Справа № 496/3465/22
Провадження № 1-кс/496/1417/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2022 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

власника майна ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка клопотання дізнавача СД відділення поліції №2 Одеського районного управління №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000159 від 12.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач звернувся до суду з вказаним клопотанням, в якому просить накласти арешт на: посвідчення водія НОМЕР_1 від 11.03.2011 року на ім`я ОСОБА_3 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «DAF» д/н НОМЕР_3 , та свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 на напівпричеп марки «Schmitz», які вилучено 12.08.2022 в ході огляду місця події за адресою: Одеська обл., Одеський р-н., а/д «Київ-Одеса» 452 км., СП «Дачне». Свої вимоги мотивує тим, що 12.08.2022 року до ЧЧ Відділення поліції№2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт від інспектора УПП в Одеській області ОСОБА_5 , про те, що 11.08.2022 року за адресою: Одеська область, Одеський район., а/ д «Київ-Одеса» 452 км., СП «Дачне», було зупинено автомобіль марки «DAF» д/н НОМЕР_3 з напівпричепом, під керуванням водія ОСОБА_3 , який пред`явив посвідчення водія та два свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з ознаками підроблення. В ході перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 11.03.2011 року, зі слів поліцейського УПП в Одеській області ОСОБА_5 встановлено, що посвідчення водія вказаної серії з вказаним номером має ознаки підробки, а саме при перевірці по наявним базам було виявлено не співпадіння категорій, також свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_4 мають ознаки підробки, а саме відсутні елементи захисту. Викладені факти свідчать про підроблення офіційного документу. 12.08.2022 року дізнавачем СД Відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 проведено огляд місця події в ході якого виявлено та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 11.03.2011 року на ім`я ОСОБА_3 , з категоріями «А1», «А», «В1», «В», «СІ», «С», «DI», «D», «ВЕ», «С1Е», «СЕ», «DIE», «DE», свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «DAF» д/н НОМЕР_3 , та свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 на напівпричеп марки «Schmitz». За вказаним фактом 12.08.2022 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 358 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0000159. Вищезазначені документи з ознаками підробки являється речовим доказом та зберігає на собі сліди кримінального правопорушення та підлягає збереженню, тому виникла необхідність у накладенні арешту для подальшого призначення і проведення судових експертиз, у зв`язку з чим дізнавач звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

ОСОБА_3 у судовому засідання заперечував щодо накладання арешту на посвідчення водія НОМЕР_1 від 11.03.2011 року на ім`я ОСОБА_3 , мотивуючи те, що воно легальне, про що надав відповідну довідку. Щодо свідоцтв про реєстрацію ТЗ залишив питання на розсуд суду.

Прокурор в судове засідання не з`явився. Його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч.1 ст. 172 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

З п.4 ч. 2 ст. 40-1 КПК України вбачається, що дізнавач уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Ст. 173 ч.2 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до постанови дізнавача від 12.08.2022 про долучення до кримінального провадження речових доказів та передачу їх на зберігання, посвідчення водія НОМЕР_1 від 11.03.2011 року на ім`я ОСОБА_3 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «DAF» д/н НОМЕР_3 , та свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 на напівпричеп марки «Schmitz», визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000159 від 11.08.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.358 КК України.

Дослідивши додані до клопотання документи, суд вважає, що вилучене свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «DAF» д/н НОМЕР_3 , та свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 на напівпричеп марки «Schmitz», відповідають вимогам ст. 98 КПК України, а тому є підстави для задоволення клопотання. Оскільки власником майна не надано суду документів які б спростували факт підробки. Крім того, в інтересах встановлення істини по справі необхідно проведення експертного дослідження, у зв`язку з чим необхідне збереження стану речей на момент вилучення, тобто суд вважає за необхідним застосувати заборону користування та розпорядження до вилучених документів.

Кримінальне правопорушення відповідно до ч.4 ст.358 КК України, полягає у використанні завідомо підробленого документа.

Однак, відповідно до довідки наданої головним сервісним центром МВС регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Кіровоградській області (філія ГСЦ МВС) територіальний сервісний центр МВС 3541, посвідчення водія серії ВАА №909697 категорії А1, А, В1, В., С1, С, D1, D, ВЕ, С1Е, СЕ, D1Е, DЕ, від 11.03.2011 року видано у ВРЕР ДАІ з обслуговуванням м. Кіроворад та Кіровоградського району Кіровоградської області на ім`я ОСОБА_3 . Будь-яких належних та допустимих доказів підробки зазначеного документу, які б спростовували наявну інформацію, та підтверджували наявність обґрунтованої підозри, стороною обвинувачення суду не надано.

В ч.1 ст. 173 КПК України зазначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, суд відмовляє у задоволенні клопотання.

Слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача СД відділення поліції №2 Одеського районного управління №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000159 від 12.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на:

- свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «DAF» д/н НОМЕР_3 , із застосування заборони відчуження, користування та розпорядження;

- свідоцтво про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 на напівпричеп марки «Schmitz» із застосування заборони відчуження, користування та розпорядження.

В іншій частині клопотання дізнавача відмовити.

Посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 11.03.2011 року на ім`я ОСОБА_3 повернути власнику ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення або виготовлення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 17.08.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1