Справа № 473/1979/21
Номер провадження 1-кп/473/63/2022
У Х В А Л А

"10" серпня 2022 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000108 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

25.07.2022 до суду від прокурора надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обгрунтування вказаного клопотання прокурор посилається на тяжкість інкримінованого обвинуваченому злочину, суворість покарання, що загрожує останньому, обставини скоєння злочину, заподіяння незворотних наслідків у вигляді загибелі трьох людей (одна з яких була вагітною), дані про особу обвинуваченого (в т.ч., стан здоров`я і відсутність осіб на утриманні), та на наявність існування ризику переховування обвинуваченого від суду.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, вважаючи його необгрунтованим; просили суд застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_4 підтримав позицію прокурора, вказуючи на існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

З`ясувавши думки учасників кримінального провадження, суд приходить до такого.

30.03.2021 відносно обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжувався; строк дії запобіжного заходу спливає 15.08.2022.

У відповідності з положеннями з ч.ч. 1, 2 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання, з-поміж іншого, спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідка, іншого обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення; підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Разом з цим, суд враховує ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_6 кримінального правопорушення, який є тяжким; суворість покарання, яке може бути призначено у разі визнання його винуватим; дані про особу обвинуваченого (досягнення пенсійного віку, наявність міцних соціальних зв`язків та постійне місце проживання, позитивна характеристика за місцем мешкання, відсутність утриманців), а також виходить з необхідності уникнення ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, на переконання суду, станом на теперішній час, в умовах діючого в Україні воєнного стану, ризик переховування обвинуваченого від суду суттєво збільшився, що не надає достатніх підстав обрати суду на даному етапі судового провадження інший, більш м`який запобіжний захід, оскільки останній, з огляду на тяжкість інкримінованого злочину та суворість можливого покарання, зважаючи на його вік (стосовно обвинуваченого не поширюються обмеження щодо виїзду за межі України, встановлені на період дії воєнного стану), може переховуватися від суду.

Суд вважає, що на даний час підстави, за яких обвинуваченому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не відпали; обставини, які свідчать про те, що необхідність у раніше обраному запобіжного заходу у виді тримання під вартою відсутня, судом не встановлені.

Указані обставини, з урахуванням наявного ризику переховування обвинуваченого від суду, тяжкості кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 та покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, виправдовує подальше тримання останнього під вартою.

На думку суду, інші запобіжні заходи не можуть запобігти доведеному ризику, обставини існування якого виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, а завершити розгляд кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливо, тому суд приходить до висновку про необхідність подальшого утримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.

Крім цього, матеріали справи не містять переконливих даних, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_6 під вартою, або ж про інші обставини, які б переважили встановлений ризик.

Відтак, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити, а у задоволенні клопотання сторони захисту - відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 181, 183, 350, 369-370, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 09.10.2022 включно, з його утриманням в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

В задоволенні клопотання сторони захисту про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1