Справа №:755/7402/20
Провадження №: 1-кп/755/533/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" травня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000449 від 20 січня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника (у режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,
обвинуваченого (у режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
у Дніпровському районному суді м. Києва перебуває на розгляді вищевказане кримінальне провадження.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року ОСОБА_3 продовжено строк тримання під вартою до 06 лютого 2022 року включно.
У судовому засіданні, з урахуванням положень Кримінального процесуального закону щодо судового контролю за дотриманням прав обвинуваченого до спливу вказаного строку, розглянуто питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою відповідно до ст. 331 КПК України.
Прокурор просив продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, оскільки підстави для застосування цього запобіжного заходу не відпали, а отже наявні визначені ст. 177 КПК України ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки обвинувачений хоче служити у Збройних силах України, про що направив відповідні заяви до прокуратури.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень ст. 183, 331 КПК України, приходить до такого висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України, найтяжчий з яких, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за якепередбачено у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років із конфіскацією майна.
При визначенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 суд бере до уваги також і дані про його особу, а саме те, що він офіційно не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживав у м. Києві в приміщенні хостелу, тобто не має міцних соціальних зв`язків, а також раніше судимий за вчинення корисливих злочинів.
Суд вважає, що обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід відповідає не лише особі обвинуваченого, а і характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих та вчинення іншого кримінального правопорушення, тобто ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальними та дійсними, а тому вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Водночас на даному етапі судового провадження суд не вирішує питання про оцінку доказів для визнання обвинуваченого винуватим чи невинуватим у вчиненні злочинів, адже судове провадження наразі не завершено, докази сторін в повному обсязі судом не досліджено, і, відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, має оцінити після завершення дослідження кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Разом з тим судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відпала.

Суд також враховує, що будь-яких даних, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_3 під вартою, сторонами кримінального провадження не надано.

Будь-яких інших обставин, які би свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_3 , судом на даному етапі не встановлено та сторонами не доведено.

Між тим, аналізуючи можливість застосування інших запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою, з урахуванням вищенаведених обставин, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Зокрема запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є недоцільним у даній справі, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України,а саме у трьох нападах з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я осіб, які зазнали нападу, при цьому, з обвинувального акта вбачається, що потерпілими є троє осіб, а погрози ОСОБА_3 здійснювались за допомогою предмету, зовні схожого на пістолет та самозарядного пістолету моделі «ВІЙ» за короткий проміжок часу. Також у обвинувачених нема міцних соціальних зв`язків у м. Києві.

Зважаючи на те, що 26 травня 2022 року спливає строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та неможливості до вищезазначеної дати завершити судовий розгляд, суд вважає за необхідне продовжити дію існуючого запобіжного заходу до 20 липня 2022 року включно.
Керуючись ст. 177, 183, 194, 331 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 20 липня 2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1