провадження № 1-кс/753/1976/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" жовтня 2022 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову дізнавача відділу дізнання Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 21.04.2022 про закриття кримінального провадження № 0001517 від 07.10.2020, -
В С Т А Н О В И В:
30.09.2022 ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 звернулась до суду зі скаргою на постанову дізнавача відділу дізнання Дарницького УП ГУНП у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 21.04.2022 про закриття кримінального провадження № 0001517 від 07.10.2020.
Скарга обґрунтована такими обставинами. 29.09.2022 потерпіла отримала копію постанови дізнавача про закриття кримінального провадження № 0001517 від 07.10.2020. Постанову про закриття кримінального провадження від 21.04.2022 вважає незаконною і безпідставною, через неповноту з`ясування обставин, які мають значення для кримінальної справи та її невідповідність вимогам закону.
Представник скаржника ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримала.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, проте їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.
Дослідивши скаргу з додатками та надані на вимогу суду матеріали кримінального провадження №0001517, слідчий суддя встановив такі обставини.
Кримінальне провадження № 0001517 внесене до ЄРДР 07.10.2020 за заявою ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 125 КК України за обставинами завдання їй тілесних ушкоджень ОСОБА_6
21.04.2022 дізнавач відділу дізнання Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_5 , винесла постанову про закриття кримінального провадження з підстав відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
На обґрунтування рішення про закриття кримінального провадження дізнавач послалась на те, що під час досудового розслідування не встановлено достатніх даних наявності об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, посилаючись на те, що потерпілій було заподіяно легке тілесне ушкодження внаслідок необережної вини, відсутність свідків чи очевидців події прийшла до висновку, що факт умисного нанесення тілесних ушкоджень відсутній.
Даючи оцінку доводам скарги про незаконність і необґрунтованість оскаржуваної постанови, слідчий суддя керується загальними засадами кримінального провадження та положеннями кримінального процесуального закону, які визначають порядок (процедуру) кримінального провадження.
Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
З положень ст. 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття,що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
У свою чергу, слідчий, дізнавач, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.
Зокрема, якщо дізнавачем закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.
Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Адже, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних права є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).
А, в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведеним можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).
Так, з матеріалів досудового розслідування вбачається, що для встановлення обставин кримінального правопорушення була проведена лише судово-медична експертиза, допитана потерпіла ОСОБА_4 , яка повідомила про обставин завдання їй тілесних ушкоджень та очевидців даної події (брат - ОСОБА_7 , мати ОСОБА_8 та неповнолітня дочка, 2005 року народження ОСОБА_9 ), в якості свідка допитана дочка потерпілої.
У цьому випадку встановлено, що ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 21.09.2021 вже було скасовано постанову дізнавача від 16.03.2021 у вказаному кримінальному провадженні з викладенням відповідних мотивів з цього питання.
Однак, з оскаржуваної постанови слідує, що вона не містить достатніх відомостей, які б свідчили про те, що викладені в ухвалі суду від 21.09.2021обставини, як передумови скасування попередньої постанови про закриття були враховані належним чином та усім обставинам справи у порядку ст. 94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, дізнавачем не розглянуто клопотання потерпілої ОСОБА_4 від 14.01.2022 про проведення додаткової судово-медичної експертизи, щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень з урахуванням додаткових медичних документів, також не виконані доручення у порядку ст. 40-1 КПК України.
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження винесена без проведення необхідних слідчих дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів та перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні.
Текст оскаржуваної постанови не містить аналізу доводів заявника з приводу обставин можливого вчинення кримінального правопорушення, опису заходів, які вживались слідчим для їх перевірки, не зазначено, які слідчі (розшукові) дії проводились під час розслідування, який результат таких дій та в зв`язку з чим дізнавач дійшов висновку про наявність правових підстав закриття кримінального провадження.
Вищенаведені обставини свідчать про неповноту досудового розслідування і як, наслідок, невідповідність оскаржуваної постанови вимогам кримінального процесуального закону, що є безумовною підставою для її скасування.
Керуючись статтями 110, 306, 307 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 - задовольнити.
Скасувати постанову дізнавача відділу дізнання Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 21.04.2022 про закриття кримінального провадження № 0001517 від 07.10.2020, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1