Справа № 761/2742/19
Провадження № 1-кп/761/702/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2022 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4, ОСОБА_5

секретаря судових засідань ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження №0007205 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :

обвинувачений ОСОБА_1 подав суду заяву, у якій він просить прийняти відмову від захисника ОСОБА_2 та постановити ухвалу, якою доручити відповідному органу (установі), уповноваженому законом на надання безоплатної правової допомоги, призначити адвоката для здійснення захисту за призначенням та забезпечити його прибуття у зазначені в ухвалі час і місце для участі у кримінальному провадженні.

Свою заяву обвинувачений обґрунтовує тим, що у нього відсутня довіра до захисника у зв`язку із порушенням останнім Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року. ОСОБА_1 стверджує, що захисник з ним не спілкується, не пояснює лінію захисту та вимагає від обвинуваченого, щоб той не озвучував будь-яких заяв чи клопотань.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подану ним заяву та просив її задовольнити.

Захисник ОСОБА_2. висловив незгоду із доводами, наведеними у заяві його підзахисного. Вказував, що обставини, на які посилається обвинувачений, не мали місця під час здійснення ним захисту у цьому кримінальному провадженні. Зазначив, що неодноразово роз`яснював обвинуваченому його процесуальні права, а також озвучував лінію захисту з детальним посиланням на норми закону України про кримінальну відповідальність.

Прокурор заперечив подану ОСОБА_1 заяву та вказав, що відсутні підстави для її задоволення.

Заслухавши позицію учасників судового провадження та проаналізувавши доводи заяви обвинуваченого, суд вважає, що відсутні підстави для її задоволення з урахуванням такого.

ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто в особливо тяжкому злочині, що з огляду на ч. 1 ст. 52 КПК України зумовлює обов`язкову участь захисника у такому кримінальному провадженні.

Судом встановлено, що захисник ОСОБА_2. здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_1 на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі від 03 квітня 2019 року №026-0002499, виданого регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у місті Києві.

Відповідно до ч. 3 ст. 54 КПК України відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.

Частиною 1 ст. 24 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» регламентовано, що адвоката або працівника Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, який надає безоплатну вторинну правову допомогу, може бути замінено у випадках та порядку, визначених законом.

При цьому такі випадки встановлено у ч. 2 ст. 24 названого Закону, у якій вказано, що адвоката або працівника Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, який надає безоплатну вторинну правову допомогу, може бути замінено на адвоката або працівника такого центру за рішенням Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у разі: 1) хвороби, повної або часткової втрати працездатності, смерті адвоката або працівника Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги; 2) неналежного виконання адвокатом своїх зобов`язань за умовами договору; 3) відмови адвоката або працівника Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від виконання доручення/наказу Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги з підстав, передбачених законом; 4) зміни підсудності провадження або справи чи підслідності кримінального правопорушення; 5) припинення дії договору про надання безоплатної вторинної правової допомоги; 6) неналежного надання безоплатної вторинної правової допомоги працівником Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги; 7) припинення трудового договору з працівником Центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги; 8) зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю; 9) виключення адвоката з Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу; 10) наявності інших підстав, передбачених законом.

У поданій заяві ОСОБА_1 вказує, що захисник з ним не спілкується та не повідомляє про лінію захисту у кримінальному провадженні.

Водночас будь-яких доказів, які б підтверджували ці доводи, обвинуваченим не надано. Навпаки, позиція захисника ОСОБА_2 у цьому кримінальному провадженні є активною та спрямована на ефективне здійснення ним функції захисту та обстоювання лінії захисту, яка сприяє у створенні для обвинуваченого сприятливих наслідків у розглядуваній справі.

Водночас суд наголошує, що ефективність захисту не є тотожним досягненню за результатами судового розгляду бажаного для обвинуваченого результату, а полягає в наданні йому належних та достатніх можливостей з використанням власних процесуальних прав або кваліфікованої юридичної допомоги захищатися від обвинувачення в передбачений законом спосіб (постанова колегії суддів Другої судової палати ККС від 09 квітня 2020 року у справі №130/1156/18, провадження № 51-3199км19).

Подальша незгода обвинуваченого з раніше обраними та узгодженими з адвокатом позицією і тактикою захисту не свідчить про його неефективність. Тобто, в розрізі і положення національного законодавства і практики ЄСПЛ, ефективним з боку захисника є захист, коли захисник вжив усіх можливих ефективних та доречних процесуальних засобів, які не суперечать закону, для забезпечення дотримання або відновлення прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого та з`ясування обставин, які спростовують підозру чи обвинувачення, пом`якшують чи виключають кримінальну відповідальність підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно з п. 262 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» право кожного обвинуваченого у вчиненні злочину на ефективний захист, наданий захисником, є однією з основних ознак справедливого судового розгляду. Також у п. 89 рішення ЄСПЛ від 13 лютого 2001 р. у справі «Кромбах проти Франції» вказано, що хоча право кожної особи, обвинувачуваної у вчиненні кримінального правопорушення, на ефективний захист адвокатом не є абсолютним, воно становить одну із головних підвалин справедливого судового розгляду. Це ж зазначив ЄСПЛ і у рішеннях у справах «Яременок проти України», «Шабельник проти України».

Однак ОСОБА_1 не вказує в чому конкретно проявляється неефективність захисту, який здійснює ОСОБА_2 , а лише формально посилається у своїй заяві на низку нормативно-правових актів, які загалом регулюють питання надання правової допомоги у кримінальному провадженні. Окрім цього, вказівка обвинуваченого про відсутність у нього довіри до захисника є його суб`єктивним переконанням, яке згідно з нормами ст. 54 КПК України не є підставою для заміни захисника.

Не підтверджує таких обставин і сам захисник ОСОБА_2., а про їхню відсутність вказують і матеріали кримінального провадження, за якими захисник не лише бере активну участь у всіх судових засіданнях, але й послідовно заперечує винуватість обвинуваченого та не погоджується з обвинувальною позицією прокурора, наводить свої міркування щодо незгоди зі стороною обвинувачення на користь ОСОБА_1 .

Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви обвинуваченого про відмову від захисника.

Керуючись ч. 1 ст. 52, ст. 54 КПК України, суд

у х в а л и в :

заяву обвинуваченого ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Відмовити обвинуваченому ОСОБА_1 у прийнятті відмови від захисника ОСОБА_2

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено о 10 год. 00 хв. 13.10.2022.

Судді

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5