Справа № 604/1190/18
провадження № 1-кп/598/12/2022
УХВАЛА

іменем України

"09" вересня 2022 р. Збаразький районний суд

Тернопільської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 та обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі Тернопільської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207 від 23 жовтня 2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, розлученого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

встановив:

23 серпня 2018 року, приблизно 22 години 10 хвилин, ОСОБА_10 перебував спільно зі своїми знайомими ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на території АЗС ТОВ «Люкс», розташованої в смт.Підволочиськ по вул.Д.Галицького, 85, Тернопільської області. В той же час на територію даної АЗС на своєму автомобілі марки «Москвич АЗЛК 2141» реєстраційний номер НОМЕР_1 приїхав ОСОБА_5 спільно зі своїми знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . Того ж вечора, приблизно 22 години 20 хвилин, між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт, оскільки остання просила ОСОБА_11 поїхати з нею, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 разом провести час. У вказаний конфлікт втрутився ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .. Після чого, ОСОБА_9 , в ході словесного конфлікту з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , підійшов до ОСОБА_5 та умисно наніс йому один удар кулаком правої руки в підборіддя останньому, чим завдав фізичного болю та не спричинив тілесних ушкоджень. В той час, у ОСОБА_10 , який знаходився неподалік та побачив, що ОСОБА_6 обіймає ОСОБА_11 з якою у нього були близькі відносини виник умисел на вчинення хуліганства, а тому він підійшов та умисно наніс ОСОБА_6 удар кулаком правої руки в праву частину обличчя, від якого ОСОБА_6 втратив рівновагу та впав на землю, а ОСОБА_10 присів над ОСОБА_6 та умисно наніс йому декілька ударів кулаком правої руки в праву частину обличчя, після чого їх розборонив ОСОБА_12 ..

Надалі, ОСОБА_9 , який знаходився неподалік та бачив неправомірні дії ОСОБА_10 продовжуючи свої хуліганські дії, підійшов до автомобіля ОСОБА_5 , в середині якого в той момент знаходився ОСОБА_5 та хотів витягти ОСОБА_5 на вулицю, однак ОСОБА_4 зловила ОСОБА_9 за руку, з метою зупинити його дії, при цьому ОСОБА_9 продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, зловив ОСОБА_4 однією рукою за ліву руку та став умисно стискати та шарпати, спричиняючи останній фізичну біль.

Далі, з метою продовження своїх злочинних хуліганських дій, ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_9 на автомобілі останнього марки «Ауді 80» реєстраційний номер НОМЕР_2 направились слідом за ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до місця проживання ОСОБА_4 .. Перебуваючи на території господарства ОСОБА_4 , розташованого в АДРЕСА_3 , ОСОБА_10 ігноруючи існуючі елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності, виражаючи явну неповагу до суспільства, зневажаючи громадський порядок, почав виражатись на адресу ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 нецензурною лайкою, після чого ОСОБА_10 дістав з автомобіля ОСОБА_9 дерев`яну биту та діючи з особливою зухвалістю умисно пошкодив даною битою вікна в автомобілі ОСОБА_5 марки «Москвич АЗЛК 2141» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився на вулиці біля господарства ОСОБА_4 , чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 1600 гривень.

Внаслідок спільних умисних злочинних дій ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_6 спричиненні тілесні ушкодження у вигляді синця нижньої повіки та крововиливу в білкову оболонку правого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також завдано значної шкоди громадському порядку, спричинено шкоду особистим інтересам потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , наданих їм Конституцією України, правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканність, а також спричинено матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 ..

Внаслідок умисних дій ОСОБА_9 потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завдано фізичного болю і не спричинено тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України, як за ознаками хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Своїми діями ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КК України, як за ознаками умисного завдання удару, побоїв, мордування та інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

До суду звернувся захисник обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_8 із клопотанням зареєстрований через канцелярію суду 09 червня 2022 року, про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.126 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст.49 КК України, та закриття кримінального провадження.
Обвинувачений ОСОБА_10 звернувся до суду із заявою про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.296 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст.49 КК України, та закриття кримінального провадження.
В судовому засіданні прокурор, представник потерпілої не заперечили щодо задоволення вищевказаних клопотань та вважають, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підлягають звільненню від кримінальної відповідальності, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, враховуючи думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотань та звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.126 КК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.296 КК України, відповідно до вимог ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, виходячи із наступного.

Так, відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Статтею 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Така ж позиція висловлена і Верховним Судом України у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, відповідно до якої особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Тобто, звільнення особи від кримінальної відповідальності за строками давності визначено законом не як право, а як обов`язок суду.
Судом враховується те, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.1 ст.126 КК України, як за ознаками умисного завдання удару, побоїв, мордування та інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_10 за ч.1 ст.296 КК України, як за ознаками хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, є вірною та знайшла своє підтвердження у судовому засіданні з розгляду даної справи.

Санкція частини 1 статті 126 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.
Санкція частини 1 статті 296 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VIII.
Зазначеним Законом внесено зміни до Кримінального процесуального кодексу України, та встановлено нову класифікацію кримінальних правопорушень. Так, згідно ст.12 КПК України, кримінальним проступком є передбачене цим кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Таким чином, ч.1 ст.126 та ч.1 ст.296 КК України з 01 липня 2020 року визначена кримінальним законом як кримінальний проступок, за який передбачене покарання менш суворе, ніж позбавлення волі (враховуючи санкцію статті).
Обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вищевказані кримінальні правопорушення скоєні 23 серпня 2018 року, тобто з дня їх вчинення минуло понад три роки.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Таким чином, суд, беручи до уваги все вищенаведене, і також те, що від дня скоєння ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України і по даний час, минуло більше чотирьох років, останні, не ухилялись від слідства, суду та не вчинили будь-якого нового кримінального правопорушення, а відтак, обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підлягають звільненню від кримінальної відповідальності, відповідно до вимог ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закриттю, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Відповідно до вимог п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31 березня 1989 року №3 у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищенаведене позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням слід залишити без розгляду.

На підставі наведеного та керуючись ст.12, п.п.1, 2 ч.1 ст.49, ч.1 ст.126, ч.1 ст.296 КК України, ст.ст.284, 285, 286, 288, 369-372, 395 КПК України, суд,-

постановив:

Звільнити ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.296 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України.
Закрити кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207 від 23 жовтня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
Звільнити ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.126 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України.
Закрити кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207 від 23 жовтня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

Позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

На дану ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Дана ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Копія ухвали не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Дана повна ухвала суду складена, підписана і проголошена суддею 09 вересня 2022 року.

Суддя Богдан Олещук