Дата документу 16.12.2021
Справа № 509/6433/19
У Х В А Л А
16 грудня 2021 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Туапсе Краснодарського краю Російської Федерації, громадянина України, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1, ч.1 ст.122, ч.2 ст.194 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В проваджені Іллічівського міського суду Одеської області перебуває вказане кримінальне провадження.
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 протягом тривалого часу безпричинно, умисно, систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство до своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , з якою він проживає в одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а у зимовий період він разом з ОСОБА_6 , спільною донькою ОСОБА_7 та своєю матір`ю ОСОБА_8 проживає у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що призвело до фізичних та психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя та виразилось у формі втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втрати самооцінки, позитивних емоцій, негативних переживань, тощо. Так, ОСОБА_5 неодноразово, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи підґрунтя, вчиняв щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_6 дії, виражені у словесних образах, погрозах, висловлюваннях в її бік словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, тим самим викликав у потерпілої ОСОБА_6 побоювання за свою безпеку. Крім цього, дії ОСОБА_5 по відношенню до ОСОБА_6 в деяких випадках супроводжувалися штовханням та хватанням за руки, а також погрозами фізичної розправи.
Так, 27 січня 2019 року, приблизно о 18.00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, вчинив щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_6 дії фізичного та психологічного насильства, що виразилися у безпричинних, не маючих на те підґрунтя конфліктах, словесних образах, висловлюваннях в її адресу слів нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, штовханні та хватанні за руки, погрозах фізичної розправи та заподіянні тілесних ушкоджень, внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду склали щодо нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.
25 лютого 2019 року, приблизно о 14.00 год., ОСОБА_5 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_6 дії фізичного та психологічного насильства, що виразилися у безпричинних, не маючих на те підґрунтя конфліктах, словесних образах, висловлюваннях в її адресу слів нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, штовханні та хватанні за руки, погрозах фізичної розправи та заподіянні тілесних ушкоджень, внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду склали щодо нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.
29 березня 2019 року, приблизно о близько 16.00 год., ОСОБА_5 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 дії фізичного та психологічного насильства, що виразилися у безпричинних, не маючих на те підґрунтя конфліктах, словесних образах, висловлюваннях в її адресу слів нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, штовханні та хватанні за руки, погрозах фізичної розправи та заподіянні тілесних ушкоджень, внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду склали щодо нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП.
04 серпня 2019 року, приблизно о 08.30 год., ОСОБА_5 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_6 дії фізичного та психологічного насильства, що виразилися у безпричинних, не маючих на те підґрунтя конфліктах, словесних образах, висловлюваннях в її адресу слів нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, штовханні та хватанні за руки, погрозах фізичної розправи та заподіянні тілесних ушкоджень, внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду склали щодо нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-КУпАП.
Згідно з постановами Овідіопольського районного суду Одеської області №509/829/19 від 25 лютого 2019 року, №509/830/19 від 29 березня 2019 року, №509/1618/19 від 04 квітня 2019 року, №509/4272/19 від 12 серпня 2019 року за вищевказаними фактами ОСОБА_5 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_6
07 серпня 2019 року, приблизно о 22.00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає його мати ОСОБА_8 .
У дворі вказаного домоволодіння також перебувала його колишня дружина ОСОБА_6 . Під час сварки, що сталася між ним з одного боку та ОСОБА_6 і його матір`ю ОСОБА_8 з іншого боку, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень своїй матері, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_8 один удар кулаком в область правого ока. Коли потерпіла ОСОБА_8 стала тікати, обвинувачений, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, наздогнав її на вулиці, де біля хвіртки умисно наніс потерпілій удар рукою у в область голови, від чого потерпіла ОСОБА_8 впала на землю. Після цього ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, умисно наніс лежачій на землі матері множинні удари ногами в область тулуба та ніг, заподіявши ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді гематоми правої орбіти, синця правого передпліччя, двох синців лівого передпліччя, синця задньої поверхні грудної клітини справа, синця правого стегна, синця лівого стегна, синця в проекції лівого колінного суглоба, закритий перелом VIII правого ребра по середній паховій лінії. Закритий перелом VIII правого ребра по середній паховій лінії, з крововиливом не був небезпечним для життя і призвів до тривалого розладу здоров`я понад 21 день, за цим критерієм, згідно п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
10 вересня 2019 року, приблизно о 13.00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де на цей час проживає його колишня дружина ОСОБА_6 , яка є власником домоволодіння, та донька ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не було вдома.
Самостійно перебуваючи на території вищевказаного домоволодіння, у маючи довготривалі неприязні стосунки з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної та кримінальної відповідальності за домашнє насильство відносно останніх, перебуваючи в судових спорах з ОСОБА_6 щодо розподілу майна, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на умисне знищення та пошкодження майна ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний намір, скориставшись відсутністю власниці та сторонніх осіб, перебуваючи в приміщенні споруди літньої кухні (сараю), що прилаштована до основної будівлі будинку, в якому ОСОБА_6 зберігала солому, ОСОБА_5 здійснив умисний підпал, наявних у приміщенні, снопів соломи, в результаті чого розпочалась пожежа, що охопила площу в 25 кв.м. Внаслідок чого вогнем пошкоджено перекриття літньої кухні на площі близько 25 м.кв. Таким чином, завдяки діям пожежників, які завчасно загасили пожежу вдалося ліквідувати реальну загрозу знищення безпосередньо самого житлового будинку потерпілої.
Згідно експертного висновку осередок пожежі знаходиться на підлозі у внутрішньому просторі будівлі літньої кухні. Причиною виникнення пожежі є займання в осередку пожежі внаслідок занесення стороннього джерела запалювання. Джерелом запалювання у випадку даної пожежі стала дія відкритого джерела запалювання у вигляді полум`я сірника, свічки, запальнички, тліючого тютюнового виробу або іншого подібного за потужністю джерела запалювання.
Дії обвинуваченого кваліфіковано як:
вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо колишнього подружжя, що призводить до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи ст.126-1 КК України,
заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривали розлад здоров`я ч.1 ст.122 КК України,
умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу ч.2 ст.194 КК України.
Прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи наявністю ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Захисник та обвинувачений заперечували проти продовження строку запобіжного заходу, оскільки, на їх думку, винуватість обвинуваченого не доведена, зазначені ризики відсутні, захисник ОСОБА_4 просила змінити запобіжний захід на більш м`який.
Вислухавши думки учасників кримінального провадження, суд вважає, що обвинуваченому слід продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з таких підстав.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні, поміж іншого, тяжкого умисного злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, за який кримінальним законом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років.
Докази, досліджені під час судового розгляду доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри (обґрунтованість обвинувачення) ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.
Обставини злочинів свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що зберігаються ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме - що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що також свідчить про недостатність застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків, а саме - особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави.
Ризик переховування обвинуваченого від суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України) підтверджується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується, поміж іншого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років. На думку суду, тяжкість покарання, яке може бути призначене обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, може спонукати його до вчинення спроб переховування від суду. Іншими чинниками, які підтверджують існування цього ризику, суд вважає відсутність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого в місті його постійного проживання, відсутність утриманців та роботи.
Так, з обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1 КК України, щодо його колишньої дружини, та ч.1 ст.122 КК України, вчиненого щодо матері. Крім того, з обвинувального акту вбачається, що 04 квітня 2019 року ОСОБА_5 був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ст.309-1 КК України невиконання обмежувального припису, вчиненого щодо доньки обвинуваченого ОСОБА_7 .
Під час допиту потерпілих в судовому засіданні останні підтвердили обставини злочинів, інкримінованих обвинуваченому, матір обвинуваченого - потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що ОСОБА_5 зловживає алкогольними напоями, протягом тривалого часу б`є її, вимагає кошти, а також вчиняє домашнє насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_6 у присутності доньки ОСОБА_7 , щодо якої він позбавлений батьківських прав.
За таких обставин суд вважає, що соціальні зв`язки обвинуваченого не є міцними, такими, що можуть реально запобігти ризику переховування від суду.
Ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення підтверджується наступним.
ОСОБА_5 інкримінується вчинення домашнього насильства щодо колишньої дружини потерпілої ОСОБА_6 , з якою він проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, з показань матері обвинуваченого потерпілої ОСОБА_8 випливає, що обвинувачений у певний період року мешкав за місцем її проживання: АДРЕСА_1 , де бив її, вимагав гроші на алкогольні напої. Такі дії обвинувачений почав вчиняти одразу після звільнення з місць позбавлення волі.
Судом встановлено, що обвинувачений не працює.
За таких обставин обвинувачений, у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може знову вчинити злочин, пов`язаний з домашнім насильством, щодо своєї матері та колишньої дружини.
Крім того, в попередніх судових засідання представник потерпілих заперечував проти застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу саме з цих підстав.
Ці ризики, на думку суду, не зменшились зі збігом часу, проведеного обвинуваченим під вартою.
При вирішенні питання про продовження строків запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд враховує і інші обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується; його вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи; його репутацію та майновий стан; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується ОСОБА_5 , наявність у нього попередньої судимості.
За таких обставин клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, клопотання захисника задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч.4 ст.183 суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;
4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;
5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Враховуючий, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.126-1, ч.1 ст.122 КК України, пов`язаних із застосуванням насильства, суд вважає за необхідне не визначати йому заставу, як альтернативний запобіжний захід, на підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України.
Керуючись ст.ст.176178, 183, 194, 370-372 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 11 лютого 2022 року, включно.
У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій особі місця ув`язнення.
Ухвала може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя