Пр.1-кп/336/111/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 червня 2022 року

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,за участю прокурора ОСОБА_3 ,представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,обвинуваченого ОСОБА_6 ,захисника ОСОБА_7 ,розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м.Запоріжжя,громадянина України,з середньою освітою,одруженого,не працюючого,зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ,фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 ,раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ст.286 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

28.05.2019 р. приблизно о 20 годині 55 хвилин водій ОСОБА_6 , керуючи мотоциклом «GEON NAC 25» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по вул. Чарівній в м. Запоріжжі зі сторони вул. Цитрусової в напрямку вул. Кутузова.

В цей же час, проїзну частину вул. Чарівної, в недозволеному для цього місці, зліва направо, по ходу руху мотоцикла GEON NAC 25» реєстраційний номер НОМЕР_1 , перетинав пішохід ОСОБА_8 .

Під час руху, в районі будинку №119 по вул. Чарівній, водій ОСОБА_6 , маючи об`єктивну можливість виявити пішохода ОСОБА_8 з моменту виходу його на проїзну частину, та маючи технічну можливість уникнути на нього наїзду, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_8 .

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізовані до лікарні, де ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Своїми діями водій ОСОБА_6 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями, відповідно до яких:

12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж: до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно висновку інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод № 9-499 від 29.08.2019, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно висновку судової медичної експертизи № 2357 від 25.07.2019, смерть ОСОБА_8 настала від поєднаної тупої травми голови, шиї, тулуба та кінцівок з множинними переломами кісток скелету з ушкодженнями внутрішніх органів, що ускладнилось розвитком поліорганної недостатності.

Тілесні ушкодження у ОСОБА_8 є небезпечними для життя та має ознаки тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті.

Усі ушкодження у ОСОБА_8 утворилися незадовго до надходження в стаціонар, по механізму тупої травми від травматичних дій тупими предметами. Враховуючи зовнішній вигляд ушкоджень у ОСОБА_8 , вказаний механізм їх утворення, висоту їх розташування і локалізацію, всі вони могли утворитися в умовах дорожньо-транспортної пригоди, у пішохода, травмованого при зіткненні дво - або триколісним моторним транспортним засобом.

Згідно даних медичної документації, в крові ОСОБА_8 , виявлено етанол в концентрації 2,09 проміле.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення винуватим себе визнав частково.

Пояснив,що 28.05.2019 р.приблизно о 21.00 год.він,керуючи мотоциклом реєстраційний номер НОМЕР_2 ,здійснював рух по проїзній частині вул.Чарівної,рухаючись з боку вул.Цитрусової в напрямку вул.Кутузова.

В умовах сутінок зосередив увагу на світлофорі та пішохідному переході,розташованому попереду по ходу руху,дозволеної швидкості не перевищував. Неочікувано у недозволеному місці на проїзну частину вийшов пішохід,якого ОСОБА_9 побачив на відстані приблизно 20 метрів,коли той вже знаходився по середині проїзної частини на лінії подвійної суцільної розмітки,обвинувачений вжив всі можливі заходи для зупинки,проте не зміг уникнути наїзду на пішохода та відбувся фронтальний удар,після чого ОСОБА_9 втратив свідомість на отямився під вантажівкою,з місця ДТП його та постраждалого пішохода доставили у лікарню.З метою забезпечити необхідні ліки для постраждалого,обвинувачений у лікарні на його ім`я вніс кошти ,в подальшому грошовими переказами намагався допомогти його родині у межах своїх можливостей,проте мати постраждалого від їх отримання відмовилась. Має намір в подальшому компенсувати родині постраждалого понесені витрати. Часткове визнання винуватості обґрунтував тим,що за згадуваних вище обставин не міг передбачати вихід на проїзну частину пішохода у недозволену місці у темну пору доби. У скоєному розкаявся,фактичних обставин справи та доказів,що їх підтверджують,не оспорював.

Всебічно вивчивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності,допустимості,достовірності,а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозв`язку,суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину,виходячи з такого.

З матеріалів справи встановлено,що 29.05.2019 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про розпочате досудове розслідування кримінального провадження № 0001882 за ч.2 ст.286 КК України за фактом ДТП ,в результаті якої водій ОСОБА_6 та пішохід ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження.

Під час огляду місця події було встановлено,що дорожньо-транспортна пригода сталася на проїзній частині вул.Чарівної з напрямком від вул.Цитрусової до вул.Кутузова в м.Запоріжжі за участю транспортного засобу мотоциклу GEON NAC 25 реєстраційний номер НОМЕР_1 ,зафіксовано плями РБК,про що був складений протокол від 28.05.2019 р. з фототаблицею та схемою місця події.

Під час додаткового огляду місця події з показань ОСОБА_6 було зафіксовано місце наїзду на пішохода,про що був складений протокол з фото таблицею та схемою місця події.

В судовому засіданні було досліджено протокол огляду від 07.06.2019 р.та оглянуто електронний доказ-відеозапис із зовнішньої камери відеоспостереження АТБ-маркет,на якому зафіксовано обставини пригоди,а саме:28.05.2019 р.о 20 год.54 хв. пішохід ОСОБА_8 рухається по проїзній частині вул.Чарівної у недозволеному місці,перетинаючи її зліва направо по ходу руху в напрямку вул.Кутузова протягом часу не менше 4 секунд,о 20 год.54 хв.42 сек. Зафіксовано,як відбувається наїзд на пішохода мотоциклом,який рухався із сторони вул. Цитрусової в напрямку вул. Кутузова.

Згідно висновку судової медичної експертизи № 2357 від 25.07.2019 р., смерть ОСОБА_8 настала від поєднаної тупої травми голови, шиї, тулуба та кінцівок з множинними переломами кісток скелету з ушкодженнями внутрішніх органів, що ускладнилось розвитком поліорганної недостатності.

Тілесні ушкодження у ОСОБА_8 є небезпечними для життя та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті.

Усі ушкодження у ОСОБА_8 утворилися незадовго до надходження в стаціонар, по механізму тупої травми від травматичних дій тупими предметами. Враховуючи зовнішній вигляд ушкоджень у ОСОБА_8 , вказаний механізм їх утворення, висоту їх розташування і локалізацію, всі вони могли утворитися в умовах дорожньо-транспортної пригоди, у пішохода, травмованого при зіткненні дво - або триколісним моторним транспортним засобом.

Згідно даних медичної документації, в крові ОСОБА_8 , виявлено етанол в концентрації 2,09 проміле.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала,що вона мешкала за адресою АДРЕСА_3 разом із сином ОСОБА_10 та його співмешканкою,останні півроку до смерті ОСОБА_8 вживав алкоголь майже щодня.28.05.2019 р.він повернувся додому приблизно о 14.00 год.,був вже напідпитку,о 17.30 год.прокинувся та випив пива,приблизно о 20.30 год. пішов з дому,мав намір йти на вул.Магістральну шукати співмешканку. Дві доби потерпіла не мала відомостей про сина,надалі у поліції дізналася про його загибель у ДТП,про обставини якої вона обізнана виключно з матеріалів кримінального провадження.

При проведенні слідчого експерименту свідок ОСОБА_11 показав на проїзній частині вул.Чарівної місце наїзду на пішохода та пояснив механізм ДТП,очевидцем якого він являвся 28.05.2019 р.,про що був складений протокол від 19.08.2019 р.з фото таблицею та схемою

Відповідно до висновку експерта № 9-499 від 29.08.2019 р.,водій ОСОБА_6 для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти відповідно вимогам пп.12.2,12.3,12.4,12.9 ПДР,оцінка дій пішохода ОСОБА_12 може бути надана на підставі розділу 4 ПДР.

Дії водія ОСОБА_6 не відповідали вимогам пп.12.3,12.4,12.9б ПДР,при цьому невідповідність дій водія ОСОБА_6 вимогам п.12.3 ПДР знаходиться у причинному зв`язку з подією даної ДТП.

Водій ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_12 шляхом виконання вимог п.12.3 ПДР.

Досліджені в судовому засіданні докази логічні,послідовні,не містять протиріч,переконливі як кожен окремо,так і їх сукупність у взаємозв`язку.

Жоден із них не спростований,містить інформацію щодо предмету доказування,схожих неоспорюваних чітких і узгоджених між собою презумпцій факту.

Позиція ОСОБА_13 про те,що він не міг передбачити вихід на проїзну частину у невстановленому місці пішохода не спростовує висновку експерта,згідно якого він мав технічну можливість виявити пішохода на проїзній частині ще до моменту виникнення небезпеки для його руху та мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом негайного вжиття заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу до місця наїзду.

Керування транспортним засобом та набуття статусу учасника дорожнього руху є передумовою для виникнення у ОСОБА_6 низки обов`язків, встановлених вимогами чинного законодавства, адже, діяльність, пов`язана з використанням транспортних засобів чинним законодавством України визначена джерелом підвищеної небезпеки та підлягає підвищеному контролю з боку держави.

За таких обставин,користуючись правом та реалізуючи бажання керувати транспортним засобом, ОСОБА_6 одночасно прийняв на себе і обов`язок неухильно підкорятися вимогам нормативно-правових актів України, визначених для водіїв транспортних засобів.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відтак,суб`єктивне сприйняття водієм ОСОБА_6 певних обставин не звільняє його від відповідальності за наслідки порушення Правил дорожнього руху.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази суд встановив, що винуватість обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження,що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема,у рішенні у справі «Коробов проти України»,та кваліфікує його дії по ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою,яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. У судовому рішенні суд має окремо обґрунтувати «вагомий внесок» кожної обставини, яка пом`якшує або обтяжує покарання.

Як випливає з положень ст. 75 КК України, у разі, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи ступінь тяжкості злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Таке рішення має бути належним чином умотивовано.

Згідно роз`яснень п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р.(із змінами) »Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту,а також про адміністративні правопорушення на транспорті»,при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки,що настали,а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту,її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину,вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів,працівників,відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх,тощо),а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання,та особу винного.

При призначенні обвинуваченому покарання,суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого необережного кримінального правопорушення та враховує відомості про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_6 раніше не судимий,має постійне місце проживання,мешкає у сім`ї, соціально адаптований,негативних відомостей про особу обвинуваченого під час судового розгляду справи не встановлено.

Обставиною,яка пом`якшує покарання обвинуваченого,суд відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України визнає щире каяття у скоєному,наявність на його утриманні двох малолітніх дітей 2011 та 2018 року народження,

Такі висновки суду ґрунтуються на тому,що обвинувачений дає критичну оцінку своїм діям,вживав заходів для допомоги потерпілому під час лікування, своїми активними діями сприяв органам слідства з`ясувати обставини вчинення злочину, послідовно визнає винуватість у скоєнні злочину,а його позиція захисту про часткове визнання винуватості пов`язано з необхідністю правової оцінки дій потерпілого ,які також не відповідають вимогам ПДР.

Обставин,що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України ,судом не встановлено.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_5 висловив позицію своєї довірительки про можливість призначення обвинуваченому не суворого покарання.

Також при призначенні покарання обвинуваченому суд приймає до уваги і дії потерпілого ОСОБА_12 ,які не відповідають вимогам розділу 4 ПДР та об`єктивно викликані станом сп`яніння (2,09 проміле у крові,що відповідає середньому ступеню алкогольного сп`яніння),опосередковано також перебувають у причинному зв`язку з ДТП та наслідками,які настали.

З урахуванням всіх цих обставин у сукупності з відомостями про особу обвинуваченого,його критичне ставлення до скоєного,що вказує на усвідомлення ним протиправності своїх дій та бажання стати на шлях виправлення,дозволяє зробити висновок,що обвинувачений загрози для суспільства не становить,є суспільно корисним,можливо прогнозувати,що в майбутньому його поведінка не буде спрямована на порушення існуючих у суспільстві норм та правил.

Всі ці відомості суттєво знижують ступінь суспільної небезпеки скоєного та дають підстави при призначенні покарання за ст.286 ч.2 КК України для застосування ст.75,76 КК України,оскільки забезпечити виправлення обвинуваченого можливо без реального відбування ним покарання,але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`язків органами з питань пробації протягом іспитового строку,який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування,що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого з метою захисту суспільства.

Як зазначено у п.21 вказаної вище постанови Пленуму ВСУ,у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та

2 ст. 286 і ст. 287 КК необхідно обговорювати питання

про доцільність застосування до винного додаткового покарання -

позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати

посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи

експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Додаткове покарання, передбачене як обов`язкове ст.286

КК,суд може не призначати за наявності декількох обставин,які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину,і з урахуванням особи винного.

За обставинами справи суд не вбачає необхідності призначати обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами,оскільки він раніше до адміністративної відповідальності та кримінальної відповідальності за порушення ПДР України не притягувався,вчинене ним вперше кримінальне правопорушення є необережним,керування транспортним засобом є джерелом доходів обвинуваченого та членів його сім`ї,для яких він є годувальником,а також можливістю пересування для сім`ї з дітьми.

Речовий доказ по справі,яким визнаний мотоцикл GEON NAC 25 реєстраційний номер НОМЕР_1 ,що переданий на відповідальне зберігання на територію майданчика тимчасового тримання Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області,необхідно повернути обвинуваченому за належністю.

Арешт,накладений ухвалою слідчого судді від 31.05.2019 р.на транспортний засіб,що є власністю обвинуваченого,підлягає скасуванню,оскільки потреби у продовженні цього заходу забезпечення кримінального провадження наразі не існує.

За змістом обвинувального акту,по справі наявні судові витрати на проведення експертизи № 9-499 від 29.08.2019 р. у розмірі 1256 гр.08 коп., відшкодування яких передбачено ст.118,122,124 КПК України.

При постановленні обвинувального вироку такі витрати у повному обсязі суд стягує з обвинуваченого у дохід держави.

Цивільний позов не заявлено.

Відносно обвинуваченого під час досудового розслідування запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.368,374,392 КПК України,суд-

Ухвалив:

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75,76 КК України, ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі звільнити,якщо він протягом іспитового строку 2 роки не вчинить нового злочину та виконає такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази:

- мотоцикл GEON NAC 25 реєстраційний номер НОМЕР_1 ,переданий на відповідальне зберігання на територію майданчика тимчасового тримання Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області повернути ОСОБА_6 за належністю.

Арешт,накладений ухвалою слідчого судді № 334/4147/19 провадження № 1-кс/334/1922/19 від 31.05.2019 р.на мотоцикл GEON NAC 25 реєстраційний номер НОМЕР_1 ,що є власністю обвинуваченого,підлягає скасуванню,оскільки потреби у продовженні цих заходів забезпечення кримінального провадження наразі не існує.

Стягнути з ОСОБА_6 ,паспорт серія НОМЕР_3 ,виданий 23.04.1998 р.Шевченківським РВ УМВС в Запорізькій області,у дохід держави судові витрати на проведення судової експертизи № 9-499 від 29.08.2019 р. у розмірі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість)гривень 08 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення,особам,які не були присутні при проголошенні вироку,його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя ОСОБА_1