ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1117/22 Справа № 214/2935/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 червня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000203 стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Гола Пристань Херсонської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 КК України,
за участю в режимі відеоконференції:
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені ухвалою слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 червня 2022 року клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Херсонській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором ОСОБА_10 задоволено та продовжено стосовно підозрюваного ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06 серпня 2022 року.
В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, долученими до клопотання слідчого.
Крім того, слідчий суддя прийшов до переконання, що перебуваючи на волі, в умовах збройної агресії РФ проти України та ведення бойових дій, вказаний підозрюваний може повернутися на територію тимчасово окуповану країною-агресором, та продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а також може вчинити інші кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки України, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Слідчий суддя врахував, що підозрюваний одружений, має двох неповнолітніх дітей, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, разом з тим, визначив, що ці обставини не завадили йому вчиняти дії, в яких він обґрунтовано підозрюється. Також ОСОБА_7 не працює, тобто не має офіційні джерела доходів.
Слідчий суддя вважав, що прокурор довів, що визначений раніше ризик, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки, перебуваючи на свободі, ознайомившись з матеріалами справи може вчинити намагання уникнути відповідальності шляхом впливу на свідків про яких йому стане відомо.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити в задоволенні клопотання слідчого у повному обсязі.
В обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження посилається на те, що в судовому засіданні було проголошено резолютивну частину оскарженої ухвали, а повний текст захисник отримав лише 07.07.2022 року і 11.07.2022 року подав апеляційну скаргу, яка була повернута у зв`язку з відсутністю скріплення скарги електронним цифровим підписом. Усунувши недоліки захисник 18.07.2022 року повторно звернувся з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку.
В апеляційній скарзі посилається на те, що висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри є безпідставними, при цьому посилається, що ОСОБА_7 незаконно затримали представники ФСБ РФ і під фізичним та психологічним тиском змусили його до конфіденційного співробітництва, проте через деякий час, а саме 16.03.2022 року ОСОБА_7 добровільно повідомив про ці обставини співробітнику Департаменту контррозвідки Служби безпеки України, що підтверджується відповідним листом. За фактом незаконного затримання ОСОБА_7 співробітниками ФСБ РФ розпочато кримінальне провадження за ч.1 ст. 438 КК України.
Аналогічну інформацію ОСОБА_7 надав і слідчому у цьому кримінальному провадженні, будучи незаконно затриманим співробітниками СБУ в Івано-Франківську 01.05.2022 року та доставленим до м. Кривий Ріг де його незаконно утримували протягом 5 діб.
Проте вказані обставини не отримали належної оцінки слідчим та слідчим суддею, враховуючи положення ч. 3 ст. 111 КК України, відповідно до якої за таких обставин особа звільняється від кримінальної відповідальності.
Вважає, що слідчий суддя зробив висновок про обґрунтованість підозри на недопустимих доказах, рапорти про проведення допиту свідків суперечать вимогам ст. 232 КПК України, оскільки зроблені не в режимі відеоконференції та не зафіксовані протоколом. Протокол НСРД у виді зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 29.04.2022 року, а також відповідь на виконання доручення від 19.03.2022 року є сфабрикованими доказами.
Вважає, що прокурором не надано жодних доказів в підтвердження реального існування заявлених ним ризиків. Так, ризик переховування спростовується тим, що ОСОБА_7 за першої можливості приїхав на підконтрольну Україні території і прямував до м. Івано-Франківськ і не намагався виїхати на території Білорусі чи російської федерації. Інші ризики, заявлені прокурором є формальними та ґрунтуються лише на припущеннях.
Зазначає, що діяльність ОСОБА_7 з перевезення людей на неокуповану території України може мати ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, але жодним чином не відноситься до діянь, що спрямована на шкоду України. Враховуючи відомості про особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки, не переховувався від правоохоронних органів, переїхав разом із сім`єю з м. Херсон, повідомив працівників СБУ про викладені вище обставини та про своє прямування до м. Івано-Франківськ, захисник вважає, що стосовно ОСОБА_7 немає підстав застосовувати запобіжний захід.
Позиції учасників судового провадження.
Захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 і з підстав, зазначених в скарзі, просили її задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити в продовженні строку тримання підозрюваного під вартою.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, посилався на її безпідставність, а ухвалу слідчого судді вважав законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін, а скаргу без задоволення.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.
Відповідно до вимог частин 3, 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.
Апеляційний суд дійшов висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи сторони захисту, викладені в судовому засіданні та зазначені в апеляційній скарзі щодо необґрунтованості ухвали суду першої інстанції, не можуть бути визнані достатніми для скасування оскарженої ухвали з огляду на таке.

Щодо обґрунтованості підозри.
Згідно з наданими матеріалами ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, вчиненого за обставин, викладених у повідомленні про підозру.
У зв`язку з тим, що чинними нормами кримінального процесуального законодавства не визначено ані поняття «обґрунтована підозра», ані єдиних критеріїв підходу до визначення її наявності у кримінальному провадженні, в оцінці цього питання суд користується практикою Європейського суду з прав людини, яка, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики ЄСПЛ, є джерелом права.
Так, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, «обґрунтована підозра» є нижчим стандартом доведення, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. У рішеннях ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86 рішення від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, пункт 175 рішення від 21.04.2011).
Відомості, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вказаного злочину, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання слідчого, які були предметом розгляду слідчим суддею та апеляційним судом під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 30 вересня 2022 року. В матеріалах справи відсутні відомості про нові обставини, які б спростовували обґрунтованість цієї підозри або причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому злочину.
Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджуються матеріалів кримінального провадження, долученими до клопотання слідчого, зокрема рапортами про проведення допиту свідків в режимі дистанційного досудового розслідування від 30 квітня 2022, які проведенні у відповідності до ч. 11 ст. 232 КПК України; протоколом огляду від 29.04.2022 року, яким підтверджується організація ОСОБА_7 перевезення мешканців м. Херсон до м. Миколаїв та м. Одеси; протоколом зняття інформації відповідно до якого ОСОБА_7 домовляється з особою на ім`я « ОСОБА_11 » щодо розподілу сфер впливу на центральний ринок та управління транспортом, при цьому розмова відбувалась 25.03.2022 року. Також зафіксовані розмови ОСОБА_7 з невстановленими особами з приводу організації перевезень під час яких ОСОБА_7 повідомляє, що якщо є коридор та не буде обстрілів, то поїздка відбувається про що він повідомить заздалегідь. Також обговорюється вивезення людей на непідконтрольну територію в м. Сімферополь АР Крим, розмова відбувається 29.03.2022 (а.с. 32-39); протоколом огляду відповідно до якого є стенограма аудіофайла від 23.03.2022 року згідно з якою ОСОБА_7 спілкується з особою, яку називає ОСОБА_12 та пропонує йому охоронні послуги магазинів останнього (а.с.40), протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 06.05.2022 року, який повідомив, що ОСОБА_7 запропонував йому привести підприємців для надання останнім охоронних послуг, який в ході розмови дав зрозуміти, що й нього є домовленість з окупаційною владою щодо такого виду діяльності (а.с. 50-52).
Слушними є висновки слідчого судді, що захист звертався з клопотанням про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності в порядку ч. 3 ст, 111 КК України, що також непрямо свідчить про обґрунтованість підозри, оскільки ця підстава для звільнення від відповідальності є нереабілітуючою та особа може бути звільнена з цих підстав тільки за умови її причетності до вчиненого злочину та наявності в його діях складу злочину.
Доводи захисника ОСОБА_7 , що перевезення людей на неокуповану території України може мати ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, але жодним чином не відноситься до діянь, що спрямована на шкоду України, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими.
Відхиляє суд апеляційної інстанції і доводи захисту, що після того, як ОСОБА_7 звернувся до працівника контррозвідки СБУ та повідомив про обставини, начебто його незаконного затримання працівниками фсб рф, що на даному етапі не підтверджено жодними відомостями, останній не вчиняв жодних дій на виконання їх наказу. Останнє спростовується вищевикладеними доказами з яких слідує, що після 16.03.2022 року ОСОБА_7 вів активну діяльність, проведення якої без погодження або дозволу окупаційної влади, є малоймовірною.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначив лише ймовірну причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому злочину.
При цьому, відповідно до ст. 198 КПК України, апеляційний суд зауважує, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
В той же час, захисник не позбавлений права оскаржити повідомлення про підозру ОСОБА_7 до слідчого судді в окремому провадженні в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України і рішення слідчого судді буде мати відповідні правові наслідки, в тому числі і для застосування запобіжних заходів.
Колегія суддів відзначає, що предметом апеляційного розгляду наразі є не рішення слідчого судді, прийняте за результатами оскарження повідомлення про підозру на підставі п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, а лише встановлення обґрунтованості підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, необхідної для продовження запобіжного заходу.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні вказаного злочинів спростовуються дослідженими матеріалами.
Стосовно доведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та викладених в ухвалі слідчого судді.
Твердження захисника про відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України і про безпідставність висновків слідчого судді в цій частині, апеляційний суд вважає необґрунтованими з огляду на таке.
Наявність ризику переховування від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 розуміє тяжкість та строки покарання, яке йому може бути призначено в разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину. Також, апеляційний суд вважає вагомим аргументом про існування ризику переховування від органу досудового розслідування наявність реальної можливості перетнути умовну лінію розмежування та повернутись на тимчасово окуповану територію України територію Херсонської області, де у ОСОБА_7 є місце проживання та зв`язки, в тому числі з окупаційною владою.
Ризик перешкоджання кримінальному провадженню, обґрунтовується тим, що у кримінальному провадженні ще не зібрано органом досудового розслідування всі докази злочину, інкримінованого підозрюваному, триває встановлення інших співучасників злочину, тому знаходячись на свободі підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності, зможе знищити ці докази, незаконно впливати на свідків, відомості про яких йому стали відомі після отримання клопотання слідчого з додатками, що унеможливить об`єктивне, повне та всебічне розслідування та ускладнить зібрання доказової бази вини підозрюваного.
Враховуючи вищевикладене, висновки слідчого судді, що ризики, які були підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно продовжують існувати та для їх запобігання необхідно продовжити строк застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими, а тому підстав для застосування судом до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів не вбачає.
Посилання захисника на його міцні соціальні зв`язки, сімейний стан та наявність місця проживання в м. Івано-Франківськ, суд апеляційної інстанції бере до уваги ці доводи захисника, проте вони не можуть бути самодостатньою підставою для скасування ухвали слідчого судді і відмови в продовженні строку тримання під вартою, оскільки не спростовують встановлених ризиків.
Перевіряючи доводи захисту про скасування ухвали слідчого судді з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Захисник зазначає, що слідчий суддя в ухвалі не навів достатніх та переконливих мотивів щодо обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також неможливості застосувати більш м`якого запобіжного заходу, що не відповідає відповідній практиці ЄСПЛ, то апеляційний суд, погоджуючись з висновками, які викладені в рішеннях ЄСПЛ, вважає такі посилання необґрунтованими, оскільки саме по собі наведення захисником практики ЄСПЛ без належного співставлення з відповідними обставинами цього кримінального провадження не може свідчити про незаконність оскарженої ухвали слідчого судді.
Доводи апеляційної скарги захисника про незаконність затримання ОСОБА_7 були предметом перевірки слідчим суддею за результатами якої, слідчий суддя дав доручення Державному бюро розслідувань в порядку ст. 206 КПК України. В той же час, ОСОБА_7 наразі утримується під вартою не як затримана особа в порядку ст. 208 КПК України, а на підставі ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою, яка є предметом апеляційного перегляду.
Стосовно наявності обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Враховуючи складність цього кримінального провадження та кількість обставин, які підлягають доказуванню, об`єктивно існує необхідність в проведенні низки слідчих (розшукових) дій, зокрема допити свідків, отримання висновків комп`ютерно-технічних експертиз, здійснити тимчасові доступи, розсекретити матеріали НСРД тощо, тому твердження слідчого про існування обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою є обґрунтованими і, що для досягнення завдань кримінального провадження продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою є законним, а застосування такого заходу - доцільним.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення, а ухвали слідчого судді без змін.
Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 червня 2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного за ч. 2 ст. 111 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4