В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.04.2022 року Галицький районний суд м.Львова
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієве, Донецької області, громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України,
обвинувачений ОСОБА_4 , 10 квітня 2022 року близько 17 год. 20 хв., в умовах воєнного стану, перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «ЛЬВІВХОЛОД», що на вул. Шпитальна, 1 у м. Львові, шляхом вільного доступу, намагався таємно викрасти товар, який належить ТзОВ ТВК «ЛЬВІВХОЛОД», а саме: 2 упаковки кави «Мел Prodomo 100 % Арабіка 500г Dallmayr» вартістю 150,50 грн. за одиницю товару. Однак, виконавши усі дії, які вважав за необхідне, свій злочинний умисел не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки, пройшовши антикрадіжні рамки з двома упаковками кави «Мел Prodomo 100 % Арабіка 500г Dallmayr», був зупинений працівниками даного магазину. Своїми умисними діями ОСОБА_6 намагався заподіяти ТзОВ ТВК «ЛЬВІВХОЛОД» майнову шкоду на загальну суму 301 грн. 00 коп., чим вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, повне визнання вини. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
Щодо особи обвинуваченого, то встановлено, що характеристика у ОСОБА_4 формальна; на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває.
Відповідно до ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Суд враховує особу обвинуваченого, щире каяття у вчиненому, відтак, вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства. Таким чином, можливим є застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання із випробуванням та встановленням іспитового терміну, а також з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Питання речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Витрати за проведення експертиз відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбуття призначеного покарання із випробуванням та визначити 3 (три) роки іспитового строку.
Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_4 на підставі ухвали Личаківського районного суду м.Львова від 12.04.2022 року у вигляді особистого зобов`язання - залишити в силі до вступу вироку в законну силу.
Речові докази: дві пачки кави МЕЛ PRODOMO 100% АРАБІКА 500 г залишити потерпілому.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1