Справа № 139/777/21
Провадження № 1-кп/139/42/212
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2022 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю сторін провадження:

процесуального прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

та секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України
в с т а н о в и в:

9 вересня 2021 року о 10 годині 10 хвилин ОСОБА_3 перебуваючи на автодорозі в смт Муровані Курилівці Могилів-Подільського району Вінницької області біля адмінбудівлі по вулиці Гагаріна, 46 поряд із поліцейським службовим автомобілем «Mitsubishi Outlander», номерний знак НОМЕР_1 , та на його передньому пасажирському сидінні, достовірно знаючи, що інспектор ОСОБА_5 та інспектор ОСОБА_6 є службовими особами органів Національної поліції України, оскільки ті перебували в однострої, представились та мали при собі нагрудні жетони, в посадові обов`язки яких входить робота, пов`язана із застосування до порушників заходів адміністративного впливу, діючи умисно, з метою уникнення для себе адміністративної відповідальності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, в ході спілкування із вказаними вище працівниками поліції неодноразово пропонував надати їм неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в розмірі 15 000 гривень.

В судовому засіданні 28 грудня 2021 року обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину в інкримінованому злочині і показав: 09 вересня 2021 року біля 10-ої години він керував автомобілем «Peugeot Boxer», номерний знак НОМЕР_2 і на виїзді з смт Муровані Курилівці по вулиці Гагаріна був зупинений працівниками поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . На їх вимогу пред`явити документи, він надав паспорт і повідомив, що він не має водійських прав, оскільки за рішенням суду позбавлений права керування ТЗ. За таке порушення ОСОБА_5 почав складати відповідний протокол і повідомив, що накладає на нього штраф в розмірі 20 тисяч гривень і забирає авто на штрафмайданчик. Після цього він висловив пропозицію, що заплатить їм 15 тисяч гривень, а вони за це винесуть постанову на штраф в сумі 3500 гривень і не будуть забирати автомобіль. Таку пропозицію він зробив в поліцейському автомобілі, але при собі грошей не мав. ОСОБА_5 попереджав, що за пропозицію хабаря буде відповідальність, телефонував з цього приводу до свого керівництва, викликав евакуатор та слідчих. Події тривали до 15-ої години.

В ході судового розгляду справи 08 лютого 2022 року були допитані свідки обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_5 суду показав, що він є інспектором СРПП Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області і 09 вересня 2021 року у складі двох екіпажів забезпечували безпеку дорожнього руху в Мурованокуриловецькій селищній раді на підставі відповідного наказу. Він здійснював свої обов`язки в екіпажі із ОСОБА_6 на автодорозі в місці, де з напрямку смт Муровані Курилівці смт Нова Ушиця є поворот до с. Дерешова. Біля 10-ої години він зупинив автомобіль «Peugeot Boxer», номерний знак НОМЕР_2 , оскільки лобове скло на ньому було з тріщиною, а номерний знак закритий сіткою. Під час перевірки документів було встановлено особу водія ОСОБА_3 , а також, що він позбавлений права керування ТЗ і не має посвідчення водія. У зв`язку з такими обставинами він здійснював перевірку факту позбавлення ОСОБА_3 права керування ТЗ, вирішував питання з евакуатором, складав відповідні процесуальні документи, радився з керівництвом щодо розміру штрафу (протокол, за яким прийнято рішення про позбавлення права керування ТЗ було складено рівно рік тому 09.09.2020). В якийсь момент ОСОБА_3 запропонував заплатити йому особисто 15 тисяч гривень, щоб не приймати рішення про накладення стягнення за порушення ПДР і щоб не забирати ТЗ на штрафмайданчик. Старшим наряду був член іншого екіпажу ОСОБА_7 , а тому він сам перед повідомив йому про пропозицію неправомірної вигоди, а потім повідомив про це ОСОБА_6 і попросив його зафіксувати подію на нагрудний відеореєстратор (він був лише у ОСОБА_6 ), оскільки ОСОБА_3 неодноразово робив таку пропозицію.

Свідок ОСОБА_6 поліцейський СРПП Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області суду показав: В складі одного із двох екіпажів він забезпечував безпеку дорожнього руху на території Мурованокуриловецької селищної ради в районі виїзду з смт Муровані Курилівці на повороті до с. Дерешова. Він був в екіпажі із ОСОБА_5 , але працювали вони окремо. В якийсь момент ОСОБА_5 повідомив, що зупинений ним водій ОСОБА_3 пропонує неправомірну вигоду, і попросив зафіксувати цю подію на камеру. ОСОБА_5 сів за кермо службового автомобіля, запросив ОСОБА_3 сісти поруч, а він уже сидів на задньому сидінні. Ще стоячи біля автомобіля, ОСОБА_3 пропонував неправомірну вигоду в сумі 15 тисяч гривень. Потім попросив виключити камеру, але він лише зняв її з грудей і тримав у руках. ОСОБА_3 кілька разів пропонував гроші, аби ОСОБА_5 не виносив щодо нього постанову і не забирав автомобіль на штрафмайданчик, а ОСОБА_5 кілька разів попереджав, що за хабар наступає кримінальна відповідальність, але ОСОБА_3 не зважав на такі попередження.

Судом також було досліджено письмові докази, зібрані досудовим розслідуванням і подані стороною обвинувачення, зокрема:

- протокол огляду місця події від 09.09.2021 із фототаблицею (а.с. 96-97, 98-105) в яких зафіксовано місце розташування транспортних засобів обвинуваченого та поліцейських;

- копія постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 126 КУпАП (а.с. 106);

- витяги з журналів виїзду та повернення транспортних засобів Могилів-Подільського РВП (а.с. 107) та обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації (а.с. 108, 110), витяг з книги нарядів Могилів-Подільського РВП № 242 (а.с. 109), копія наказу № 579 від 08.09.2021 про забезпечення безпеки дорожнього руху (а.с. 111), копія посадової інструкції інспектора СРПП (а.с. 112-114), копія посадової інструкції поліцейського СРПП (а.с. 115-117), витяг з наказу № 33 о/с від 01.03.2021 (а.с. 118) та № 108 о/с від 05.07.2021 (а.с. 119) про призначення ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на відповідні посади Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області. Цими документами підтверджено факт перебування ОСОБА_5 та ОСОБА_6 09 вересня 2021 року при виконанні службових обов`язків із забезпечення безпеки дорожнього руху на території Мурованокуриловецької селищної ради, встановлено їх повноваження щодо зупинки ТЗ та винесення відповідних процесуальних документів, підстави для оснащення поліцейських портативним відеореєстратором;

- протокол копіювання інформації, що міститься в інформаційних системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних складових від 10.09.2020 (а.с. 124);

- протокол огляду предмету DVD-R диск № 1 на 120 min., 4,7 GB із серійним номером 747FA (а.с. 128-130).

Також під час судового розгляду на підставі ч. 1 ст. 359 КПК України було відтворено відеозапис події (а.с. 127).

Розглянувши справу з дослідженням та аналізом наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Заява захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 про підбурювання до вчинення злочину з метою його викриття (провокацію злочину) (а.с. 138-139), яку він подав після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, не має значення для прийняття судом зазначеного вище висновку.

Так, у заяві звернуто увагу, що подані стороною обвинувачення письмові докази містять різний час події. Однак, зазначення такого часу у постанові про накладення адміністративного стягнення (10 год. 15 хв.) та у протоколі огляду місця події (14 год.) є правильним і логічним, оскільки і за показаннями обвинуваченого та свідків спочатку мало місце адміністративне правопорушення, а потім виявлення кримінального правопорушення, обставини якого фіксувалися біля 14-ої години. Щодо часу події, зафіксованого на нагрудній відеокамері поліцейського (17 год. 05 хв.), то в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що, очевидно, час було «збито», а він не перевірив. Однак, цей факт не спростовує факту вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, а час його вчинення ним (обвинуваченим) не оспорюється.

Щодо акценту сторони захисту на обставину, що файл, який міститься на оглянутому судом диску, не містить безперервної зйомки та має ознаки нарізки відео, суд вважає, що він не заслуговує на увагу, оскільки суд дійшов висновку про те, що наявна відеоінформація є послідовною, безперервною, не містить неприродних пауз. Сторона захисту не клопоче про призначення відповідних експертиз. Крім того, з логічних та узгоджених між собою показань свідків у справі слідує, що відеозапис події був забезпечений безпосередньо після пропозиції зі сторони обвинуваченого неправомірної вигоди, а тому і містить лише фіксацію цього факту і не містить фіксації перебігу всіх подій, що мали місце з ОСОБА_3 09.09.2021 (в тому числі з підстави, що камера знаходилася в поліцейського СРПП ОСОБА_6 , а фіксування адміністративного правопорушення здійснював інспектор СРПП ОСОБА_5 ).

Переконання захисту, викладене у заяві по суті, поданій в судовому засіданні 08 лютого 2022 року, про провокацію неправомірної вигоди зі сторони інспектора СРПП Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 , не ґрунтується на досліджених судом доказах.

Так, з оглянутого під час розгляду справи відеозапису події чітко вбачається, що саме ОСОБА_3 виказував особисту зацікавленість в обговоренні із ОСОБА_5 питання про припинення розгляду щодо нього справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, наполегливо пропонував йому сплатити 15 тисяч гривень, щоб не забрали автомобіль на штрафмайданчик, а ОСОБА_5 тричі за три хвилини попередив ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за пропозицію неправомірної вигоди.

За таких обставин, розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_3 доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 369 КК України як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, дій з використанням наданого їй службового становища.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, зокрема, що відповідно до класифікації злочинів, визначеної ст. 12 КК України, вчинене ними діяння є нетяжким злочином.

Суд враховує також особу винного, зокрема, що обвинувачений за місцем свого проживання характеризується як такий, що компрометуючих даних щодо нього нема (а.с. 137).
Ні досудовим слідством, ні судом не встановлено обставин, які б пом`якшували та обтяжували покарання для обвинуваченого.

Згідно абзацу 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого. Відповідно до такої інформації (а.с. 58-61), Жмеринський РВ філії ДУ «Центр апробації» у Вінницькій області зробив висновок, що існує середній ризик вчинення обвинуваченим повторного злочину і середній ризик небезпеки особи для суспільства та окремих громадян, а виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Напідставі викладеного, дотримуючись загальних засад призначення покарання, зокрема, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи визнання вини обвинуваченим у вчиненому злочині, думки прокурора, висловленої в судових дебатах, наявність в обвинуваченого грошових доходів із найму, про що він заявив у судових дебатах, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити найменш тяжке покарання за вчинений ним злочин у виді штрафу. Суд погоджується з позицією сторони обвинувачення і вважає за правильне визначити розмір штрафу як 1500 НМДГ.

Відповідно до обвинувального акту та наданих стороною обвинувачення доказів судові витрати по справі відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Оскільки, запобіжний захід відносно обвинуваченого в ході досудового слідства не обирався, суд не вбачає підстав і потреби в застосовуванні відносно нього запобіжного заходу на цьому етапі судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 369-371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі тисяча п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 25500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому і прокурору.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подано апеляцію до Вінницького апеляційного суду через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: _____________