Справа № 169/63/22
Провадження № 1-кп/169/43/22
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2022 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Ладинь Любомльського району Волинської області, жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно - технічною освітою, одруженого, офіційно непрацюючого, несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15 грудня 2021 року приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння транспортним засобом, знаходячись на АДРЕСА_1 , усвідомлюючи характер протиправних дій, шляхом вільного доступу незаконно заволодів належним ОСОБА_4 мопедом марки «Suzuki», без реєстраційного номерного знака, номер рами НОМЕР_1 , вартістю 14000 гривень, який знаходився поряд з парканом подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , розташованого на вищевказаній вулиці, чим завдав потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Такі дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані за частиною першою статті 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 24 грудня 2021 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 289 КК України.

Слідчим 24 грудня 2021 року складено обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 , який 28 грудня 2021 року затверджено прокурором та надіслано до суду.

19 липня 2022 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні на підставі статей 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення, за змістом якої обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 289 КК України, визнає повністю і щиро розкаюється у вчиненому; сторони узгодили, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 289 КК України, призначається у виді позбавлення волі на строк три роки зі звільненням його на підставі статті 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням та покладенням на нього виконання обов`язків, передбачених статтею 76 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується з такими видом і мірою покарання. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, суд дійшов висновку, що угода може бути затверджена з таких мотивів.

Так, згідно із пунктом 1 частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно до положень частин першої, третьої статті 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Частиною п`ятою статті 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Як установив суд, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до положень статті 12 КК України, є нетяжким злочином, правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про примирення укладено після повідомлення ОСОБА_5 про підозру, будь-яких претензій майнового чи морального характеру потерпілий до обвинуваченого немає, узгоджена сторонами міра покарання у виді позбавлення волі на строк три роки передбачена санкцією частини першої статті 289 КК України, відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України, звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням цілком узгоджується з положеннями статті 75 КК України, зміст угоди про примирення відповідає вимогам статті 471 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону й інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені пунктом 1 частини п`ятої статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені частиною першою статті 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Під час судового засідання з`ясовано у потерпілого ОСОБА_4 , що він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені частиною першою статті 473 КПК України.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що ОСОБА_5 немає можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечували у судовому засіданні і сторони угоди.

Умови вказаної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення є правильною і підпадає під категорію кримінальних правопорушень, щодо яких передбачена можливість укладення угоди про примирення.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 ,та про наявність в цьому випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення узгодженого сторонами покарання.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2021 року, відповідно до вимог частини четвертої статті 174 КПК України слід скасувати.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 314, 370, 374, 468, 469, 471, 473-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 19 липня 2022 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 289 КК України.

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 289 КК України.

Призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2021 року на мопед марки «Suzuki», без реєстраційних номерних знаків, номер кузова НОМЕР_1 , який знаходиться на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Головного управління Національної поліції у Волинській області за адресою: вулиця Заводська, 2А, місто Ковель, Волинська область, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, скасувати.

Речові докази, а саме мопед марки «Suzuki», без реєстраційних номерних знаків, номер кузова НОМЕР_1 , який знаходиться на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів Головного управління Національної поліції у Волинській області за адресою: вулиця Заводська, 2А, місто Ковель, Волинська область, - повернути власнику (законному володільцю).
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий