Номер провадження: 11-сс/813/765/22
Справа № 523/4627/22 1-кс/523/1254/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

власника майна ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 25 травня 2022 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000120 від 03.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.361 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді клопотання слідчої СВ відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, вилученого в ході проведення обшуку, задоволено.
Накладено арешт на речі, вилучені під час проведення обшуку об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , а саме сім-картки оператора мобільного зв`язку Великої Британії у кількості 348 штук; сім-картки оператора мобільного зв`язку Ірландії у кількості 8 штук; сім-картки оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» у кількості 27 штук; сім-картки оператора мобільного ПрАТ «Київстар» у кількості 5 штук; сім-картки оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» у кількості 2 штуки; сім-картка оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» зі стікером 16.05.21 у кількості 1 штука; сім-картка оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» зі стікером 05.07.21 у кількості 1 штука; стартові пакети оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» у кількості 7 штук; сім-картки оператора мобільного зв`язку Super Sim у кількості 15 штук; сім-картки оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» у кількості 9 штук; модем марки «Huawei» імей: НОМЕР_1 ; модем марки «Huawei» імей: НОМЕР_2 ; 2 коробки з сім-картками іноземних операторів мобільного зв`язку та національних операторів мобільного зв`язку; мобільний телефон марки «Redmi» в корпусі сірого кольору імей1: НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Meizu» в корпусі сірого кольору імей1: НОМЕР_4 , імей2: НОМЕР_5 ; GSM Sim Pool у кількості 4 штуки; неттоп марки «Gigabyte» с/н ; неттоп марки «Gigabyte» с/н ; сім-картки оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» у кількості 4 штуки; флеш-накопичувач марки «Kingstone» 16GB чорного кольору; системний блок марки «Vinga» в корпусі чорного кольору без серійного номеру на корпусі; квадрокоптер марки «Mavic 2» с/н 2018АР3184 модель L1P.
Рішення суду мотивоване обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене, а також може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення і незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку наступним:

- оскаржувану ухвалу було постановлено із пропуском встановленого ч.1 ст.172 КПК України строку, який судом не було поновлено;

- кримінальне порушення у вказаному кримінальному провадженні не містить ознак диспозиції ч.2 ст. 361 КК України, з огляду на недоведення стороною обвинувачення розміру завданої шкоди;

- у клопотанні слідчого, як і в оскаржуваній ухвалі не наведено доказів того, шо арештоване майно має ознаки речового доказу.

Апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу, відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно та повернути майно, на яке накладено арешт, його власнику.

Позиції учасників судового розгляду.
Власник майна та його представник підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.

Прокурор частково погодився із вимогами апеляційної скарги, зазначивши, що можна зняти арешт з квадрокоптера, однак заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Приписами ч. 1 ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

За змістом ст.131 ч.1, ч.2 п.5 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частина 2 вказаної норми встановлює, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про арешт майна, зазначених вище вимог дотримався в повному обсязі.

Щодо посилань апелянта на хибність кваліфікації кримінального правопорушення, щодо якого здійснюється досудове розслідування, апеляційний суд зауважує наступне.

На етапі досудового розслідування слідчий суддя неуповноважений вирішувати питання, які підлягають вирішенню судом під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, з`ясовувати наявність складу кримінального правопорушення в діях підозрюваної особи, правильність кваліфікації цих дій, оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Апеляційний суд зауважує, що перевірку доказів може здійснити тільки суд під час розгляду кримінального провадження по суті, відповідно в теперішній час слідчий суддя повинен лише забезпечити збереження доказів задля їх перевірки у змагальному процесі судом.

Вилучені речі підлягають перевірці на предмет встановлення їх доказового значення для кримінального провадження і можуть бути в подальшому використані як докази обставин, які підлягають такому доказуванню відповідно до ст. 91 КПК.

Крім того, враховуючи положення п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, відповідно до якої досудове розслідування - є лише початковою стадією кримінального провадження, оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів у кримінальному провадженні таких же високих вимог, як під час прийняття рішення про висунення обвинувачення чи прийняття рішення судом по суті розгляду кримінального провадження.

Слідчий суддя повинен, ґрунтуючись на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, встановити певну співрозмірність потреб досудового розслідування, з одного боку, та прав та інтересів власника майна, з іншого.

У даному випадку, слідчий суддя звернув увагу на наявність обґрунтованої підозри та вважав, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене, а також може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення і незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, та дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, про необхідність задоволення клопотання слідчої СВ відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 про арешт майна, вилученого в ході обшуку об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 .

Твердження адвоката про відсутність у вказаному кримінальному провадженні ознак диспозиції ч.2 ст. 361 КК України, апеляційний суд вважає передчасними з огляду на те, що наведена у кваліфікація на початку досудового розслідування є попередньою і в подальшому підлягає доведенню під час досудового розслідування та оцінці судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження по суті пред`явленого обвинувачення.

Щодо посилань апелянта на недоведеність відповідності арештованого майна критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, апеляційний суд, відхиляючи їх як безпідставні, звертає увагу на наступне.

Як вбачається зі змісту клопотання слідчого про накладення арешту на майно, органом досудового розслідуванням встановлено, що під час перевірки фахівцями ТОВ «Укртелеком» було виявлено велику кількість номерів, з яких у період часу з 01.01.2021р. по 28.01.2021 року здійснювалися втручання в роботу мереж електрозв`язку, а саме мали місце масові виклики спам характеру шляхом перебору київської нумерації, що призвело до витоку інформації та порушення встановленого порядку її маршрутизації.

У зв`язку із наведеним, слідчим СВ відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області 03.02.2021 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000120 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.361 КК України (несанкціоноване втручання в роботу інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж).

Об`єктивна сторона злочину проявляється у формі незаконного втручання у роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, що призвело до витоку, втрати, підробки, блокування інформації, спотворення процесу обробки інформації або до порушення встановленого порядку її маршрутизації, вчинене повторно або за попередньою змовою групою осіб, або яке заподіяло значну шкоду.

Закон передбачає ряд обов`язкових властивостей застосовуваних для вчинення даного злочину програмних і технічних засобів, зокрема: їх здатність спричинити витік, втрату, підробку, блокування інформації, спотворення процесу обробки інформації або до порушення встановленого порядку її маршрутизації.

Програмними засобами, про які йдеться у ст. 361, є комп`ютерні програми, використання яких створює можливість для незаконного проникнення у комп`ютер, його систему чи комп`ютерну мережу або ж полегшує таке незаконне проникнення. Під технічними засобами у ст. 361 розуміються будь-які технічні пристрої, за допомогою яких без використання комп`ютерних програм здійснюється вплив на роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем та електронних комунікаційних мереж.

17.05.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Суворовського районного суду міста Одеси був проведений обшук за місцем мешкання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , де було виявлено та тимчасово вилучено наступні речі: сім-картки оператора мобільного зв`язку Великої Британії у кількості 348 штук; сім-картки оператора мобільного зв`язку Ірландії у кількості 8 штук; сім-картки оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» у кількості 27 штук; сім-картки оператора мобільного ПрАТ «Київстар» у кількості 5 штук; сім-картки оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» у кількості 2 штуки; сім-картка оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» зі стікером 16.05.21 у кількості 1 штука; сім-картка оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» зі стікером 05.07.21 у кількості 1 штука; стартові пакети оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» у кількості 7 штук; сім-картки оператора мобільного зв`язку Super Sim у кількості 15 штук; сім-картки оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» у кількості 9 штук; модем марки «Huawei» імей: НОМЕР_1 ; модем марки «Huawei» імей: НОМЕР_2 ; 2 коробки з сім-картками іноземних операторів мобільного зв`язку та національних операторів мобільного зв`язку; мобільний телефон марки «Redmi» в корпусі сірого кольору імей1: НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Meizu» в корпусі сірого кольору імей1: НОМЕР_4 , імей2: НОМЕР_5 ; GSM Sim Pool у кількості 4 штуки; неттоп марки «Gigabyte» с/н ; неттоп марки «Gigabyte» с/н ; сім-картки оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» у кількості 4 штуки; флеш-накопичувач марки «Kingstone» 16GB чорного кольору; системний блок марки «Vinga» в корпусі чорного кольору без серійного номеру на корпусі; квадрокоптер марки «Mavic 2» с/н 2018АР3184 модель L1P.

Згідно клопотання слідчого, підставою для арешту вищенаведеного майна є сукупність підстав та достатніх підозр вважати, що виявлене під час вищевказаного огляду майно є доказом злочину містить його сліди та інші відомості, що мають суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадження, фіксації слідів злочину і іншої інформації, що в подальшому може мати доказове значення для даного досудового розслідування та є необхідним для проведення в ході подальшого досудового розслідування відповідних експертних досліджень.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.

Частиною другою ст.167 КПК України встановлюється, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберігали на собі його сліди.

Отже, на переконання апеляційного суду, з врахуванням вищевикладеного є достатньо підстав вважати, що арештоване майно містить його сліди та інші відомості, які в подальшому можуть мати доказове значення для досудового розслідування.

Арешт на майно, з метою збереження речових доказів, можливий коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, як того вимагають положення ст.98 КПК України.

На переконання апеляційного суду, слідчим у поданому клопотанні наведено, що відповідне майно необхідне для забезпечення наявності в кримінальному провадження доказової бази для подальшого його використання відповідно до ст.ст.84,91 КПК України, для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, та підлягають доказуванню, а відтак наведені у апеляційній скарзі посилання адвоката на незазначення у відповідному клопотанні слідчого та у оскаржуваній ухвалі слідчого судді того, що арештоване майно має ознаки речових доказів, апеляційний суд відхиляє як безпідставні.

Посилання апелянта на постановлення оскаржуваної ухвалу із пропуском встановленого ч.1 ст.172 КПК України строку, як на безумовну підставу для скасування такої ухвали, апеляційний суд відхиляє, завертаючи увагу на те, що перевищення, встановленого ч.1 ст.172 КПК України строку розгляду слідчим суддею клопотання про арешт майна, не є істотним порушеннями вимог кримінального процесуального закону, у розуміння п.3 ч.1 ст. 409 КПК України, та не має наслідком скасування правильного по суті судового рішення.

Апеляційний суд зауважує, що Верховий Суд у складі Великої Палати в постанові від 21 березня 2018 у справі № 235/3619/15-ц з посиланням на рішення Європейського суду у справі «Сутяжник проти Росії» зазначив, що не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Протилежні ж доводи апелянта, як і зауваження щодо необхідності продовження слідчим суддею для себе, у порядку, передбаченому, ч.1 ст.166 КПК України, строку, встановленого КПК України, власною ж ухвалою є такими, що ґрунтуються на суб`єктивному та хибному тлумаченні норм чинного законодавства.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій, апеляційний суд приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, тому, з урахуванням встановлених слідчим суддею обставин, клопотання сторони обвинувачення підлягало задоволенню.

Приписами п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, з урахуванням всього вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 98, 170-173, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 25 травня 2022 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000120 від 03.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.361 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4