судове засідання не з`явилась, попередньо надавши заяву про розгляд подання без їхньої участі.

Представник спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації у судове засідання не з`явився.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання.

Дослідивши матеріали подання та особової справи засудженої, суд проходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджена вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.12.2017 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 25.04.2018 року, за ч.2 ст.15,ч.2 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання призначеного за новим вироком частково приєднано невідбута частина покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.01.2015 року та призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Згідно з протоколом затримання ОСОБА_4 затримана 10.07.2019 року.
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 29.11.2021 року вироки Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.12.2017 року та Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.01.2015 року, приведені у відповідність до вимог чинного КК України та пом`якшено покарання засудженій ОСОБА_4 , призначене вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.01.2015 року за ч. 1 ст. 309 КК України з 1 року позбавлення волі на 2 роки обмеження волі, на підставі ст.71 КК України визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.
Таким чином, на момент звернення до суду з поданням засуджена відбула більше 2/3 призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

За період відбування покарання у державній установі «Надержинщинська виправна колонія (№65)» засуджена ОСОБА_4 мала 4 заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього трудового розпорядку та вимог безпеки праці (01.07.2021 року, 04.01.2022 року, 04.04.2022 року, 04.07.2022 року); та 2 стягнення від 05.12.2019 року та 13.08.2020 року, які погашені на день звернення до суду.
Згідно з характеристикою, затвердженою начальником державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)», засуджена ОСОБА_4 характеризується позитивно; засуджена працевлаштована на підприємстві установи у швейній бригаді №12 кладовщиком, до роботи відноситься добросовісно, поставлені завдання виконує вчасно та якісно; дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд; підтримує рівні взаємовідносини із іншими засудженими. За вироком суду виконавчий лист до установи не надходив.
Адміністрація установи вважає, що сумлінною поведінкою та ставленням до праці засуджена ОСОБА_4 довела своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення згідно ст.81 КК України.
Так, одним із показників виправлення засудженого є висновок адміністрації установи про те, що засуджена особа «стала на шлях виправлення» або «довела своє виправлення».
У зазначеному випадку, адміністрація установи у своїй характеристиці зазначила, що засуджена своєю поведінкою та ставленням до праці «довела своє виправлення». На обґрунтування свого висновку адміністрація установи навела певні обставини, які, на її думку, свідчать про те, що засуджена стала на шлях виправлення. Вказані обставини знайшли своє підтвердження і в ході судового розгляду.

Аналізуючи встановлені судом обставини суд вважає, що засуджена довела своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокового звільнення від відбуття невідбутої частини покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст.537,539 КПК України,-

у х в а л и в:

Спільне подання державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та встановлення адміністративного нагляду щодо засудженої ОСОБА_4 - задовольнити.

Засуджену ОСОБА_4 звільнити умовно-достроково на 1 рік 5 місяців 7 днів від відбування покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.12.2017 року.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1