Справа №577/4149/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/358/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне тяжке тілесне ушкодження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 травня 2021 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп Сумської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшли апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 травня 2021 року відносно ОСОБА_8 , в яких:

- захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просила вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 травня 2021 року відносно ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання на більш м`яке.

- прокурор просила вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 травня 2021 року відносно ОСОБА_8 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним за ч.2 ст.121 КК України та призначити покарання у виді 9 років позбавлення волі.

- обвинувачений висловив свою незгоду з вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 травня 2021 року.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком 8 (вісім) років.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою. Строк відбування покарання ОСОБА_8 визнано рахувати з 02 вересня 2020 року, тобто з моменту застосування.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 про стягнення моральної шкоди в розмірі 50000 гривень задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень відшкодування моральної шкоди.

Скасовано арешт накладений на речові докази відповідною ухвалою слідчого судді та їх долю вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 вважала, що оскаржуваний вирок підлягає зміні в частині призначеного покарання, оскільки під час призначення покарання судом не було враховано те, що ОСОБА_8 не тільки активно сприяв розкриттю злочину, але й весь час, починаючи з моменту затримання та до винесення вироку, визнавав свою вину.

Вказувала, що він дійсно заперечував кількість ударів, які зазначені у висновку експерта, у зв`язку з тим, що на момент скоєння злочину перебував в стані алкогольного сп`яніння та можливо не дуже добре запам`ятав події, але визнавав та усвідомлював скоєне.

Прокурор не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини ОСОБА_8 та кваліфікацію дій останнього вважала, що вирок суду є незаконним і таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість відповідно до ст.409 КПК України.

Вказувала, що суд не дав правильної оцінки конкретним обставинам справи та ступеню тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких та по характеру скоєння становить підвищену суспільну небезпеку, потягнув за собою тяжкі наслідки у вигляді загибелі людини, а також дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який вчинив умисний насильницький злочин, використовуючи в якості причини для конфлікту та нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, від яких той помер, малозначний привід, що виник на грунті зловживання обвинуваченим спиртними напоями, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність останнього.

Зазначала, що ОСОБА_8 є особою не зайнятою суспільно корисною працею, за місцем проживання характеризується негативно, зловживає сприртними напоями, свою вину визнав частково, не розкаявся у вчиненому та не має критичного ставлення до наслідків своєї неправомірної поведінки.

Обвинувачений ОСОБА_8 в апеляційній скарзі не вказав обґрунтування своїх вимог та зазначив, що всі доводи надасть в залі судового засідання.

17 січня 2022 року обвинуваченим ОСОБА_8 були подані доповнення до апеляційної скарги (а.с 251-252), в яких він вважав вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 травня 2021 року незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з допущеною судом неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просив скасувати даний вирок суду та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вказував, що зі змісту обвинувального вироку неможливо визначити на підставі яких саме доказів суд дійшов висновку про підтвердження тих обставин, які ставляться ОСОБА_8 у вину за змістом обвинувачення, визнаного судом доведеним, оскільки у вироці міститься лише перелік доказів, які суд позиціонує у якості таких, однак відсутній належний аналіз цих доказів.

Зазначав, що фото таблиця до протоколу огляду місця події від 01 вересня 2020 року не долучена та відсутня в матеріалах кримінального провадження, однак суд на вказану обставину уваги не звернув, як і не зазначив мотив чому визнав вказаний доказ належним та допустимим.

Звертав увагу на те, що в обґрунтування винуватості суд робить посилання на протокол огляду трупу від 31 серпня 2020 року під час якого оглянуто труп ОСОБА_11 та вилучено, крім того футболку, зразки нігтів та волосся, однак у вироці не зазначено що саме даним доказом підтверджується чи спростовується, не зазначено які саме були виявлені та вилучені речі, чи маються на них будь-які ушкодження, сліди.

Вказував, що судом першої інстанції під час ухвалення вироку не було розглянуто та не було взято до уваги те, що потерпілому ОСОБА_11 в обідній час 30 серпня 2020 року було викликано «швидку допомогу», однак слідством чомусь не були надані до суду відповідні справки, довідки, чим спростовується обвинувачення.

Зазначав, що судом не надано оцінки та не зазначено, що ж саме продемонстрував свідок ОСОБА_12 під час проведення слідчого експерименту 01 вересня 2020 року, не зазначено скільки саме ударів було нанесено ОСОБА_11 , куди саме були нанесені удари, тощо, тобто суд першої інстанції у вироці зробив лише посилання на проведену відповідну слідчу дію без її аналізу.

Вказував, що в матеріалах кримінального провадження відсутня будь-яка згода власника на проведення слідчого експерименту 1 вересня 2020 року, як і відсутня відповідна ухвала слідчого судді всупереч вимогам ч.5 ст.240 КПК України, отже вказаний доказ є недопустими доказом у відповідності до ст..86 КПК України.

Вважав мотиви, на підставі яких суд віднісся критично до показів свідка ОСОБА_12 безпідставними, незрозумілими та суперечливими, оскільки незрозуміло звідки суд взяв які удари були заподіяні спочатку.

Вказував, що судом залишено поза увагою та не надано жодної оцінки показам, наданим у судовому засіданні свідком ОСОБА_12 , з яких вбачається, що ОСОБА_11 , прийшовши до господарства ОСОБА_12 мав сліди тілесних ушкоджень у вигляді розсічення переносиці, ссадин лівої сторони голови та з пухлим лицем.

Зазначав, що навіть у висновку експерта ОСОБА_13 зазначено, що якби потерпілий ОСОБА_11 звернувся за допомогою до лікарні, то був би живий, однак швидка допомога, яка приїжджала до нього, його не госпіталізувала.

Вказував, що враховуючи вищевикладене судом всупереч вимогам ст..94 КПК України невірно зроблено оцінку доказів.

Крім того, 28 квітня 2022 року обвинувачений ОСОБА_8 подав ще одні доповнення до апеляційної скарги (а.с.261), в яких просив суд змінити йому міру покарання або застосувати до нього ст.69 КК України, оскільки він жалкує про скоєне, а те, що сталося з потерпілим, сталося не з його вини, він не вбивця. В зв`язку з військовим станом в Україні хотів виконати свій обов`язок перед державою та захисту вітчизни, виявляв бажання по відновленню зруйнованих війною зруйнованих населених пунктів тощо.

Просив пом`якшити йому міру покарання, щоб він міг відбувати покарання у Конотопському ВЦ № 130 і там виходити на роботу і допомагати країні.

Інші учасники кримінального провадження вирок суду в апеляційному порядку не оскаржували.

Як вбачається з матеріалів справи обвинувачений ОСОБА_8 28 серпня 2020 року, знаходячись в господарстві ОСОБА_12 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 , разом з господарем та потерпілим ОСОБА_11 вживали спиртні напої. Приблизно о 17 годині 28 серпня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та потерпілим ОСОБА_11 на побутовому ґрунті виникла словесна суперечка, під час якої вони почали штовхати один одного у веранді будинку, з`ясовуючи особисті неприязні стосунки. У подальшому, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 вийшли на подвір`я, де продовжили сперечатись. В ході триваючої сварки у ОСОБА_8 виник раптовий злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , реалізуючи який, ОСОБА_8 умисно наніс ОСОБА_11 два удари кулаком в обличчя, від чого той впав на землю на спину. Після цього ОСОБА_8 , стоячи біля ОСОБА_11 , умисно кулаками наніс йому по голові зверху вниз не менше трьох ударів, а також не менше 17 ударів кулаками та ногами по тулубу, верхніх та нижніх кінцівках. Протиправні дії ОСОБА_8 почав припиняти ОСОБА_12 , який намагався відтягнути його від ОСОБА_11 , проте ОСОБА_8 , не бажаючи заспокоїтися, умисно наніс ОСОБА_11 ще не менше двох ударів ногами по тулубу. Після того, як ОСОБА_12 відтягнув ОСОБА_14 від потерпілого, ОСОБА_8 припинив побиття ОСОБА_11 і ОСОБА_12 виштовхав його з двору. Після отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_11 залишився ночувати в будинку ОСОБА_12 , наступного дня, 29 серпня 2020 року, повернувся до місця свого проживання в АДРЕСА_3 , де ІНФОРМАЦІЯ_2 о 17 годині 30 хвилин внаслідок спричинених йому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, помер.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №156 від 06.10.2020 року смерть ОСОБА_11 настала від набряку головного мозку, як наслідок закритої черепно-мозкової травми: травматичного субдурального та субарахноїдального крововиливу на, що вказують синці навколо правого та лівого ока; крововилив в склеру правого та лівого ока; крововилив на внутрішній поверхні верхньої губи справа; крововилив в м`які тканини голови з боку внутрішньої поверхні в скроневе-тім`яній ділянці справа; крововилив під тверду мозкову оболонку зліва в середній з переходом в задню черепну ямку; крововилив під м`якою мозковою оболонкою в тім`яній ділянці зліва по конвекситальній поверхні темно-червоного кольору з заходом в борозни; набряк головного мозку.

При дослідженні трупу виявлені ушкодження: садна в проекції лобного бугра справа, спинки носа, перенісся, верхньої губи; синці передньої поверхні правого плечового суглобу, в проекції 2, 3 ребра справа по середнє- ключичній лінії, в проекції правої реберної дуги по середнє-ключичній лінії, задньої поверхні правого передпліччя у верхній третині, задньої поверхні правого плеча в нижній третині, по задній поверхні правого ліктьового суглобу, в проекції 2, 3 ребра зліва по середне-ключичній лінії з переходом на передню поверхню лівого плечового суглобу, в проекції 4, 5 ребра по середнє-ключичній лінії, в проекції лівої реберної дуги по середнє-ключичній лінії, в проекції нижньої третини грудини, по передній черевній стінці середньої третини справа на 4 см та зліва 3 см від середньої лінії, передній поверхні правого та лівого плеча в середній третині, переднє-внутрішньої поверхні правого стегна в середній третині, в проекції правої підвздошної кістки, в проекції 6 ребра по заднє-пахвовій лінії справа; синці по передній поверхні лівого плеча в середній та верхній третині; синець но задній поверхні лівого передпліччя; синець в проекції 6 ребра зліва по переднє-пахвовій лінії, які виникли від дії тупих предметів, біля 1-2 доби до часу смерті, відношення до причин смерті не мають, мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

В прямому причинному зв`язку зі смертю знаходяться синці навколо правого та лівого ока; крововилив в склеру правого та лівого ока; крововилив на внутрішній поверхні верхньої губи справа; крововилив в м`які тканини голови з боку внутрішньої поверхні в скронево-тім`яній ділянці справа; крововилив під тверду мозкову оболонку зліва в середній з переходом в задню черепну ямку; крововилив під м`якою мозковою оболонкою в тім`яній ділянці зліва по конвекситальній поверхні темно-червоного кольору з заходом в борозни, що виникли від дії тупих предметів, біля 1-2 доби до часу смерті, в комплексі по небезпечності для життя, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

За таких обставин, дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України..

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які вимоги апеляційних скарг підтримали, доводи прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти задоволення вимог апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження в сукупності з доводами апеляційної скарги колегія суддів дійшла такого висновку.

Як вбачається з матеріалів справи вирок було оскаржено захисником обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_7 , прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , обвинуваченим ОСОБА_8 , однак прокурор ОСОБА_9 від своєї апеляційної скарги відмовилась, а тому з урахуванням ст.ст. 403, 404 КПК України до аналізу апеляційної скарги прокурора колегія суддів не вдається.

Щодо інших апеляційних скарг, то колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом, відповідно до положень ст. 94 цього Кодексу, згідно норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом.

Вказані вимоги закону суд першої інстанції виконав.

Так, судом першої інстанції було допитано обвинуваченого ОСОБА_8 , який визнав себе винним частково та показав, що 28 серпня 2020 року в післяобідній час прийшов до господарства односельця ОСОБА_12 за адресою АДРЕСА_2 , де в той час лежав на подвір`ї п`яний потерпілий ОСОБА_11 . ОСОБА_12 святкувався свій день народження і вони з ним вживали спиртні напої, він особисто випив приблизно 0,3 літри горілки, до цього часу він не вживав спиртні напої. Потім до них приєднався ОСОБА_11 і вони дві години вживали спиртне утрьох -він , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 . Приблизно о 17 годині виникла сварка з ОСОБА_11 , в ході якої вони почали ображати один одного штовхалися, а потім вийшли на вулицю, де він наніс ОСОБА_11 один удар в область обличчя кулаком правої руки в ліву сторону і ще один раз ударив, той впав, потім вдаряв ОСОБА_11 2-3 рази кулаком в обличчя голови, та 2-3 удари ногою по тулубу. Це побачив ОСОБА_12 , який підбіг до нього та відштовхнув його від ОСОБА_11 та вигнав із двору. Потерпілий залишився сидіти на тому ж місці біля колодязя, де відбулася бійка. Коли він уходив, ОСОБА_11 був весь в крові при пам`яті, мовчав. Бійка тривала приблизно 5-7 хвилин, все відбувалося дуже швидко. Вказував на те, що за такий короткий проміжок часу не міг нанести стільки ударів, як зазначено в обвинуваченні, однак, допускав, що по голові бив близько 5 разів. Жалкував, що так трапилося. Просив врахувати, що таке вчинив вперше і сприяв розкриттю злочину.

Допитана судом першої інстанції потерпіла ОСОБА_10 вказувала, що її батько ОСОБА_11 раніше часто, останнім часом - періодично , вживав спиртні напої, але не був схильний до бійок, відносини у них були гарні. 27 серпня 2020 року батько прийшов до них приблизно об 11 годині, а о 12 годині сказав, що він пішов до ОСОБА_12 , чому - не говорив, вони були просто знайомі. В подальшому, від матері дізналася, що батька побили, а потім їй зателефонували та повідомили, що батько помер. Про те, що його побив ОСОБА_8 , дізналася від слідчого поліції. Прохала суворо покарати ОСОБА_8 , оскільки він жорстоко та сильно побив її батька, в результаті чого той помер, і при визначенні покарання покладається на розсуд суду. Цивільний позов підтримувала та просила задовольнити. Моральну шкоду оцінювала в 50 тисяч гривень і обгрунтовувала пережитими стражданнями у зв`язку з втратою рідної людини .

Свідок ОСОБА_15 суду пояснював, що наприкінці серпня 2020 року ОСОБА_12 , його сусід, який періодично приїздить з м. Суми, святкував свій день народження. На другий день він пішов до ОСОБА_12 , по дорозі побачив, що з двору виходив ОСОБА_8 . Коли він зайшов у двір, то побачив, що лежить біля колодязя побитий ОСОБА_11 і на його обличчі була кров. Вони з господарем вживали спиртне. ОСОБА_8 в цей час в господарстві не було, а приходив ОСОБА_16 , якому він запропонував перемістити ОСОБА_11 до хати. Він витер засохлу на носі ОСОБА_11 кров і вони з ОСОБА_17 затягнули до коридора будинку. Потім він сходив до себе додому, знову прийшов до ОСОБА_12 , ще вжили спиртного. Потім його забрала дружина. ОСОБА_11 лежав вже біля груби в кімнаті і не міг говорити. Він думав, що той п`яний.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснювала, що наприкінці серпня 2020 року їх сусід ОСОБА_12 приїхав і святкував день народження. На другий день її чоловік ходив до сусіда святкувати. Коли вона пізніше прийшла до сусіда, щоб забрати чоловіка додому, то побачила, що лежить ОСОБА_11 з побитим обличчям, в крові. На її запитання, що з ним, господар ОСОБА_12 сказав, що побив ОСОБА_8 . Вона подумала, що той п`яний, проспиться і піде додому. І сама пішла додому. Не дочекавшись чоловіка, прийшла до ОСОБА_12 знову того дня приблизно о 21 годині , щоб забирати свого чоловіка. У ОСОБА_11 було запухле обличчя, око, ніс. Вони з чоловіком пішли додому, а ОСОБА_11 залишився. На другий день зранку вона знову пішла до ОСОБА_12 забирати чоловіка і побачила там ОСОБА_11 . Вона, побачивши запухле обличчя, звернувшись до нього, запитала, що з ним, проте ОСОБА_11 їй нічого не міг відповісти. Пізніше, коли вона прийшла знову до ОСОБА_12 забирати їжу для собак, ОСОБА_11 у господарстві ОСОБА_12 вже не було. Через два дні від поліції дізналася, що ОСОБА_11 помер від побиття ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що 28 серпня 2020 року приблизно о 09 чи 10 годині ОСОБА_11 прийшов до нього у гості з подряпиною на носі та щоці, лівій чи правій, не пам`ятає. На його запитання, де отримав подряпини, той відповів, що не знає, при собі мав пляшку горілки. Через деякий час зайшов ОСОБА_8 , та вони всі разом сіли за стіл і почали спілкуватися та вживали спиртне. В ході спілкування між ОСОБА_8 та ОСОБА_11 виникла сварка. ОСОБА_8 закрутив цигарку та вийшов з хати на вулицю, з ним вийшов ОСОБА_11 .. На вулиці ОСОБА_8 зчепився з ОСОБА_11 наніс йому удар по голові кулаком зверху вниз, зробив йому підніжку, від якої потерпілий ОСОБА_11 впав на траву спиною, головою не вдарявся, а в цей час ОСОБА_8 почав наносити удари кулаком по голові в область обличчя, носа, очей, нанісши приблизно п`ять, можливо більше, ударів, чи бив по тулубу, не пригадує. Побачивши бійню, він вхопив ОСОБА_8 , який намирявся ще вдарити ногою ОСОБА_11 , відтягнув та виставив за калітку. Все відбулося дуже швидко, можливо за 1-2 хвилини , те, що він бачив. Повернувся до ОСОБА_11 підняв його та посадив на пеньок і той сидів там, оскільки від нанесених ОСОБА_8 ударів не міг йти. До нього того дня приходили ще ОСОБА_19 зі співмешканкою, які допомогли покласти ОСОБА_11 на ліжко. А співмешканка ОСОБА_20 витерла кров на губі потерпілого, яка витікала з носа. Вони з ОСОБА_21 випили по 2-3 чарки горілки і ті пішли додому, а він з ОСОБА_11 лягли відпочивати. Вранці, прокинувшись, ОСОБА_11 сходив до туалету, випив води. Після чого він налив йому чарку горілки і дав бутерброд. Приблизно з 09 год до 09 год 30 хвилин ОСОБА_11 почав збирати речі, щоб йти додому. Він вивів ОСОБА_11 до хвірточки і той пішов додому, при цьому він не скаржився ні нащо.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що минулого року, влітку, надвечір зі співмешканкою вийшов під двір, в цей час вийшов сусід ОСОБА_12 , який святкував День народження, і їх запросив. Коли зайшли, він побачив, що в його дворі лежить чоловік. ОСОБА_12 сказав , хай лежить. Вони зайшли в будинок, випили по чарці, вийшли на вулицю курити. Придивившись до чоловіка, що лежав на подвір`ї, упізнав ОСОБА_11 з с. Салтикове, у якого було побите обличчя. Вони обмили його водою та посадили на пеньок. У ОСОБА_11 було дуже сильно побите обличчя, на якому запеклася кров, ніс, він нічого не говорив і хто його побив також не повідомляв. Вони ще раз зайшли в будинок, випили по чарці спиртного та пішли додому. До цього він не чув ніяких криків по вулиці , а потім дізнався від поліції, що ОСОБА_11 помер.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що, коли прийшли з ОСОБА_20 до сусіда ОСОБА_12 , побачили, що лежав побитий ОСОБА_11 . Його обличчя було в крові, очі ледь відкривалися, говорити він не міг, був дуже п`яний Вони з чоловіком підняли його, обмили водою та посадили на пеньок. ОСОБА_12 сказав, що ОСОБА_11 жорстоко побив ОСОБА_8 . В будинку ОСОБА_12 ОСОБА_8 не було.

Допитаний в суді першої інстанції експерт ОСОБА_13 пояснив, що під час проведення експертизи ним встановлено, що ОСОБА_11 було нанесено по голові п`ять-шість ударів, по тулубу - близько сімнадцяти ударів, та встановлено, що два удари по тулубу були раніше спричинені. Ушкодження, які виявлені, відображені у висновку. Враховуючи велику площину тілесних ушкоджень, можливо стверджувати про багаторазове прикладання сили. Виходячи з характеру ушкоджень, нанесені удари по голові також відносяться до багаторазового прикладання сили. Ушкодження були заподіяні, як по передній так і по задній частинні кінцівок, тулубу, на передній частині поверхні тіла ОСОБА_11 більше ушкоджень, що свідчить про те, що потерпілий прикривався, захищаючись від нанесених ударів. Усі ушкодження зовні схожі, що свідчить про їх одночасне отримання. На те, що ушкодження вчинені в один час, вказують і зміни щодо клітинних реакцій. Від нанесених ударів та від ушкоджень, отриманих в результаті падіння морфологічна картина відрізняється. При падінні виникають у більшості садна. А характер виявлених ушкоджень свідчить про спричинення тупим предметом, про що зазначено у висновку. У потерпілого були пошкодження судин оболонок головного мозку. Вказане свідчить про те, що людина могла певний час до виникнення клінічних змін, в тому числі, враховуючи, що вживав алкоголь, прожити від одного до декількох годин, діб. Якби потерпілий ОСОБА_11 звернувся за допомогою до лікарні, то був би живий. Всі ушкодження, спричинені ОСОБА_11 , крім двох серед ушкоджень на тулубі, виникли одночасно. Від падіння не можуть бути спричинені такі ушкодження, оскільки вони розосереджені по всьому тілу, що свідчить про прикладання багатократної сили. На губі та носі голови ОСОБА_11 виявлені численні садна, спричинені в короткий проміжок часу і їх розрізнити неможливо, а ,отже , можливо зробити висновок, що садна були нанесені в один проміжок часу щодо голови, то ці ушкодження губи і носа могли виникнути при нанесенні в ділянку очей. При цьому відбувається крововилив субдуральний головного мозку і це було віднесено до причин, які спричинили смерть потерпілого, ті п`ять-шість ударів в голову, але достатньо і двох ударів, щоб виник субдуральний крововилив, який знаходиться в прямому зв`язку зі смертю. У цьому випадку достатньо було одного разу сильного прикладання. Всі ушкодження виникли в проміжку часу однієї-півтори доби. Коли проходить доба, то тілесні ушкодження мають чітку деформацію, яка зберігається тривалий час. Синці спричинені 28 та 30 серпня 2020 року будуть відрізнятися за видом. По вектору травматизації головного мозку зроблено висновок, що тілесні ушкодження в скронево- тім`яній ділянці справа мають основне безпосереднє відношення до ушкоджень, які знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_11 . Неможливо виключити, що і в ділянку очей, достатньо одного удару, щоб виникла черепно мозкова травма. Гістологічна реакція померлого вказує, що виникнення ушкоджень потягло одну дві доби, що співпадає під проміжок часу їх спричинення.

Також, на підтвердження вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, судом першої інстанції досліджено і надані прокурором письмові докази, зокрема:

- рапорт про виявлення кримінального правопорушення від 30 серпня 2020 року, з якого вбачається, що в с. Салтикове помер ОСОБА_11 , який має тілесні ушкодження від побиття (а.с.151);

- протокол огляду місця події від 30 серпня 2020 року з доданою фототаблицею, за адресою АДРЕСА_3 , з якого вбачається, що в літній кухні на ліжку виявлено труп ОСОБА_11 , в якого на тілі маються садна та синці (а.с.152-154);

- протокол огляду трупа від 31 серпня 2020 року з якого вбачається, що труп ОСОБА_11 оглянуто, описано завнішні ушкодження, складено фототаблиці та вилучено, крім того, вилучено футболку, зразки нігтів та волосся (а.с.155-166);

- постанову слідчого від 31 серпня 2020 року, якою визнано речовими доказами футболку, зразки нігтів та волосся та приєднано до справи (а.с.167);

- протокол огляду місця події від 01 вересня 2020 року, з якого вбачається, що оглянуто домогосподарство ОСОБА_12 , де саме, за показами свідків та самого обвинуваченого і здійснено побиття потерпілого (а.с.169-170);

- протокол слідчого експерименту від 01 вересня 2020 року, проведеного за участі свідка ОСОБА_12 , з якого вбачається, що свідок вказав, що під час розмови та вживання спиртних напоїв у ОСОБА_8 та ОСОБА_11 виник конфлікт, під час якого вони вийшли на вулицю, де ОСОБА_8 підставив підніжку ОСОБА_11 і той впав на спину, а обвинувачений ОСОБА_8 почав наносити серію ударів по обличчю та голові не менше п`яти шести ударів, та два удари ногою по тулубу і в цей час свідок відтягнув обвинуваченого від побиття ОСОБА_11 . Слідчий експеримент відображений на оптичному диску, який проглянутий в судовому засіданні (а.с.172-180);

- протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 01 вересня 2020 року з якого вбачається, що ОСОБА_8 особисто повідомив про спричинення 28 серпня 2020 року в господарстві ОСОБА_12 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 , тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , від яких той помер (а.с.181-182);

- протокол слідчого експерименту від 01 вересня 2020 року, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_12 , з якого вбачається, що ОСОБА_8 показав, що 28 серпня 2020 року він прийшов до ОСОБА_23 та в нього у дворі лежав на правому боку ОСОБА_11 з перебитим переніссям та з подряпинами обличчям. Вони з господарем вживали спиртні напої, а ввечері, коли до них приєднався ОСОБА_11 , у них виникла сварка, під час якої ОСОБА_8 на вулиці наніс два удари в область обличчя, потім ОСОБА_11 впав на спину та в подальшому добавив йому один удар в голову, та два удари ногою, не виключає близько 8 ударів, його відтягнув ОСОБА_24 та вигнав з подвір`я (а.с.183-192);

- протокол огляду місця події від 01 вересня 2020 року та доданих фототаблиць з якого вбачається, що під час проведеного огляду житла ОСОБА_8 за його участі та свідків,о ОСОБА_8 видав добровільно кепку, кофту, чорні кросівки та балоневі штани, в які він одягннутий під час побиття ним ОСОБА_11 (а.с.194-199). Вказані речі постановою слідчого від 01 вересня 2020 року визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів справи (а.с.201), а ухвалою слідчого судді від 04 вересня 2020 року накладено арешт на вилучене майно (а.с.202-203).

- висновок СМЕ №156 від 06 жовтня 2020 року з якого вбачається, що причиною смерті ОСОБА_11 є набряк головного мозку, як наслідок закритої черпно-мозкової травми: травматичного субдурального та субарахноїдального крововиливу, що вказується синцями навколо правого та лівого ока; крововилив склеру правого та лівого ока; крововилив на внутрішній поверхні верхньої губи справа; крововилив в м`які тканини голови з боку внутрішньої поверхні в скроневе-тім`яній ділянці справа; крововилив під тверду мозкову оболонку зліва в середній з переходом в задню черепну ямку; крововилив під м`якою мозковою оболонкою в тім`яній ділянці зліва по конвекситальній поверхні темно-червоного кольору з заходом в борозни; набряк головного мозку.

В прямому причинному зв`язку зі смертю знаходяться синці навколо правого та лівого ока; крововилив в склеру правого та лівого ока; крововилив на внутрішній поверхні верхньої губи справа; крововилив в м`які тканини голови з боку внутрішньої поверхні в скронево-тім`яній ділянці справа; крововилив під тверду мозкову оболонку зліва в середній з переходом в задню черепну ямку; крововилив під м`якою мозковою оболонкою в тім`яній ділянці зліва по конвекситальній поверхні темно-червоного кольору з заходом в борозни, що виникли від дії тупих предметів, біля 1-2 доби до часу смерті, в комплексі по небезпечності для життя, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Виходячи з виявлених тілесних ушкоджень потерпілому було здійснено прикладання біля 5-6 ударів в ділянку голови та біля 19 ударів по тулубу та верхнім кінцівкам. Після заподіяння тілесних ушкоджень потерпілий міг здійснювати цілеспрямовані рухи пересуватись вздовж часу з 28.08.2020 до часу смерті, на що вказує характер пошкоджень. (а.с 96-104).

Аналізуючи досліджені докази, суд першої інстанції, з урахуванням вимог ст.94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення остаточного процесуального рішення, та, з урахуванням вимоги закону, що жоден доказ не має наперед встановленої сили, дійшов правильного висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що мається прямий причинний зв`язок між діями обвинуваченого в частині нанесення ним ударів у голову потерпілого ОСОБА_11 , які призвели до набряку головного мозку, як наслідку закритої черепно-мозкової травми, що згідно висновку експерта, узгодженого з його поясненнями у судовому засіданні, є причиною смерті ОСОБА_11 і його дії як органами досудового слідства, так і судом першої інстанції , кваліфіковані правильно.

Твердження обвинуваченого про те, що фото таблиця до протоколу огляду місця події від 01 вересня 2020 року не долучена та відсутня в матеріалах кримінального провадження, однак суд на вказану обставину уваги не звернув, як і не зазначив мотив чому визнав вказаний доказ належним та допустимим, колегія суддів визнає безпідставними, оскільки під час дослідження даного доказу в суді першої інстанції ні від обвинуваченого, ні від захисника не надходили заперечення та клопотання про визнання даного доказу неналежним та недопустимим.

Твердження обвинуваченого про те, що в обґрунтування винуватості суд робить посилання на протокол огляду трупу від 31 серпня 2020 року під час якого оглянуто труп ОСОБА_11 та вилучено, крім того футболку, зразки нігтів та волосся, однак у вироці не зазначено що саме даним доказом підтверджується чи спростовується, не зазначено які саме були виявлені та вилучені речі, чи маються на них будь-які ушкодження, сліди, колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки при під час дослідження даного доказу в суді першої інстанції ні від обвинуваченого, ні від захисника не надходили заперечення та клопотання про визнання даного доказу неналежним та недопустимим і крім того, вина обвинуваченого у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується іншими доказами, яким суд першої інстанції і дав у вироку належну оцінку.

Твердження обвинуваченого про те, що судом першої інстанції під час ухвалення вироку не було розглянуто та не було взято до уваги те, що потерпілому ОСОБА_11 в обідній час 30 серпня 2020 року було викликано «швидку допомогу», однак слідством чомусь не були надані до суду відповідні справки, довідки, чим спростовується обвинувачення, колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні такі дані, і ці обставини жодним чином не спростовують причетність саме ОСОБА_8 до спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .

Твердження обвинуваченого про те, що судом не надано оцінки та не зазначено, що ж саме продемонстрував свідок ОСОБА_12 під час проведення слідчого експерименту 01 вересня 2020 року, не зазначено скільки саме ударів було нанесено ОСОБА_11 , куди саме були нанесені удари, тощо, тобто суд першої інстанції у вироці зробив лише посилання на проведену відповідну слідчу дію без її аналізу, колегія суддів визнає безпідставними, оскільки вони спростовуються оскаржуваним вироком, в якому надана оцінка даній слідчій дії.

Твердження обвинуваченого про те, що в матеріалах кримінального провадження відсутня будь-яка згода власника на проведення слідчого експерименту 1 вересня 2020 року, як і відсутня відповідна ухвала слідчого судді всупереч вимогам ч.5 ст.240 КПК України, отже вказаний доказ є недопустими доказом у відповідності до ст..86 КПК України, є надуманими, оскільки матеріали кримінального провадження містять заяву ОСОБА_12 , згідно якої він дозволяє працівникам поліції оглянути належне йому домогосподарство (а.с.168).

Таким чином, судом першої інстанції в повному обсязі була доведена вина ОСОБА_8 у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_11 , яке є небезпечним для життя в момент заподіяння, і яке спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.121 КК України, тому доводи обвинуваченого в своїх доповненнях до апеляційної скарги про те, що вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 травня 2021 року є незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з допущеною судом неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів визнає безпідставними.

Щодо виду і міри призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, яке захисник та обвинувачений просили пом`якшити застосувавши ст. 69 КК України, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.50 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як вбачається з матеріалів справи, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Зокрема суд визнав обставинами, що пом`якшують покарання те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, активно сприяв розкриттю злочину, а обставиною, яка обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного та враховуючи осбавини справи, наставші наслідки, думку потерпілої, суд першої інстанції дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ОСОБА_8 , йому слід призначити покарання у виді восьми позбавлення волі і підстави для заміни такого покарання на більш м`яке, як просять обвинувачений та його захисник у поданих апеляційних скаргах, в даному конкретному випадку не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що можливість застосування ч. 1 ст. 69 КК України є правом, а не обов`язком суду і у тому разі, якщо суд встановить безумовні підстави для призначення обвинуваченому нижчого покарання ніж передбаченого санкцією частини статті інкримінованого йому злочину.

В апеляційній скарзі захисник звертала увагу на те, що обвинувачений не тільки активно сприяв розкриттю злочину, але й весь час, починаючи з моменту затримання та до винесення вироку, визнавав свою вину, що колегія суддів не може визнати тими безумовними підставами для призначення йому менш суворого покарання, оскільки це не сприятиме його виправленню та запобіганню вчиняти нові злочини.

Разом з тим, в даному випадку, колегія суддів зазначає, що визнання вини обвинуваченим є сумнівним, оскільки по факту обвинувачений з пред`явленим йому обвинуваченням так і залишився не згодним, і попри наявність безумовних і беззаперечних доказів його вини, все ж таки не погоджувався з кількістю нанесених ударів потерпілому.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг захисника та обвинуваченого, а тому вирок суду першої інстанції вважає таким, що узгоджується з вимогами ст. 370 КПК України,та залишає його без зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18 травня 2021року відносно ОСОБА_8 , залишити без зміни, а апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 на цей вирок без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а ОСОБА_8 , який утримується під вартою, протягом трьох місяців з моменту вручення йому її копії.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4