Справа № 577/1649/22
Провадження № 1-кс/577/648/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"09" червня 2022 р.

м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000402 від 07.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

07.06.2022 року слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, та прохає накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час огляду від 06.06.2022 року y ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканця АДРЕСА_1 , а саме: банківську картку АТ "Приват банку" № НОМЕР_1 , в приміщенні Конотопського РВП ГУНП в Сумській області за адресою: м. Конотоп, пр. Миру, 14, визначити місце зберігання у потерпілого ОСОБА_5 , якому відповідно до складеної розписки передано на зберігання вищезазначене майно та заборонити останньому знищувати, відчужувати чи змінювати властивості даного майна.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що 03.06.2022 року в обідній час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканець АДРЕСА_1 , перебуваючи на території АЗС "ОККО" по пр. Миру, 27 в м. Конотоп знайшов банківську картку АТ "Приват банку" № НОМЕР_1 , з якої у подальшому зняв грошові кошти належні ОСОБА_5 на загальну суму 3000 грн., чим спричинив матеріальні збитки на вказану суму.

Відомості про дане кримінальне правопорушення 07.06.2022 року внесено до ЄРДР за №0000402 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Так, 06.06.2022 року під час огляду в приміщенні Конотопського РВП ГУНП в Сумській області за участю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканця АДРЕСА_1 з його добровільної письмової згоди вилучено банківську картку АТ "Приват банку" № НОМЕР_1 , вилучено до пакетy №1. На запитання, звідки ОСОБА_4 взяв дану банківську картку, останній пояснив, що 03.06.2022 року знайшов її на АЗС «Окко» в м. Конотоп та в подальшому розраховувався нею в магазинах м. Конотоп шляхом отримання готівки на руки.

Відповідно до постанови слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області від 07.06.2022 року вилучене майно визнано та приєднано в якості речового доказу у кримінальному провадженні № 0000402 від 07.06.2022 року.

Враховуючи, що вилучене майно має значення для кримінального провадження, та може бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є правова підстава, передбачена п. п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, для накладення на нього арешту.

Слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд клопотання про арешт майна без її участі, зазначивши, що клопотання про арешт майна підтримує та прохає його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання слідчого про арешт майна без його участі.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та (або) користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

З протоколу огляду місця події від 06.06.2022 року вбачається, що 06.06.2022 року під час огляду в приміщенні Конотопського РВП ГУНП в Сумській області за участю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканця АДРЕСА_1 з його добровільної письмової згоди вилучено банківську картку АТ "Приват банку" № НОМЕР_1 , вилучено до пакетy №1 (а.с. 5-6).

Відповідно до постанови слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області від 07.06.2022 року банківську картку АТ "Приват банку" № НОМЕР_1 було визнано речовим доказом (а.с.7).

Враховуючи, що вказані в клопотання речі, а саме: банківська картка АТ "Приват банку" № НОМЕР_1 має значення речового доказу, суд приходить до переконання, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню і на вказане майно необхідно накласти арешт шляхом обмеження права користуватись та розпоряджатись даним майном, заборони його відчужувати. Виходячи із обставин справи, завдань кримінального провадження про забезпечення кримінального провадження суд вважає, що потреби кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як накладення арешту на вказане майно. Слідчий суддя вважає, що обмеження прав власності є розумним та співмірним із завданнями кримінального провадження. Такого висновку слідчий суддя дійшов з тих підстав, що накладення арешту на вищевказане майно є тимчасовим і необхідним обмеженням у праві власника на мирне володіння в розумінні ч. 1 ст. 1 Протоколу Першого до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки воно, ґрунтується на чітких та передбачуваних нормах кримінального процесуального закону з визначеними ефективними національним способами повернення цього майна і не пов`язується із повним безповоротнім та безоплатним вилученням державою цих речей, без покладення «надмірного тягара» для його власника.

Європейський Суд з прав людини в своїх Постановах від 09.06.2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», від 24.03.2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

З врахуванням відповідності майна, на яке накладається арешт, критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власника майна і те, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є свавільним, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000402 від 07.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час огляду від 06.06.2022 y ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканця АДРЕСА_1 , а саме: банківську картку АТ "Приват банку" № НОМЕР_1 , в приміщенні Конотопського РВП ГУНП в Сумській області за адресою: м. Конотоп, пр. Миру, 14, визначивши місце зберігання у потерпілого ОСОБА_5 , якому відповідно до складеної розписки передано на зберігання вищезазначене майно та заборонивши знищування, відчужування чи змінювання властивості даного майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Відповідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

СуддяОСОБА_1