Справа № 344/9675/22
Провадження № 1-кс/344/3663/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП України в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000138 від 24.03.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , розлученої, офіційно не працюючої, раніше судимої, -

ВСТАНОВИЛА:
Слідчий ОСОБА_4 , звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено прокурором ОСОБА_7 , в якому просить застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави із покладенням певних обов`язків.

В обґрунтування клопотання вказано про те, що ОСОБА_5 , з метою особистого збагачення, шляхом одержання незаконних прибутків, діючи умисно, з метою збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено, при невстановлених слідством обставинах, в невстановленому місці та у невстановлений час, незаконно придбала психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін.

При цьому ОСОБА_5 , діючи умисно, грубо порушуючи вимоги ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно, з метою подальшого збуту, зберігала при собі вказану психотропну речовину.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут психотропних речовин, ОСОБА_5 02.08.2021 у період часу з 11 год. 16 хв. по 11 год. 50 хв., перебуваючи в м. Коломия, по вул. Бандери, поряд з кафе «Ватра», діючи умисно, з корисливих спонукань за грошові кошти в сумі 6000 грн. збула ОСОБА_8 придбану нею при невстановлених обставинах порошкоподібну речовину в поліетиленовому пакеті, яка містить психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін, в кількості 0,7240.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут психотропних речовин, ОСОБА_5 08.08.2022 приблизно о 15 год. 00 хв., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно збула ОСОБА_8 за грошові кошти в сумі 500 грн. придбану нею психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін.

08.08.2022 о 15 год. 06 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчиненими повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

09 серпня 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення вважає, що до підозрюваної ОСОБА_5 доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден інший запобіжний захід не може забезпечити вирішення завдань кримінального процесу та запобігти вказаним ризикам. ОСОБА_5 не працевлаштована, не має постійного джерела доходу та в подальшому може займатися злочинною діяльністю з метою одержання грошових коштів. Враховуючи вищенаведені ризики, репутацію підозрюваної, обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання - неможливе.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задоволити, зазначив, що підозрювана раніше судима, судимість не погашена, просить слідчого суддю таке врахувати при застосуванні запобіжного заходу.

Слідчий клопотання підтримав, просив задоволити.

Підозрювана просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або ж зменшити розмір застави. Зазначила, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також матір з другою групою інвалідності та батька із хворобою Паркінсона, який не може себе обслуговувати, тому вона є його опікуном.

З приводу вчинення кримінального правопорушення зазначила, що рік тому до неї підходив чоловік, дав їй 6 000 грн. щоб вона продала йому амфетамін, та вона не збуває такі засоби, купила в аптеці цитрамон, зробивши з нього порошок дала йому. Вказує, що має сумніви до результатів експертизи, та бажає ознайомитись з висновком. Через рік до неї звернувся чоловік, який запрошував її на зустріч, та мав бажання придбати амфетамін, вона дала йому такий, за що він у свою чергу дав передав гроші.

Щодо свого матеріального становища, то зазначила, що працює неофіційно, продає речі та збирає ягоди.

Захисник у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, просив застосувати до його підзахисної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або ж зменшити розмір застави, взяти до уваги характеристику підозрюваної, наявність у неї стійких та міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання. Ризики наведенні прокурором вважає не обґрунтованими належним чином. Звертає увагу суду, що за місцем проживання підозрюваної було проведено обшук, доказів здійснення незаконної діяльності пов`язаної із збутом наркотичних засобів не виявлено.

Слідчий суддя вислухавши пояснення учасників розгляду клопотання, перевіривши матеріали клопотання, дійшла наступного висновку.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчим відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП України в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000138 від 24.03.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08.08.2022 ОСОБА_5 фактично затримано 08.08.2022 о 15 год. 06 хв. на відкритій місцевості по вул. Шкрумеляка у м. Коломия.

09.08.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у тому, що вона підозрюється у вчиненні злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Вирішуючи дане клопотання слідчий суддя враховує також вагомість наявних доказів, які містяться у матеріалах клопотання: протокол огляду та вручення від 02.08.2021, протокол добровільної видачі від 02.08.2021, висновок експерта від 07.12.2021 №СЕ-19/109-21/12776-НЗПРАП, протокол про результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 03.08.2021, додаток до протоколу огляду відеозапису за період з 02.08.2021 по 02.08.2021 в ході проведення НСРД, протокол огляду та вручення від 08.08.2022, протокол добровільної видачі від 08.08.2022, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 08.08.2022, висновок експерта від 09.08.2022 №СЕ-19/109-22/8195-НЗПРАП, протокол допиту підозрюваної ОСОБА_5 від 09.08.2022.

Разом з тим слідчий суддя на цьому етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Тому, на підставі оцінки сукупності отриманих доказів, слідчим суддею визначено, що причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Прокурор у судовому засіданні довів, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме найбільш значним ризиком є те, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі від шести до десяти років з конфіскацією майна та вона усвідомлює про можливість призначення їй судом саме такого виду покарання у разі доведення її вини; підозрювана може впливати на свідків у даному провадженні, оскільки їй відомі чи після ознайомлення з матеріалами провадження стануть відомі їх анкетні відомості та перебуваючи на волі, ОСОБА_5 матиме можливість чинити на них тиск, з метою уникнення від кримінальної відповідальності; ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може приховувати докази її злочинних дій, вчинити інше кримінальне правопорушення, так як підозрювана ОСОБА_5 раніше судима, офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, може продовжувати вчиняти корисливі злочини з метою одержання доходів.

Слідчий суддя дійшла висновку, що вказані ризики існують, оскільки на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин та всіх причетних осіб.

Поряд з цим, не ставлячи під сумнів довіру, на яку заслуговує особа, яка звертається з проханням, з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обставини, слідчий суддя в цілому вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу на даній стадії кримінального провадження не відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу. Зокрема і домашнього арешту, оскільки підозрювана може вчиняти кримінальне правопорушення за місцем свого фактичного проживання.

Згідно п.36 рішення у справі «Москаленко проти України» від 20.05.2010 (заява №37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (п.58 рішення від 04 жовтня 2005 року у справі «Бекчиєв проти Молдови, заява №9190/03).

Згідно практики Європейського суду з прав людини серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (п.40 рішення у справі «Клоот проти Бельгії» від 12 грудня 1991 року, заява №12718/87). Наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин (п.34 рішення у справі «Сельчук проти Туреччини» від 10 січня 2006 року, заява № 21768/02; п.9 рішення від 10 листопада 1969 року у справі «Мацнеттер проти Австрії»).

При цьому слідчий суддя, бере до уваги, характеризуючі дані особи підозрюваної ОСОБА_5 , її молодий вік, не одружена.

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №8 від 11.07.2022 ОСОБА_5 є матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та відповідно до витягу №1 від 11.07.2022 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №3 від 09.08.2022, 24.06.2015 рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області №346/2489/15-ц шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_5 розірвано.

Підозрювана зазначає, що на її утриманні перебувають батьки: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є інвалідом другої групи по зору з 01.01.2005 безстроково, що підтверджується довідкою серії МСЕ №147823 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який згідно довідки №202 має хворобу Паркінсона, на час огляду дієздатний.

Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого №2810/20 ОСОБА_5 поставлено діагноз: маніакальний епізод, перебувала на стаціонарному лікуванні у період з 18.09.2020 по 21.09.2020.

Згідно довідки ОСОБА_5 нараховується державна допомога сім`ям з дітьми, допомога одиноким матерям у період з 01.10.2021 по 31.03.2022 у сумі 45 грн. 17 коп.

Згідно витягу з системи Армор ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засуджена за ч. 2 ст. 296 КК України, вирок змінено Івано-Франківським апеляційним судом на покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн., вирок набрав законної сиди 08.02.2022. Крім того ОСОБА_5 притягувалась до адміністративної відповідальності.

Суд також бере до уваги те, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, зумовлений корисливими інтересами, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, особливо в умовах воєнного стану, який запроваджений на території України.

Задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому, слідчий суддя оцінює суворість можливого покарання для підозрюваної та визнає за реальну небезпеку можливість здійснення нею перешкод слідству у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, дотримуючись принципів співрозмірності між тяжкістю кримінального правопорушення (характером кримінального правопорушення згідно оголошеної підозри) та характером цього запобіжного заходу.

Разом з тим згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваної, інших даних про її особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та не може бути завідомо непомірним для неї.

Частиною 5 ст. 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, крім наведеного вище, враховую практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , а інкриміноване кримінальне правопорушення, характер та обставини його вчинення.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задоволити та застосувати до ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 06 жовтня 2022 року до 15 год. 06 хв., з визначенням застави у мінімальному розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням на підозрювану передбачених у ст. 194 КПК України додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження. А розмір застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні і стимулюватиме його подальшу поведінку, враховуючи попередню судимість та корисливі мотиви.

За змістом ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-194, 196-197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання задоволити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06 жовтня 2022 року 15 год. 06 хв. включно.

Взяти підозрювану ОСОБА_5 під варту в залі суду, а тримання її під вартою здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Строк тримання під вартою рахувати з 08 серпня 2022 року 15 год. 06 хв., тобто з дати затримання в порядку 208 КПК України.

Визначити заставу у вигляді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень, яка може бути внесена як самою підозрюваною так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265).

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора, та, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки на строк до 06 жовтня 2022 року 15 год. 06 хв. включно, тобто в межах строку досудового розслідування:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії ухвали до 06 жовтня 2022 року 15 год. 06 хв. включно, в межах строку досудового розслідування.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб, родичів.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваною в цей же строк з моменту вручення копії даної ухвали.

Повний текст ухвали складено 10 серпня 2022 року.

Слідчий суддя
Івано-Франківського міського суду Леся КІНДРАТИШИН