Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 514/1055/21
Провадження по справі № 1-кп/514/35/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 травня 2022 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання цивільного позивача ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000134 від 11.04.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-
В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тарутинського районного суду Одеської області на розгляді знаходиться кримінальне провадження, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 від 11.04.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Ухвалою суду від 06 грудня 2021 року дане кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

До суду від потерпілого ОСОБА_4 надійшов цивільний позов до обвинувачених - цивільних відповідачів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про стягнення з останніх в солідарному порядку майнової шкоди в сумі 42992,07 грн., упущену вигоду в сумі 99869,10 грн., моральної шкоди в сумі 300000,00 грн., завданої кримінальним правопорушенням (злочином), а також понесених судових витрат у розмірі 44000 грн.

У зв`язку з цим, потерпілим ОСОБА_4 , який є цивільним позивачем у справі, заявлено клопотання про арешт майна, в якому останній просить накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_6 , а саме на: ВАЗ 211540, 2010 р. виг., об`єм двигуна - 1596; ГАЛАЗ 3207.05, 2008 р. виг., об`єм двигуна - 4750; ГКБ 8350, 1983 р. виг., земельну ділянку площею 0,2901 га, кадастровий номер:0:01:001:0068 та земельну ділянку площею 0,2901 га, кадастровий номер:0:01:001:0241, шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження. Також, просить суд накласти арешт на гроші, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, які належать ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Беручи до уваги можливість відчуження обвинуваченими вказаного майна з метою ухилення від цивільно-правової відповідальності, вважає, що таке майно підлягає арешту з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову).

Прокурор надав заяву з проханням розглянути дане питання за його відсутності.

Учасники судового провадження в судове засідання не викликались в силу положень ч. 2 ст. 172 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Вивчивши клопотання про арешт майна, оцінивши доводи цивільного позивача про необхідність накладення арешту, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема арешт майна.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно обвинуваченого, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати, зокрема, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завдання кримінального провадження.

Судом встановлено, що потерпілим ОСОБА_4 у заяві про забезпечення позову не доведено необхідності арешту майна, а також наявності ризиків відчуження майна.

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Проте, в клопотанні не обґрунтована співмірність накладання арешту з вимогами, які просить стягнути цивільний позивач так як вбачається з цивільного позову вимоги предявлені до двох відповідачів, що унеможливлює виконання вимог ч. 8 ст. 170 КПК України про співмірність вартості майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Крім того, відомості про майно відповідача - обвинуваченого ОСОБА_5 взагалі не наведені.

Також, щодо накладення арешту на всі банківські рахунки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 суд зазнаає, що потерпілим у клопотанні не зазначено на які саме рахунки необхідно накласти арешт та в якому розмірі, наявність коштів на рахунку.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість клопотання в цілому, з урахуванням чого, в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170-173, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання цивільного позивача ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000134 від 11.04.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1