Дата документу 26.05.2022 Справа № 554/3599/22
Провадження № 1-кс/554/4796/2022
УХВАЛА
Іменем України
26 травня 2022 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання слідчого СВ відділу поліції №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000264 від 23.05.2022 за ч. 1 ст.246 КК України, про арешт майна,-
в с т а н о в и в:

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого про арешт майна, погоджене прокурором, у якому прохав накласти арешт на майно, а саме на сідловий тягач VOLVO, н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_5 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 ; напівпричеп JANMIL NW-18, н.з. НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 ; товаро-транспортну накладну б/н від 20.05.2022; копію договору № 1 від 02.02.2022 на виконання робіт на 3 арк.
У судове засідання слідчий та власник майна не з`явилися, слідчий подав заяву про розгляд клопотання без його участі.
Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до такого висновку.
Встановлено, що у провадженні СВ відділу поліції №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження №0000264 від 23.05.2022 за ч. 1 ст.246 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.05.2022 близько 11:30 год. до ЧЧ ВП №2 Полтавського РУП надійшло повідомлення зі служби 102 від працівника поліції про те, що 22.05.2022 року близько 10:30 год. на 324 км а/д Київ-Харків-Довжанський виявлено автомобіль VOLVO, н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом JANMIL NW-18, н.з. НОМЕР_2 , який перевозить деревину без відповідних дозвільних документів (ЄО~№4391 від 22.05.2022).
При цьому водій транспортного засобу надав працівникам поліції товарно- транспортну накладну б/н від 20.05.2022, в якій не зазначено породу деревини.
Під час проведення огляду місця події в порядку ст. 237 КПК України 22.05.2022 на 324 км а/д Київ-Харків-Довжанський було виявлено та вилучено: сідловий тягач VOLVO н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом JANMIL NW-18 н.з. НОМЕР_2 , кузов якого об`ємом 45 куб.м. заповнений деревиною невідомої породи різної довжини та діаметру; товарно-транспортна накладна б/н від 20.05.2022; копія договору №1 від 02.02.2022 на виконання робіт на 3 аркушах.
Слідчий вказує, що в даному випадку є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що сідловий тягач VOLVO, н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_5 , зареєстрованому адресою: АДРЕСА_1 ; напівпричеп JANMIL NW-18 н.з. НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , кузов якого об`ємом 45 куб.м. заповнений деревиною невідомої породи різної довжини та діаметру, є речовим доказами та їх необхідно зберегти у тому ж стані.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Разом з цим, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173, 174 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб, необхідність подальшого перебування майна під арештом.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок чого, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Суд бере до уваги, що водієм транспортного засобу працівникам поліції було надано товарно-транспортна накладна б/н від 20.05.2022 та копія договору №1 від 02.02.2022 на виконання робіт на 3 аркушах, що свідчить про правомірність дій власника майна щодо закупівлі лісоматеріалів.

Таким чином, органом досудового розслідування не доведено того, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вказане майно є доказом злочину, неправомірних дій.

Водночас, слідчим не доведено законність проведеного 22.05.2022 року огляду(у протоколі огляду місця події вказана дата 22.02.2022 року), оскільки слідчий не надав документів, що підтверджують законність дій працівників Національної поліції.

З огляду на викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення не доведено необхідність накладення арешту, а тому в задоволенні поданого клопотання слід відмовити, як необґрунтованого.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 100, 170-173, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000264 від 23.05.2022 за ч. 1 ст.246 КК України відмовити.
Вилучене під час огляду від 22.05.2022 року майно негайно повернути.
Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня оголошення до Полтавського апеляційного суду.
Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Слідчий суддя ОСОБА_1