Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1645/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2022 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , володільця майна ОСОБА_5 , представника володільця майна адвоката ОСОБА_6 та користувача майна ОСОБА_7 розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000124 від 29.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна вилученого у ході огляду місця події від 03.10.2022 року, а саме:
- вантажного самоскида марки «КАМАЗ», моделі 5511, зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , фактичним користувачем та володільцем якого є ОСОБА_5 власником якого є ОСОБА_8 шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном;
- піску кубомасою близько 7 м.куб., який завантажений у кузові вантажного самоскида марки «КАМАЗ», моделі 5511, зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_7 на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні подане клопотання підтримали та просять його задоволити з підстав наведених у ньому.

Володілець майна ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні проти вимог клопотання заперечили частково. При цьому, адвокат ОСОБА_9 зазначив, що на його думку, слідчим у поданому клопотанні не обґрунтовано необхідність обмеження права користування ОСОБА_5 вантажним самоскидом марки «КАМАЗ», державний номерний знак НОМЕР_2 , а тому вказаний транспортний засіб слід передати на відповідальне зберігання володільцю майна ОСОБА_5 .

Користувач майна ОСОБА_7 питання стосовно можливості накладення арешту на тимчасово вилучене майно відніс на розсуд суду.

Власник майна ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялася належним чином, що стверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття у судове засідання власника майна, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання, не перешкоджає розгляду клопотання.

Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області знаходиться кримінальне провадження № 0000124 від 29.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України.
03.10.2022 року по лінії «102» від заступника начальника відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 надійшло повідомлення про те, що ним було зупинено транспортний засіб марки «КАМАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який перевозив пісок без відповідних документів.
Рапорт про виявлення кримінального правопорушення приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000124 від 29.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України.
03.10.2022 року в ході проведення огляду місця події по вул. Свято-Воздвиженській, в м. Олевську, Коростенського району, Житомирської області на перехресті на відстані близько 5-ти метрів від мосту, який проходить через річку «Уборть» виявлено та вилучено вантажний самоскид марки «КАМАЗ», моделі 5511, зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 з навантаженим у кузові піском загальним об`ємом 7 м.куб.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником вантажного самоскида марки «КАМАЗ», моделі 5511, зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_8 . Фактичним володільцем та користувачем вказаного транспортного засобу є ОСОБА_5 .
Водій транспортного засобу ОСОБА_5 надав копію товарно-транспортної накладної № 8 від 03.10.2022 року де в графі «товаровідправник» зазначено ОСОБА_7 . Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 надав органам досудового розслідування копію товарно-транспортної накладної № 8 від 03.10.2022 року, копію договору № 22 від 14.09.2022 року, укладеного між ТОВ «Олевськ Бетон Буд», в якості постачальника та ФОП ОСОБА_7 , як замовником, копію договору оренди частини нежитлового приміщення № 1 від 01.04.2021 року, а також копію акту прийому-передачі частини приміщення, площею 50 м.кв., яке знаходиться за адресою: м. Олевськ.
Проте, ОСОБА_7 не надано документів, які б підтверджували замовлення товару та відповідно його оплату, після якого має здійснюватися доставка товару, так як це передбачено умовами наданого ОСОБА_7 договору № 22 від 14.09.2022 року. Враховуючи зазначене, в ході вивчення наданих документів слідчим не встановлено походження піску, що перевозився вантажним самоскидом марки «КАМАЗ», моделі 5511, державний номерний знак НОМЕР_1 та який є корисною копалиною місцевого значення.
Відповідно до постанови слідчого від 03.10.2022 року вантажний самоскид марки «КАМАЗ», моделі 5511, зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 із завантаженим у кузові піском кубомасою близько 7 м.куб., визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження.
Також, постановою слідчого від 03.10.2022 року вантажний самоскид марки «КАМАЗ», моделі 5511, зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 визнано знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
Клопотання обґрунтоване тим, що на думку слідчого, існують всі правові підстави для накладення арешту на вилучене в ході огляду місця події від 03.10.2022 року майно, яке в подальшому буде досліджено та оцінено органом досудового розслідування відповідно до вимог ст. 94 Кримінального процесуального закону та буде прийнято законне процесуальне рішення в розумні строки.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права (пункт 1 частина 1 статті 7 КПК).
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина 1 статті 8 КПК).
Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею (абзац 3 пункту 2.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25.01.2012).
Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.
Згідно ч. 1 та 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Частиною першою статті 170 КПК України поняття арешту майна визначено як тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, а також можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
В силу п. 1 ч. 2, ч. 3, ч. 10 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому разі арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом від 17.07.97 № 475/97-ВР, передбачено право фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
У § 44 рішення Lavrechov v. the Czech Republic від 20.06.2013 (заява № 57404/08) ЄСПЛ наголошує, що для того щоб втручання було сумісним із положенням першого речення частини першої статті 1 Протоколу № 1, воно повинно бути законним, задля загального (суспільного) інтересу та пропорційним, тобто воно повинно мати «справедливий баланс» між вимогами загальних інтересів громади та вимогами захисту основних прав особи (див., зокрема, Beyeler v. Italy, заява № 33202/96, § 107, та Gladysheva v. Russia, заява № 7097/10, 06.12.2011, § 75). Оцінюючи пропорційність втручання, суд повинен враховувати, з одного боку, важливість переслідуваної мети, а з іншого - тягар, який покладається на заявника, включаючи характер втручання, поведінку заявника та поведінку органів державної влади (див. Yildirim v. Italy, заява № 38602/02, та Forminster Enterprises Limited v. Czech Republic, заява № 38238/04, 09.10.2008, § 75).

Слідчим суддею встановлено, що вилучене майно у встановленому законом порядку визнано речовим доказом в межах вказаного кримінального провадження та воно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України.
Окрім того, слідчим у достатній мірі наведено наявність підстав, які можуть свідчити про те, що вказане майно може містити на собі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України.
На даному етапі слідчий суддя вважає використання вказаного майна як доказу в кримінальному провадженні цілком можливим, у зв`язку з наявністю обґрунтованих підстав вважати, що вказане майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також забезпечення проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування та запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження зазначеного майна, яке відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а тому необхідне накладення арешту на це майно.
Враховуючи принцип розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про арешт майна з метою збереження речових доказів з підстав, зазначених у клопотанні, відповідає вимогам процесуального закону, а відтак підлягає задоволенню.
Крім того, слідчий суддя зазначає, що на даній стадії він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, зазначеним в статті 98 КПК України.
Слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст.174 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000124 від 29.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України задоволити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події 03.10.2022 року, а саме:
- вантажний самоскид марки «КАМАЗ», моделі 5511, зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , фактичним користувачем та володільцем якого є ОСОБА_5 та власником якого є ОСОБА_8 шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном;
- пісок кубомасою близько 7 м.куб., який завантажений у кузові вантажного самоскида марки «КАМАЗ», моделі 5511, зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_7 на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1