Справа № 307/3387/22
Провадження №1-кс/307/774/22
УХВАЛА

про часткове скасування арешту майна

19 вересня 2022 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Сас Л.Р., секретар судового засідання Ситар В.В., за участю слідчого Літуна В.Ю., представника володільця майна ОСОБА_1 - адвоката Рішка П.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про скасування арешту тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и л а:

Представник володільця майна ОСОБА_1 адвокат Рішко П.М. 15 вересня 2022 року звернувся до слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області із клопотанням про скасування арешту тимчасово вилученого майна, в якому просить скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 08 вересня 2022 року у кримінальному провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 серпня 2022 року за № 0000522.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що на підставі ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 08 вересня 2022 року накладено арешт на тимчасово вилучене у ОСОБА_1 майно, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження таким майном, а саме: на автомобіль марки «КАМАЗ 5511», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 , мешканець с. Вільхівці Лази, Тячівського району, та перебуває у користуванні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ; піщано-гравійну суміш в кількості 10 тон; та товарно-транспортну накладну №30082022/1.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна було застосовано з метою збереження речових доказів.

Поряд з цим, на сьогоднішній день відсутня будь-яка сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що автомобіль «КАМАЗ 5511», номерний знак НОМЕР_1 , піщано-гравійна суміш в кількості 10 тон; та товарно-транспортна накладна №30082022/1 є доказом злочину.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

31 серпня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесенні відомості про вчинення кримінального правопорушення за №0000522.

Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення визначена за ч.2 ст.240 КК України.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власником вантажного автомобіля марки «КАМАЗ» моделі «5511», номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_2 , а володільцем та користувачем зазначеного транспортного засобу на законних підставах є ОСОБА_1 .

За приписами статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Зазначеним Протоколом також закріплено принцип непорушності права приватної власності, тобто права власника безперешкодно володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд незалежно від волі інших осіб.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу №1, яка спрямована на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності.

Тимчасово вилучений транспортний засіб використовуються його володільцем ОСОБА_1 у процесі здійснення господарської діяльності як фізичної особи-підприємця.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ФОП ОСОБА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_3 , основним видом діяльності ФОП ОСОБА_1 є вантажний автомобільний транспорт.

Згідно з приписами ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У даному випадку подальший арешт тимчасово вилученого транспортного засобу призведене до зупинення або надмірного обмеження (порушення нормального порядку здійснення) правомірної підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 , оскільки транспортний засіб використовується у господарській діяльності, з огляду на зареєстрований вид такої діяльності згідно даних ЄДР.

Згідно ухвали слідчого судді від 08.09.2022 арешт тимчасово вилученого майна, у відповідності до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України необхідний для збереження речових доказів.

Проте, тимчасово вилучене майно не може вважатися об`єктом кримінально протиправних дій, доказом вчинення злочину у розумінні вимог ст.98 КПК України, виходячи з наступного, оскільки арешт належного майна було накладено у межах кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

Диспозицією частини 2 статті 240 КК України передбачена відповідальність за незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

Бланкетна диспозиція кримінально-правової норми лише називає або описує злочин, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права, зокрема до Переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 грудня 1994 р. № 827.

Зокрема, до корисних копалин загальнодержавного значення в складі піщано-гравійної сировини віднесено наступні копалини: галька, гравій, піщано-гальковий матеріал, ракуша, до корисних копалин місцевого значення в складі піщано-гравійної сировини віднесено пісок.

Поряд з цим, матеріали провадження не містять доказів того, що тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні - вантажний автомобіль марки «КАМАЗ» моделі «5511», номерний знак НОМЕР_1 є причетними до вчинення незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, відповідальність за незаконне видобування яких передбачена частиною 2 статті 240 КК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Тобто, у даному випадку слідчим не було доведено причетності майна чи його власника до певного конкретного кримінального правопорушення.

Матеріали кримінального провадження не містять доказів вчинення володільцем майна ОСОБА_1 видобування будь-якої корисної копалини загальнодержавного значення.

Відповідно до договору купівлі-продажу № 01-11/2021 від 01 листопада 2021року, укладеного між ТОВ «Стоун Матерія» (продавець) та ТОВ «Діфрано Юніон» (покупець) продавець продає, а покупець купує на умовах і в порядку, вказаному у договорі, щебенево-піщану суміш.

У рамках зазначеного договору, 30 серпня 2022 року ТОВ «Стоун Матерія» здійснив поставку ТОВ «Діфрано Юніон» щебенево-піщаної суміші у кількості 10 тон, що стверджується видатковою накладною ДЕ-0000032 від 30 серпня 2022 року.

30 серпня 2022 року ТОВ «Стоун Матерія» надав ТОВ «Діфрано Юніон» рахунок-фактуру №00/32 на оплату щебенево-піщаної суміші у кількості 10 тон на загальну суму 1500 грн.

Згідно договору транспортного перевезення №01-08/22 від 01 серпня 2022 року, укладеного між ТОВ «Стоун Матерія» (замовник) та ФОП ОСОБА_1 (перевізник), перевізник зобов`язується надати замовнику послуги по перевезенню вантажу автомобільним транспортом, що визначений в додатку №1 до договору.

Згідно додатку №1 до договору транспортного перевезення №01-08/22 від 01 серпня 2022 року, перевезення здійснюється автомобілем КАМАЗ 5511 номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 .

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Стоун матерія», видами діяльності товариства є, зокрема, оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.

Перевезення вантажу автомобілем «КАМАЗ 5511» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 на момент зупинення автомобіля працівниками поліції здійснювалося на підставі товарно-транспортної накладної.

Таким чином, походження піщано-гравійної суміші, що перевозилася автомобілем «КАМАЗ 5511», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , та товарно-транспортної накладної на перевезення є абсолютно легітимним і у жодному разі не свідчить про причетність тимчасово вилученого майна до вчинення будь-якого кримінального правопорушення, зокрема передбаченого ч. 2 ст.240 КК України.

Зазначені обставини спростовують факт наявності будь-якої необхідності у використанні тимчасово вилученого майна для досягнення цілей кримінального провадження та факт наявності ризиків можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Під час розгляду клопотання представник володільця майна ОСОБА_1 адвокат Рішко П.М. у підтримання клопотання посилалися на обставини, викладені у ньому.

Слідчий СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Літун В.Ю. заперечував щодо задоволення клопотання посилаючись на те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, відтак відсутні підстави для його скасування.

Заслухавши думку слідчого, представника володільця майна адвоката Рішка П.М., дослідивши документи, долучені до клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про часткове задоволення вказаного клопотання виходячи з такого.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7, ст. 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007 р., при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, між суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна причина.

Згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000522 від 31 серпня 2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 08 вересня 2022 року з метою збереження речових доказів накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування тимчасово вилученим майном, а саме на автомобіль марки «КАМАЗ 5511», номерний номер НОМЕР_1 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_2 , та перебуває у користуванні ОСОБА_1 , піщано-гравійну суміш в кількості 10 тон; та товарно-транспортну накладну №30082022/1.

На даний час у вказаному кримінальному провадженні триває досудове розслідування, проводяться відповідні слідчі дії, вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом, тому не відпала потреба в застосуванні арешту на вказаний транспортний засіб шляхом заборони його відчуження, оскільки скасування арешту майна повністю може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

У зв`язку із чим слідчий суддя дійшла висновку про те, що ОСОБА_1 не доведено, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба чи арешт накладено необґрунтовано.

Однак, згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видно, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 28 вересня 2005 року, основним видом діяльності якого є 49.41. - вантажний автомобільний транспорт.

Згідно п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

від 19 листопада 2012 р. № 1104 зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Транспортний засіб, який перебуває у володінні ОСОБА_1 передано на зберігання на спеціальний майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, що знаходиться за адресою в м. Тячів, вул. Промислова, 6, Закарпатської області.

Тобто, на даний час транспортний засіб знаходиться на майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів із наявністю у бортовому відсіку піщано-гравійної суміші вагою 10 тон, зразки якої відібрано слідчим, однак таке зберігання відбувається на відкритому майданчику при наявності атмосферних опадів, що негативно впливає на стан його зберігання, оскільки автомобіль повністю завантажений.

Відтак, арешт тимчасово вилученого майна в частині заборони користування вказаним транспортним засобом підлягає скасуванню, а тимчасово вилучене майно підлягає негайній передачі на відповідальне зберігання ОСОБА_1 із забороною відчуження та розпорядження ним.

У зв`язку з чим ОСОБА_1 необхідно визначити відповідальною особою за збереження вказаного транспортного засобу, попередивши про його обов`язок зберігати та не відчужувати вказаний транспортний засіб до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 371, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання ОСОБА_1 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати частково арешт, накладений з метою збереження речових доказів на тимчасово вилучене майно на підставі ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 08 вересня 2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000522 від 31 серпня 2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, а саме в частині заборони володільцю майна ОСОБА_1 користуватися автомобілем марки «КАМАЗ 5511», номерний знак НОМЕР_1 , який поміщено на арештмайданчик Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області.

Тимчасово вилучене майно - автомобіль марки «КАМАЗ 5511», номерний знак НОМЕР_1 , передати на відповідальне зберігання володільцю майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , із забороною розпорядження та відчуження вказаним транспортним засобом до прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде складений та оголошений 23 вересня 2022 року о 10 год.

Слідчий суддя Л.Р.Сас