Справа № 344/5579/22
Провадження № 1-кс/344/2459/22
У Х В А Л А
24 травня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

В С Т А Н О В И В:

в скарзі вказано, що ОСОБА_3 27.04.2022 на адресу Четвертого слідчого відділу Територіального Управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові скерувала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України. 14 квітня 2022 року близько 21 год 00 хв до будинку, в якому проживає, що за адресою: АДРЕСА_1 прийшли та почали стукати у ворота дві невідомі особи чоловічої статі. Зазначені особи представились працівниками Івано-Франківського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України та сказали вийти на вулицю поспілкуватись на рахунок роботи. ОСОБА_3 запитала останніх, чому вони приїхали так пізно і на якій підставі прийшли, на що почула відповідь, що вийти лише в її інтересах, в інакшому випадку вони викличуть наряд поліції і все рівно вийде до них. ОСОБА_3 вийшла в двір будинку та підійшла до воріт, один із них показав посвідчення працівника Івано-Франківського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, однак прізвища не запам`ятала. Нічого не пояснюючи почали погрожувати їй, казали, що поїхати з ними і дати свідчення в її інтересах. Вказані люди поводили себе зухвало, нецензурно виражались на її адресу, принижували її честь та гідність. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан та оголошено комендантську годину, яка розпочинається о 22 год 00 хв. Причина їх візиту невідома. З приводу чого мав би проводитись допит не назвали. Більше того, ніхто і ніколи не викликав ОСОБА_3 до правоохоронних органів, та ще й в такий незаконний спосіб, із застосуванням погроз та нецензурної лайки. Вважає, що в діях працівників Івано-Франківського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України наявний склад злочину, передбачений ч.1 ст.365 КК України, тобто перевищення влади або службових повноважень, якщо воно супроводжувалося діями, що ображають особисту гідність потерпілого. У своїй заяві просила внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення працівниками поліції злочину, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, та розпочати досудове розслідування, визнати потерпілою у вказаному кримінальному провадженні. 10.05.2022 року отримала відповідь за № 4285зкп-22/л/12-10-628/22 від 03.05.2022, згідно з якою її заява не містить фактів, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення службовими особами Івано-Франківського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, внаслідок чого у внесенні відомостей до ЄРДР відмовлено, а заяву відправлено для розгляду оперативному підрозділу ТУ ДБР, розташованому у м. Львові. Вказана відповідь скерована поштовим конвертом з відміткою дати відправлення - 05.05.2022. Зазначений лист отримала 10.05.2022, а тому десятиденний термін на оскарження не порушений. З даною відповіддю не згідна. Працівниками Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові інформацію по заяві до Єдиного реєстру досудових розслідувань безпідставно внесено не було, чим порушено порядок, який встановлений нормами КПК України, при проведенні перевірки доводів, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення. Просить визнати бездіяльність працівників Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, незаконною та зобов`язати працівників Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові внести відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.365 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань по її заяві про злочин.

Адвокат в судовому засіданні скаргу підтримала, з підстав, що в ній зазначено та просила скаргу задовольнити.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримала, з підстав, що в ній зазначено та просила скаргу задовольнити.

Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що була подана заява. До Єдиного реєстру досудових розслідувань вноситься короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

27.04.2022 на адресу Четвертого слідчого відділу Територіального Управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові скаржник скерувала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.

03.05.2022 слідчим ОСОБА_5 скаржнику надано відповідь за результатами розгляду її заяви.

Слідчий в судовому засіданні вказав, що на наданому скаржником відео немає звуку. На відео працівники постояли та пішли.

Адвокат в судовому засіданні підтвердила, що надане відео без звуку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Згідно ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України.

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Норми ч.1 ст.214 КПК України не передбачають обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема, ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину) та у разі відсутності у заявах чи повідомленнях таких даних, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Аналіз змісту положень ст.214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Аналіз зазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь - які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України.

Після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, слідчий, прокурор має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Тобто, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

За змістом ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Така позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 у справі №556/450/18, в якій суд зазначив, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого, ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, заява ОСОБА_3 підлягає прийняттю та реєстрації.

Відповідно до ст.17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

У свою чергу у справі Європейського суду з прав людини "PredaandDardari v. Italy" (1999) Суд вказав, що метою конвенції також є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь-яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією.

Так в ст.3 КПК України вказано, що державне обвинувачення - процесуальна діяльність прокурора, що полягає у доведенні перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Кримінально-правова кваліфікація обставин вчинення злочину особою є підставою для оголошення про підозру і здійснюється виключно в порядку ст.22 КПК України органом досудового розслідування.

Відповідно до ст.214 КПК України відомості про особу та попередню кваліфікацію її дій вносяться до ЄРДР слідчим або прокурором.

Отже у скаржника відсутнє право на реєстрацію повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за бажаною кваліфікацією дій особи за відповідною диспозицією КК України.

Також право на кримінально-правове переслідування конкретної третьої особи із обраною самостійно кваліфікацією скаржнику не гарантується положеннями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини.

Тому попередня кваліфікація дій осіб, на час внесення відомостей в ЄРДР, здійснюється відповідним органом досудового розслідування.

Вирішення питання про попередню правову кваліфікацію обставин, які вносяться до ЄРДР, вирішується саме слідчим або прокурором, які вносять відповідні дані до реєстру. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення зроблена заявником у заяві, не має обов`язкового характеру для слідчого або прокурора.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Положеннями КПК України не гарантовано скаржнику право на звернення до суду зі скаргою про визнання бездіяльності працівників Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального Управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові незаконною, оскільки відповідні юрисдикційні засоби передбачено положеннями КАС України. Прийняття такого рішення, за результатами розгляду слідчим суддею скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, відповідно до вимог ст.307 КПК України не передбачено.

Отже, провадження в частині визнання бездіяльність працівників Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального Управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України незаконною підлягає закриттю.

Таким чином, наявні правові підстави для часткового задоволення скарги та зобов`язання працівників Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального Управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові прийняти та зареєструвати заяву ОСОБА_3 .

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :
провадження в частині визнання бездіяльність працівників Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального Управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, незаконною закрити;

скаргу задовольнити частково;

зобов`язати працівників Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального Управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові прийняти та зареєструвати заяву ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1