Справа № 761/4145/22
Провадження № 1-кс/761/2643/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід старшого слідчого в ОВС ГСУ ДБР ОСОБА_4 від участі у кримінальному провадженні №0000212 від 19.09.2016,

В С Т А Н О В И Л А :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява адвоката ОСОБА_3 подана в інтересах ОСОБА_5 про відвід старшого слідчого в ОВС ГСУ ДБР ОСОБА_4 від участі у кримінальному провадженні №0000212 від 19.09.2016.

Свою заяву адвокат ОСОБА_3 обґрунтовує тим, що в провадженні ГСУ ДБР перебуває кримінальне провадження №0000212 від 19.09.2016.

При цьому, на переконання захисника на даний час існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого ОСОБА_4 , які вбачаються в упередженому ставленні до досудового розслідування та особистій заінтересованості в результатах вказаного кримінального провадження.

Зокрема такими обставинами, як вважає захист, є порушення слідчим презумпції невинуватості стосовно ОСОБА_5 яке виражається в категоричних твердженнях слідчого щодо факту вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень. Крім того, під час досудового розслідування, слідчим, на думку захисника вчиняються незаконний тиск, публічна дискредитація та процесуальні провокації проти ОСОБА_5 .

З огляду на викладене, адвокат ОСОБА_3 просить відвести старшого слідчого в ОВС ГСУ ДБР ОСОБА_4 від участі у кримінальному провадженні №0000212 від 19.09.2016.
В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, був повідомлений про час та дату судового засідання належним чином. Разом з цим, подав до суду клопотання в якому просив проводити розгляд без його участі, просив заяву задовольнити.

Старший слідчий в ОВС ГСУ ДБР ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, був повідомлений про час та дату судового засідання належним чином. Жодних заяв або клопотань на адресу суду не надсилав.
Неявка в судове засідання учасників провадження, які були належним чином та завчасно викликані в судове засідання, не перешкоджає розгляду заяви про відвід.
Дослідивши заяву про відвід та долучені до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Так, слідчий суддя при розгляді скарги вважає за необхідне першочергово розглянути питання щодо підсудності даної заяви Шевченківському районному суду м. Києва.

Слідчий суддя приймає до уваги, що фактичним місцем знаходження органу досудового розслідування є м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва.

Крім того, в рамках даного конкретного судового провадження (1-кс/761/2643/2022) раніше вже ставилось питання щодо визначення підсудності, за наслідками вирішення такого питання 30 травня 2022 року Київським апеляційним судом було відмовлено у задоволенні подання голови Шевченківського районного суду м. Києва про направлення матеріалів цього провадження на розгляд до іншого суду.

Отже, враховуючи наведене, слідчий суддя не вбачає підстав для висновку про непідсудність заяви адвоката ОСОБА_3 поданої в інтересах ОСОБА_5 про відвід старшого слідчого в ОВС ГСУ ДБР ОСОБА_4 від участі у кримінальному провадженні №0000212 від 19.09.2016, Шевченківському районному суду м. Києва та вважає за можливе розглядати вказану заяву по суті.

Так, відповідно до ч.1 ст. 77 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Встановлено, що у провадженні ГСУ ДБРздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000212 від 19.09.2016.

Досудове розслідування вказаного кримінального провадження здійснюється слідчим в ОВС ГСУ ДБР ОСОБА_4 .
Так, згідно з ч.5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.

Як вбачається зі змісту заяви про відвід, у ній не наведені обставини, які б давали достатні підстави для обґрунтованого сумніву в неупередженості слідчого в ОВС ГСУ ДБР ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000212 від 19.09.2016.

Ключовим моментом відводу як цілісного інституту кримінального провадження є упередженість суб`єкта процесуальної діяльності при вирішенні поставлених перед ним питань. Як вбачається із формулювань ст.77 КПК України, інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості слідчого, мають бути обумовлені конкретними фактами.

Кримінальне процесуальне законодавство висуває загальні вимоги до вмотивованості відводу, а тому при вирішенні питання про наявність підстав для відводу слідчого, доцільним буде звернутись до інших джерел права, які визнані в Україні, а саме практики Європейського суду з прав людини. ЄСПЛ вказав, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Так, згідно правових позицій, висловлених у рішеннях ЄСПЛ, який констатує в аналогічних випадках порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР (далі - Конвенція), де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. При цьому така інституція як «Суд» в розумінні практики ЄСПЛ має відноситься не тільки саме до суду, а і до інших державних органів в тому числі і прокуратури а також органу досудового розслідування.

Суд не вважає заяву про відвід слідчого безумовною підставою для відсторонення слідчого від участі у кримінальному провадженні. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що вимог щодо неупередженості не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі Клейн та інші проти Нідерландів).

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що слідчий є упередженим. Наведе свідчить про те, що підстави для відводу слідчого можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного та справедливого досудового розслідування, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників. Сумнів у неупередженості слідчого повинен бути розумним, інакше будь-яке досудове розслідування можна було б перетворити у безкінечну недовіру до слідчого та відповідно постійної заміни слідчих.

Наведені доводи у заяві про відвід фактично є оскарженням бездіяльності слідчого щодо нерозгляду клопотань захисника, а також незгодою із стратегією розслідування, обраною слідчим у вказаному кримінальному провадженні, водночас таке оскарження має відбуватись шляхом розгляду слідчим суддею відповідних скарг на бездіяльність слідчого, передбачених чинним законодавством, в порядку, передбаченому Главою 26 КПК України.

Однак, такі доводи не можуть бути розцінені як такі, що дають підстави для відводу старшого слідчого в ОВС ГСУ ДБР ОСОБА_4 від участі у кримінальному провадженні №0000212 від 19.09.2016, оскільки не підтверджують ні його особистої зацікавленості, ні наявності інших підстав для сумніву його неупередженості.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід старшого слідчого в ОВС ГСУ ДБР ОСОБА_4 від участі у кримінальному провадженні №0000212 від 19.09.2016, у зв`язку із чим заявлений відвід задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 77, 80-81, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА :

Заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід старшого слідчого в ОВС ГСУ ДБР ОСОБА_4 від участі у кримінальному провадженні №0000212 від 19.09.2016, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1