Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1535/22
Провадження № 1-кс/553/427/2022
У Х В А Л А
Іменем України

10.06.2022м. Полтава

Слідча суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

законного представника підозрюваного ОСОБА_4 - ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 ,

в присутності педагога - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000519 від 10.06.2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

10 червня 2022 року слідчий слідчого відділення відділу поліції №1 Харківського районного поліції № 1 ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ..

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що неповнолітній ОСОБА_4 , 09 червня 2022 року, близько 22 год. 30 хв., знаходячись у приміщення квартири за адресою АДРЕСА_2 , де перебував у компанії знайомих, серед яких був ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якими вживали алкогольні напої.Під час цього, у ОСОБА_4 виник конфлікт з ОСОБА_9 , в ході якого у ОСОБА_4 виник злочинний намір спрямовани на спричинення смерті останньому.

Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заподіяння смерті ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своого злочинного діяння та бажаючи настання смерті потерпілому, знаходячись навпроти ОСОБА_9 та тримаючи в правій руці кухонний ніж, наніс останньому один прямий удар ножем в область грудної клітини зліва ( в ділянку серця) останнього, внаслідок чого від отриманого удару у потерпілого ОСОБА_9 відкрилась велика кровотеча, внаслідок чого останній помер на місці.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопрушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України - вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Слідчий у клопотанні зазначав, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

В обґрунтування клопотання слідчим вказувалось про те, що існує ряд ризиків, передбачених п.п. 1,5 ст. 177 КПК України, які є підставою, для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки зареєстрвоаний у Харківській області, де проживає разом з матір`ю, бабусею та молодшими братами, без батька, не має власного заробітку та міцних соціальних зв`язків, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 15 років і існує імовірність того, що ОСОБА_4 , з метою уникнення покарання буде переховуватися; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Перебуваючи вдома, останній може вчинити дії передбачені вказаним пунктом; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, не виключений випадок здійснення впливу чи тиску з метою зміни наданих у ході досудового розслідування показань; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки існують достатні підстави вважати, що підозрюваний продовжить свою злочинну діяльність.

Вказані ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, враховуючи передбачене законом покарання, що може спонукати підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Окрім цього, у зв`язку із введенням воєнного стану на території України, а також активних бойових дій в м. Харкові та Харківській області, може спонукати ОСОБА_4 до втечі до іншого міста, населеного пункту, щоб переховуватися від органу досудового розслідування та вчинити аналогічне кримінальне правопорушення.

Окрім цього, можна дійти висновків, що ОСОБА_4 перебуваючи на свободі, може здійснювати тиск та незаконно впливати на свідків по даному кримінальному провадженню, з якими перебуває у дружніх відносинах та спробувати таким чином уникнути кримінальної відповідальності за вчинення злочину.

Так, слідчим в обґрунтування клопотання вказувалось про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, є підстави вважати, що підозрюваний не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, а обрання інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_4 та педагог ОСОБА_7 в судовому засіданнні при вирішення клопотанння покладались на розсуд суду, при цьому, ОСОБА_4 заперечував свою причетність до скоєного, від пояснень в суді відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Захисник у судовому засіданні вказувала про те, що наведені слідчим у клопотанні ризики є припущенням, оскільки не доведені належними та допустимими доказами, тому прохала застосувати до ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту , мотивуючи свою позицію тим, що підозрюваний є неповнолітнім.

В судовому засіданнні законний представник підозрюваного ОСОБА_4 - ОСОБА_5 при вирішенні питанння щодо застосування відносно неповнолітнього ОСОБА_4 заходу у вигляді тримання під вартою - заперечувала.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив, що СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2022 року за № 0000519 з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.1 ст. 115 КК України.

За результатами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000519 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

У п. 48 рішення «Чеботарі проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначено «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення» (рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», рішення «Котій проти України»).

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор у судовому засіданні та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Судом встановлено, що стороною обвинувачення доведено реальність існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування, суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Обставинами, які свідчать про існування вказаних ризиків, а також те, що ці ризики виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, є дані про особу підозрюваного, а саме відомості про те, що він є неповнолітньою особою, законних джерел отримання заробітку не має, не має стійких соціальних зв`язків у м. Харкові перебувава у місті Харків самовільно без дозволу матері, раніше не судимий, але перебуває на обілку в ювенальній поліції, як оосба яка схильна до втечі, обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, що вказує на можливість ризику вчинити інше правопорушення та переховування від органів досудового розслідування.

Разом з цим, суд визнає необгрунтованими твердження сторони захисту щодо недостатності часу для можливості зібрання характеризуючих матеріалів на підозрювану особу, оскільки нею будь-яких клопотань з даного приводу слідчому не заявлялось та не направлялося самостійно.

Крім того, а ні ОСОБА_4 , а ні його законний представник у судовому засіданнні не змогли повідомити суду точну і повну назву навчального закладу, де навчається підозрюваний та ПІП голови селищного комітету за місцем проживання, що свідчить про надуманість даних тверджень з метою затягування розгляду даного клопотання. При цьому, матеріали клопотання містять узагальнену адмінпрактику на ОСОБА_4 , згідно якої відносно останнього маються дані, починаючи з листопада 2016 року і по теперішній час, в тому числі і щодо неодноразового зникнення останнього, що в певній мірі характеризує особу підозрюваного, як особу схильну до втечі та вчинення інших протиправний дій.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши запобіжний захід. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи невинуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, а також питання належності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому і покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи існування доведених прокурором ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, ті обставини, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, перебуває на обліку у ювенальній поліції, допускав неодноразові втечі з дому та інші правопорушення, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому слідчий суддя обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, в межах строку досудового розслідування.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано та не зазначено в судовому засіданні стороною захисту.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги характер вчиненого ОСОБА_4 злочину, який є особливо тяжким та який вчинений з застосуванням насильства з посяганням на життя ОСОБА_9 , слідча суддя приходить до висновку про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, без права внесення застави.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000519 від 10.06.2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) днів - до 08 серпня 2022 року включно.

Зобов`язати слідчого СВ ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області Орзухон Амідова негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_4 про тримання під вартою останнього.

Встановити строк дії даної ухвали, в межах строку досудового розслідування, до 08 серпня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_4 - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідча суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1