Справа № 761/8732/21
Провадження № 1-кс/761/5804/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Міндевелопмент Інвестмент» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000090 від 06.04.2020,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна ТОВ «Міндевелопмент Інвестмент» звернувся адвокат ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи клопотання, заявник зазначив, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києві від 02.07.2020 (справа № 761/18943/20) на нежитлове приміщення за адресою м. Київ, вул. Юрія Кондратюка, 5, секція 1, поверх 26, загальною площею 363,2 кв.м., накладений арешт.
Однак, на думку заявника, зазначений захід забезпечення кримінального провадження накладений необґрунтовано, оскільки ТОВ «Міндевелопмент Інвестмент» не є стороною кримінального провадження, набуло право власності на зазначене приміщення законним шляхом, та стороною обвинувачення не встановлено у діях службових осіб ТОВ «Міндевелопмент Інвестмент» ознак кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України.

У зв`язку з цим заявник просив скасувати арешт нежитлового приміщення за вказаною вище адресою.

У судовому засіданні заявник клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав, наполягаючи на відсутності ознак кримінального правопорушення за ст. 356 КК України.

Слідчий, яким було ініційоване накладення арешту на майно, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду клопотання, до суду не прибув, про причину неявки не повідомив.

Слідчий суддя, заслухавши доводи ініціатора клопотання, дослідивши наявні документи, дійшов висновку про таке.
У силу ст. 131, 132 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 02.07.2020 (справа № 761/18943/20) у кримінальному провадженні №0000090 від 06.04.2020 задоволене клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 та накладений арешт на нежитлове приміщення за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 363,2 кв.м.
Підставою для прийняття слідчим суддею такого рішення стали встановлені під час досудового розслідування обставини незаконного заволодіння технічними приміщеннями багатоповерхового будинку по АДРЕСА_2 , які належать ОСББ «К5», шляхом подачі приватному нотаріусу завідомо підроблених документів.
З огляду на зазначене, слідчим ініційовано накладення арешту на вказаний вище об`єкт нерухомого майна, оскільки нежитлове приміщення є об`єктом злочинних дій.
Накладаючи арешт на зазначене майно, слідчий суддя врахував, що останнє відповідає критеріям, визначеним ст. 170 КПК, оскільки є достатні підстави вважати, що воно є доказом у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК арешт майна може бути скасований за клопотанням власника майна за умови, що останній доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Виходячи з вказаної процесуальної норми, на заявника покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.

Отже, власник майна або його представник повинен навести докази того, що на цій стадії розслідування втратив свою актуальність вищезазначений захід забезпечення або ж під час його застосування таке рішення прийняте безпідставно, тобто без урахування певних суттєвих обставин.

У той же час, оцінюючи наведені представником власника майна у клопотанні доводи, слідчий суддя не знаходить їх переконливими, оскільки вони не спростовують висновків слідчого судді, що зазначене нежитлове приміщення є доказом у кримінальному провадженні, отже, залишається актуальним забезпечення його схоронності шляхом заборони користування, відчуження чи розпорядження цим майном. Наведене свідчить про обґрунтованість застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя частково погоджується з аргументацією заявника щодо порушення рішенням про накладення арешту права власності.

У той же час, право власності не є абсолютним, статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

У цьому випадку обмеження права власності ТОВ «Міндевелопмент Інвестмент» відбулося на підставі судового рішення, тобто у спосіб, передбачений законом.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 132, 174, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Міндевелопмент Інвестмент» у кримінальному провадженні №0000090 від 06.04.2020 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.07.2020 у справі № 761/18943/20, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1