Справа№ 693/780/22
1-кс/693/167/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про обрання міри запобіжного заходу

01.10.2022 року м. Жашків

Слідчий суддя Жашківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жашків винесене у кримінальному провадженні № 0000255 від 29.09.2022 року ст. слідчим слідчого відділу Уманського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області ст. лейт. поліції ОСОБА_3 і погоджене прокурором Маньківського відділу Уманської окружної прокуратури ОСОБА_4 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Дельфинове Ульянівського району Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1 , із неповною освітою, не одруженого, не працюючого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, раніше у силу ст.89 КК України не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України;

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Маньківського відділу

Уманської окружної прокуратури - ОСОБА_4 ,

захисник адвокат - ОСОБА_6 ,

підозрюваний - ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:
Ст. слідчий слідчого відділу Уманського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області ст. лейт. поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В обгрунтування клопотання слідчий вказав, що у провадженні СВ ВП №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000255 від 29.09.2022р. за ознаками кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, відносно ОСОБА_5 .

У ході досудового розслідування встановлено, що 28.09.2022р. близько 13 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні не функціонуючого колишнього поліграфічного підприємства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , під час спільного вживання алкогольних напоїв із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ході раптово виниклого конфлікту, умисно, протиправно, з метою заподіяння смерті, спочатку наніс останньому два удари ліктем правої руки у обличчя ОСОБА_7 , після чого узяв з підлоги поліетиленовий пакет, який одягнув на голову ОСОБА_7 та затиснув його, щоб останній не міг дихати, а в подальшому, коли останній припинив чинити опір, зняв з голови вказаний поліетиленовий пакет та запхав потерпілому в ротову порожнину, в результаті чого згідно лікарського свідоцтва про смерть №239 від 30.09.2022р. внаслідок механічної асфіксії настала смерть ОСОБА_7

30.09.2022р. об 00 год. 30 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні даного злочину.

30.09.2022р. ОСОБА_5 відповідно до ч.1 ст.278 КПК України оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується отриманими в ході досудового розслідування доказами, а саме:

-показаннями свідка ОСОБА_8 від 30.09.2022 року;

-показаннями свідка ОСОБА_9 від 30.09.2022 року;

-показаннями свідка ОСОБА_10 від 30.09.2022 року;

-показаннями свідка ОСОБА_11 від 30.09.2022 року;

-показаннями свідка ОСОБА_12 від 30.09.2022 року;

-показаннями свідка ОСОБА_13 від 30.09.2022 року;

-даними протоколу огляду місця події від 29.09.2022;

-даними протоколу огляду місця події (трупа) від 30.09.2022;

-даними протоколу затримання від 30.09.2022;

-даними протоколу обшуку від 30.09.2022;

-даними лікарського свідоцтва про смерть № 239 від 30.09.2022;

-іншими матеріалами кримінального провадження;

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

-переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що він вчинив умисний особливо тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років, і у разі визнання його винуватим у вчиненні даного злочину та доведенні його вини в судовому порядку, йому буде призначено покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, може ухилятися від кримінальної відповідальності;

-незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню, оскільки свідки є його знайомими, з якими він перебуває в дружніх, товариських відносинах, та які були прямими очевидцями вчинення злочину, тому ОСОБА_5 шляхом умовлянь, погроз та залякувань може домогтися від них надання неправдивих показань або зміну уже наданих під час досудового розслідування показань, тим самим матиме можливість уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому злочину;

-вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.125 КК України, у кримінальних провадженнях №0000165 за ч.1 ст.125 КК України, №0000176 за ч.1 ст.125 КК України, №0000005 за ч.1 ст.125 КК України, про те, не зважаючи на це, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний особливо тяжкий злочин проти життя особи;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом зловживання своїми процесуальними правами з метою затягування досудового розслідування, яке може виразитись в неявці до слідчого, прокурора та суду під приводом надання фіктивних документів про перебування на лікуванні, подорожі, що унеможливить проведення слідчих дій в розумні строки.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Таким чином, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що він вчинив умисний особливо тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років, і у разі визнання його винуватим у вчиненні даного злочину та доведенні його вини в судовому порядку, йому буде призначено покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, може ухилятися від кримінальної відповідальності; а також незаконно впливати на свідків шляхом застосування до них фізичного насильства так як останній систематично вчиняє кримінальні правопорушення проти життя та здоров`я інших осіб, також оскільки свідки є його знайомими і вони спілкуються, ОСОБА_5 також шляхом умовлянь може домогтися від них надання неправдивих показань або зміну уже наданих під час досудового розслідування показань; ризик вчинення іншого кримінального правопорушення оскільки останній не одноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я осіб, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
При обранні запобіжного заходу слід врахувати в сукупності всі обставини перераховані у ст.178 КПК України, в тому числі: відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, так як ОСОБА_5 не має недієздатних чи обмежено дієздатних осіб на утриманні; тривале не працевлаштування та відсутність у нього стабільного доходу за основним місцем роботи; відсутність у власності цінного рухомого чи нерухомого майна; репутацію підозрюваного, оскільки останній неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи, чим нехтував будь-якими правовими нормами.
Вказані вище обставини дозволяють стверджувати про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню ризиків, зазначених у п.п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства, та який спричинив загибель людини. Враховуючи вказані вище положення кримінально-процесуального законодавства, у даному кримінальному провадженні визначення застави є недоцільним.
Крім цього, у разі відмови в обранні відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обранні запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, сторона обвинувачення вважає за необхідне покласти слідчим суддею на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді; не відлучатись з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді; повідомляти слідчого, прокурора чи слідчого суддю про зміну свого місця проживання; заборонити спілкуватись із свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 .

У судовому засіданні прокурор Маньківського відділу Уманської окружної прокуратури ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 заперечував проти застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати відносно підозрюваного цілодобовий домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого адвоката.

Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення.

Відповідно до положень ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Ч.1 ст.194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У відповідності до рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990р. «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, суд разом з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007р., п.48), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, суд позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.
Відповідно до п.4 ч.1 та п.2 ч.2 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, яке відноситься до категорії тяжких, і за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п?ятнадцяти років, а також приймає до уваги те, що підозрюваний не одружений, не працевлаштований, неповнолітніх дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність у нього соціальних зв?язків та раніше судимий, а також те, що останній, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на свідківі понятих у цьому ж кримінальному провадженні, ухилятися від органу досудового розслідування і суду та вчинити інший аналогічний злочин, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених даним Кодексом. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п?ятнадцяти років, вчинив кримінальне правопорушення із застосуванням фізичного насильства, в результаті якого загинула людина, ризики передбачені ст.177 КПК України, у зв`язку з чим суттєво збільшується необхідність ізоляції підозрюваного ОСОБА_5 на час кримінального провадження для забезпечення його швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, а також безпеки його учасників, в тому числі і самого підозрюваного, суд вважає за необхідне не визначити розмір застави у даному конкретному випадку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ст. слідчого слідчого відділу Уманського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області ст. лейт. поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 рахувати з 00 год. 30 хв. 30 вересня 2022 року до 00 год. 30 хв. 28 листопада 2022 року включно.

Не визначати розмір застави для ОСОБА_5 у кримінальному провадженні згідно п.2 ч.4 ст.183 КПК України.

Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 05 жовтня 2022 року о 08 год. 00 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_17