1Справа № 335/965/22 1-кс/335/478/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Запорізької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою,-

ВСТАНОВИВ:

01.02.2022 ОСОБА_4 звернувся до суду із вищевказаною скаргою, у якій просить зобов`язати слідчого (прокурора) порушити кримінальну справу за фактом службової недбалості судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 , шляхом внесення відомостей до ЄРДР, та зобов`язати слідчого видати йому витяг з ЄРДР.

В обґрунтування скарги вказав, що 26.01.2022 він звернуся до прокурора Запорізької області із повідомленням про вчинення злочину, передбаченого ст. 367 КК України, у якому повідомив про вчинення злочину суддею Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 під час розгляду справи №199/5152/21, провадження №2/199/265/22. Також, у вказаному повідомленні ОСОБА_4 просив надіслати йому витяг з ЄРДР, кримінальне провадження направити за підслідністю.

Також, окремим листом ОСОБА_4 прохав прокурора Запорізької області вчинити певні дії щодо контролю над виконанням посадових інструкцій прокурорами, уповноваженими на реєстрацію повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень та направлення кримінальних проваджень за підслідністю, про що надати йому відповідь.

Станом на час подачі скарги, ОСОБА_4 витяг з ЄРДР не отримав, що свідчить про бездіяльність прокурорів, у зв`язку із чим він звернувся до суду зі скаргою.

Ухвалою слідчого судді від 01.02.2022 відкрито провадження за вказаною скаргою, призначено скаргу до розгляду на 03.02.2022.

Судові засідання з розгляду вказаної скарги неодноразово відкладались, востаннє на 19.04.2022 на 11 год. 30 хв.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення скарги, оскільки у повідомленні про вчинення злочину від 26.01.2022, з яким ОСОБА_4 звернувся до Запорізької обласної прокуратури, відсутні достатні дані для внесення відомостей до ЄРДР. Із повідомлення ОСОБА_4 про вчинення злочину, убачається, що він фактично не погоджується із рішенням суду, що не є підставою для внесення відомостей до ЄРДР.

У судове засідання, призначене на 19.04.2022 ОСОБА_4 , будучи належним чином та завчасно повідомлений про дату, час та місце судового засідання, шляхом направлення смс-повідомлення за номером мобільного телефону, та на електронну пошту, що підтверджується довідками про доставку SMS-повідомлення та електронного листа, не з`явився.

У скарзі ОСОБА_4 просив, у разі його неявки у судове засіданні, розглянути скаргу за його відсутності, врахувавши, що скаргу він підтримує у повному обсязі.

Враховуючи скорочені строки розгляду скарг на бездіяльність слідчого та прокурора, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважала за можливе розглянути скаргу за відсутності заявника.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, а також наглядове провадження №04/2/2-81-13 в межах вирішуваного питання, слідчий суддя доходить до висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_4 слід відмовити, виходячи з таких обставин.

Як встановлено слідчим суддею, 26.01.2022 ОСОБА_4 подав до Запорізької обласної прокуратури заяву про вчинення кримінального правопорушення, у якій повідомив, що 19.01.2022 суддею Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 було постановлено ухвалу у цивільній справі № 199/5152/21, провадження 2/199/265/22, без додержання правил процесуального права, у зв`язку із чим просив внести до ЄРДР відомості за ст. 367 КК України.

Згідно листа №31/2-81-13 від 28.01.2022, за підписом начальника відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернення ОСОБА_4 щодо неправомірних дій судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 , було скеровано до Дніпропетровської обласної прокуратури для розгляду в межах територіальної юрисдикції.

Положеннями статті 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини 2 статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України, від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Згідно із ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням (частина 1 статті 1 КК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 1 КК України для здійснення цього завдання КК України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.
Кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 11 КК України).
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.
Чинним КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки).
Так, відповідно до ч. 1 та 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.
Проте, така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.
Так, до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: (1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; (2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 4 та 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).
Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні ВССУ № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що (1) обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або (2) в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.
Такий висновок відповідає і Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_7 від 17 червня 2020 року, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту.
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив, що якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.
Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: (1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу (2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; (3) порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; (4) використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України), а також (5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 30.09.2021 прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.
Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.
Тобто, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.
Зі змісту заяви ОСОБА_4 від 26.01.2022 убачається, що останній стверджує про вчинення суддею Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 неправомірних дій під час розгляду цивільної справи №199/5152/21, відповідальність за які передбачена ст. 367 КК України, які полягають у постановленні суддею ухвали від 19.01.2022 про залишення зустрічної позовної заяви без руху, без додержання ЦПК України.
Частиною 1 статті 367 КК України передбачена кримінальна відповідальність за службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.
Частиною 2 вказаної статті, передбачена кримінальна відповідальність за те саме діяння, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.
З об`єктивної сторони цей злочин характеризується наявністю трьох ознак: дія або бездіяльність службової особи, наслідки у вигляді істотної шкоди, охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян; причинний зв`язок між вказаними діями чи бездіяльністю, та шкідливими наслідками.
З викладених ОСОБА_4 у заяві, яка направлена 26.01.2022 Запорізькій обласній прокуратурі обставин слідує, що нібито при постановленні суддею Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 ухвали від 19.01.2022 про залишення зустрічної позовної заяви без руху у справі №199/5152/21 було допущено службову недбалість.
Разом з тим, у заяві від 26.01.2022 не міститься будь-яких відомостей, які ж саме дії або бездіяльність були вчинені суддею Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 , які б свідчили про наявність ознак кримінального правопорушення, а також які наслідки у вигляді істотної шкоди вони завдали ОСОБА_4 , тобто заява не містить об`єктивних ознак, які характеризують склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, а саме його обов`язкових ознак об`єктивної сторони.
Таким чином, заява ОСОБА_4 від 26.01.2022 не містить об`єктивних відомостей, які б свідчили про наявність в діях судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, та зводиться до незгоди ОСОБА_4 із прийнятим суддею рішенням у цивільній справі №199/5152/21, що є підставою для оскарження вказаного рішення у порядку, передбаченому ЦПК України.
Таким чином, заява ОСОБА_4 від 26.01.2022 не містить жодних фактів, які б вказували на вчинення кримінальних протиправних дій суддею Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 , у свою чергу ця заява містить лише думку та твердження заявника про вчинення суддею кримінального правопорушення, та зводиться до незгоди із прийнятим суддею рішенням у цивільній справі. Отже, подана 26.01.2022 до Запорізької обласної прокуратури заява не може вважатись заявою про вчинення кримінального правопорушення, а тому відсутні підстави для внесення відомостей за цією заявою до ЄРДР.
Враховуючи, що скарга ОСОБА_4 містить виключно його власні міркування та припущення щодо вчинення кримінального правопорушення судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 , та не містить об`єктивних даних про вчинення суддею кримінального правопорушення, то бездіяльність Запорізької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не суперечать вимогам ст. 214 КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги, а відтак доходить до висновку, що скаргу ОСОБА_4 слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 214, 303, 306-307, 309, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Запорізької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 26.01.2022 залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 19.04.2022.

Повний текст ухвали складено 21.04.2022.

Слідчий суддя: ОСОБА_1