Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/8603/22
Провадження №1-кп/523/1427/22
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

15.08.2022 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

в присутності обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0000420 від 09.06.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2020 року народження, не офіційно працюючого маляром на будівництві, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , згідно зі ст.89 КК України не маючого судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15,ч.4 ст.185 КК України,-

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Таужне Гайворонського району Кіровоградської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2012 року народження, не офіційно працюючого різноробочим, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого: АДРЕСА_4 ,
раніше судимого: 23.02.2015р. Суворовським райсудом м. Одеси за ч.2 ст.15,ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до арешту на строк 3р. 1міс., звільнений 18.04.2017р. по відбуттю покарання;
- 31.01.2022р. скеровано обвинувальний акт до Суворовського районного суду м. Одеси за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15,ч.4 ст.185 КК України,-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кривій Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не офіційно працюючого вантажником на ринку «7-КМ», перебуваючого у цивільному шлюбі, дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , проживаючого: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
-18.01.2022р. скеровано обвинувальний акт до Суворовського районного суду міста Одеси за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15,ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 достовірно знаючи про військову агресію збройних сил РФ та впровадження на території України військового стану, відповідно Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_10 від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією збройних сил РФ проти України, на всій території України запроваджено воєнний стан з 05год. 30хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, продовжено строку дії воєнного стану в Україні з 05год. 30хв. 26 березня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05год. 30хв. 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, продовжено строку дії воєнного стану в Україні з 05год. 30хв. 25 травня 2022 року строком на 90 діб, скоїли умисний корисливий злочин за наступних обставин.
08.06.2022р., в не встановлені час та місці, у Бузили, Бурдейного та Шатохіна виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить ДП «Одеський нафтопереробний завод», розташованого по вул. Шкодова гора,1/1 в м. Одесі, а саме: електропровідну продукцію. Далі, в той же день, приблизно о 23год. 00хв., Бузила, Бурдейний та Шатохін реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, прибули до огородженої парканом території вищевказаного Державного підприємства «Одеський нафтопереробний завод», проникли через огорожу на територію заводу та направились по території в пошуках об`єкту злочину. Перебуваючи на території ДП «ОНПЗ», біля резервуару №129, Бузила, Шатохіна та Бурдейний впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, а ОСОБА_11 , крім того, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, почали знімати з естакади електричний кабель, з якого нарізали один фрагмент кабелю, загальною довжиною 12,8м., зовнішнім діаметром 65мм., в фрагменті 3 жили, вартість якого становить 4700гривень. Однак закінчити подальші спільні дії Бузилі, ОСОБА_11 та Бурдейному не вдалось, у зв`язку з тим, що їх протиправна діяльність була помічена працівниками муніципальної варти, які зупинили її шляхом затримання останніх. Таким чином, Бузила, ОСОБА_11 та Бурдейний не змогли довести свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, з причин, що не залежали від їх волі, так як вони не вчинили усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, у зв`язку з затриманням працівниками муніципальної варти.
В судовому засіданні, ОСОБА_11 , Бузила та Бурдейний визнали свою вину за пред`явленим та викладеним в обвинувальному акті обвинуваченні, крім того, пояснили суду про час, місце, спосіб скоєного ними при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальному провадженні та фактичні обставини скоєного ними кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_11 , Бузила і Бурдейний в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованого їм кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, враховуючи, що прокурор, обвинувачені та захисники, не оспорювали фактичні обставини провадження, беручи до уваги, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, при цьому роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених та вивченням матеріалів кримінального провадження, що характеризують останніх.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_11 , Бузили, ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та дії вказаних осіб, а саме: Бузили та Бурдейного кваліфікує за ч.3 ст.15,ч.4 ст.185 КК України - незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану; ОСОБА_11 кваліфікує за ч.3 ст.15,ч.4 ст.185 КК України - незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.
При призначенні покарання обвинуваченим, суд приймає до уваги характер і обставини вчинених кримінальних правопорушень, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинувачених та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання кожному.

Так, судом враховується особа обвинувачених:

- ОСОБА_11 , який є раніше не судимою особою, відносно нього направлено обвинувальний акт до Суворовського районного суду м. Одеси за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, неофіційно працюючого вантажником на ринку, перебуваючого у цивільному шлюбі, дітей на утриманні не маючого, маючого постійне місце реєстрації та проживання;

- ОСОБА_12 , який є особою раніше судимою, маючи непогашену судимість вчинив нове умисне корисливе кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, відносно нього скеровано обвинувальний акт до Суворовського районного суду м. Одеси за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, не офіційно працюючого різноробочим, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2012 року народження, маючого постійне місце реєстрації та проживання;

- Бузили, який згідно зі ст.89 КК України є особою не маючої судимості, вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, не офіційно працюючого маляром на будівництві, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2020 року народження, маючого постійне місце реєстрації та проживання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , Бурдейному, суд визнає: щире каяття, повне визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність будь-яких претензій матеріального та морального характеру з боку представника потерпілих ОСОБА_14 до обвинувачених.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченим, судом не встановлено.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особи: - ОСОБА_11 , який є раніше не судимою особою, відносно нього направлено обвинувальний акт до Суворовського районного суду міста Одеси за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, неофіційно працюючого вантажником на ринку, перебуваючого у цивільному шлюбі, дітей на утриманні не маючого, маючого постійне місце реєстрації та проживання; - ОСОБА_12 , який є особою раніше судимою, маючи непогашену судимість вчинив нове умисне корисливе кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, відносно нього скеровано обвинувальний акт до Суворовського районного суду м. Одеси за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, не офіційно працюючого різноробочим, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2012 року народження, маючого постійне місце реєстрації та проживання; - Бузили, який згідно зі ст.89 КК України є особою не маючої судимості, вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, не офіційно працюючого маляром на будівництві, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2020 року народження, маючого постійне місце реєстрації та проживання, приймаючи до уваги наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченим щире каяття, повне визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність будь-яких претензій матеріального та морального характеру з боку представника потерпілих ОСОБА_14 до обвинувачених та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченим, приймаючи до уваги думку представника потерпілих ОСОБА_14 , який просить призначити покарання обвинуваченим відповідно до вимог Законодавства України і з цього питання покладається на розсуду суду, з метою запобігання вчиненню обвинуваченими нових кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про те, що виправлення ОСОБА_11 , Бузили та ОСОБА_12 можливе без їх ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді позбавлення волі та із випробуванням (із застосуванням ст.75 КК України).

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, передбачене санкцією ч.4 ст.185 КК України, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинувачених, які створять у них готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченими покарання у виді позбавлення волі з випробуванням за вчинений злочин, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише Законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15,ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки, із покладанням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши ОСОБА_11 з-під варти в залі суду.

ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15,ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки, із покладанням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши ОСОБА_12 з-під варти в залі суду.

ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15,ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_13 від відбування покарання з випробуванням на строк 3 роки, із покладанням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили змінити з домашнього арешту у нічний час на особисте зобов`язання.

Речові докази: фрагмент кабелю - повернути за належністю представнику ДП «ОНПЗ» ОСОБА_14 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення

Головуючий суддя ОСОБА_1