Справа №694/618/22
провадження № 1-кс/694/236/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2022 року м. Звенигородка
Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про встановлення строків органу досудового розслідування на проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій,-
ВСТАНОВИВ:

20.04.2022 адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Звенигородського районного суду з клопотанням про встановлення строків органу досудового розслідування на проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій в рамках кримінального провадження № 0000486 від 02.05.2021 р.
Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні Звенигородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0000486 від 02.05.2021 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України. Досудове розслідування вказаного кримінального провадження здійснює слідчий СВ Звенигородського РВП ОСОБА_5 . По вказаному кримінальному провадженню він, ОСОБА_3 є захисником ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 18.04.2022 близько 11 год.24 хв. в приміщенні Катеринопільського відділення «Укрпошти» ним від слідчого було отримано повідомлення про завершення досудового розслідування від 08.04.2022 та запропоновано прибути 18.04.2022 до слідчого ОСОБА_5 для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування відповідно до вимог ст.283,290 КПК України. Окрім того, ним було отримано повідомлення про надання доступу до матеріалів, які містять відомості, що можуть бути використані в суді відповідно до вимог ч.6 ст.290 КПК України та запропоновано прибути 15.04.2022 до прокурора Катеринопільського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_6 . Однак, 23.03.2022 року він звертався в інтересах скаржника до слідчого Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_5 з відповідними клопотаннями на проведення відповідних слідчих дій, в тому числі про проведення слідчого експерименту відповідно до вимог ст.240 КПК України за участю свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за обов`язкової участю підозрюваного та його захисника. 28.03.2022 йому, як захиснику підозрюваного було вручено копію клопотання про продовження строку досудового розслідування, зі змісту якого вбачається, що підставою для його продовження є проведення слідчого експерименту за участю свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; при виникненні необхідності провести інші слідчі їх дії; та складення обвинувального акту з реєстром матеріалів досудового розслідування. В подальшому, 02.04.2022 за визначеною датою слідчим, під час проведення слідчого експерименту ним, підозрюваним та указаними свідками було зазаначено, що природні умови під час проведення вказаного слідчого експерименту не відповідають тим погоднім умовам, що мали місце 01.05.2021 під час ДТП та запропоновано слідчому залучити транспортний засіб таких же самих технічних характеристик з метою відтворення всіх подій, що мали місце 01.05.2021 в момент ДТП, на що слідчий ОСОБА_5 повідомив, що т.з. для проведення слідчого експерименту йому не потрібен, оскільки йому все і так зрозуміло. У зв`язку з цим, проведення слідчого експерименту було зупинено. Вказані зауваження та пропозиції були внесені до протоколу проведення слідчого експерименту від 02.04.2022. Слідчий повідомив, що дату проведення слідчого експерименту буде повідомлено додатково.Разом з тим, 18.04.2022 йому стало відомо про нібито завершення досудового розслідування, тобто слідчим ОСОБА_5 під час здійснення досудового розслідування так і не було здійснено ряд процесуальних дій, які він зазначав у клопотанні про продовження строку досудового розслідування, оскільки саме проведення слідчого експерименту за участю свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було умовою продовження строку досудового розслідування. Вважає, що слідчий своїми діями порушує права обвинуваченого на об`єктивне та неупереджене проведення досудового розслідування, фактично здійснює сфабрикування матеріалів вказаного кримінального провадження, його дії свідчать про небажання встановленню та дослідженню фактичних обставин подій ДТП, що мала місце 01.05.2021.

Тому, просить встановити органу досудового розслідування розумні строки щодо проведення слідчої дії, а саме слідчого експерименту за участю свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та за обов`язкової участі підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_3 .
В судовому засіданні ОСОБА_3 подане клопотання підтримав, просив задовольнити.

Пояснив, що слідчим дійсно було поворно проведено слідчий експеримент за його клопотанням, проте при його проведенні погодні умови не відповідали умовам за яких було вчинено імовірне кримінальне правопорушення та слідчим при проведенні слідчого експерименту не було забезпечено наявність транспортного засобу, аналогічного тому, яким було скоєно ДТП, у зв`язку з чим підозрюваний та його захисник відмовилися від його проведення. Також вказав, що транспортний засіб, яким було вчинено ДТП наразі повернуто підозрюваному і на час проведення слідчого експерименту він перебував у його фактичному користуванні.
Прокурор та слідча в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, вказали що воно є необґрунтованим.
У подальшому ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , слідчий в судове засідання не з`явилися не з`явилися, були повідомлені належним чином.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не надходило, відтак фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, заслухавши доводи сторін, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Положення ст. 55 Конституції України визначають, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Якщо інше не передбачено КПК України, здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу до будь-яких засобів правового захисту, якщо під час кримінального провадження порушуються її права, гарантовані Конституцією України та міжнародними договорами України.
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 36, частиною 5 статті 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Згідно ч. 1 ст.113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Відповідно до ст. 114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Відповідно до ч. 6 ст. 28 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.
Окрім того, як прямо передбачено ч. 2 ст. 28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, а слідчий суддя лише в частині строків

розгляду питань, віднесених до його компетенції.
Положеннями ст.28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
При цьому при вирішенні клопотання необхідно виходити із недопустимості порушення процесуальної самостійності слідчого, прокурора, що передбачені ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України. Реалізуючи повноваження щодо забезпечення розумних строків, суб`єкти, зазначені у ч. 6 ст. 28 КПК України, у тому числі і слідчий суддя, не можуть втручатися у законну діяльність та компетенцію один одного.
Також, за ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 223 КПК України слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилася від участі в ній.
Як встановлено слідчим суддею і не заперечувалося заявником в судовому засіданні для проведення слідчого експерименту за клопотанням сторони захисту 02.04.2022 прибули підозрюваний, його захисник та свідк, що підтверджено відповідним протоколом (а.с.55). Тобто всі вимоги, які були у клопотанні сторони захисту про проведення слідчого експерименту були дотримані експеримент проведено за участі усіх осіб вказаних у клопотанні (а.с 64-66).
Разом з тим, як вказано у протоколі сторона захисту відмовилася від його проведення, оскільки слідчим на місці проведення не було надано доказів про продовження строку досудового розслідування та не забезпечено наявності аналогічного транспортного засобу.
Слідчий суддя враховує позицію заявника про необхідність ефективного досудового розслідування.
Однак слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки в цілому зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України). Жодною нормою КПК України не передбачено, що слідчий суддя може втручатись в діяльність слідчого, зокрема, зобов`язати його вчинити конкретні, не передбачені чинним законодавством дії.
Враховуючи, що слідчим було вчинено усі необхідні дії для проведення слідчого експерименту, проте останній не відбувся з вини сторону захисту, яка і клопотала про його проведення, слідчий суддя вважає, що клопотання не може бути задоволене..
Питання ефективності досудового розслідування, ініціювання слідчих дій, які на думку підозрюваного слід вчинити у межах кримінального провадження має вирішуватися у процесуальний спосіб, визначений КПК України у межах прав підозрюваного у кримінальному провадженні.
Ця ухвала не є перешкодою для реалізації особою, яка подала клопотання, своїх прав, відповідно до їх обсягу, визначеному кримінальним процесуальним законодавством, у спосіб, передбачений цим же законом.
За таких обставин, підстав для задоволення скарги та процесуального реагування слідчим суддею, немає.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 9, 28, 36, 38, 40, 113, 114, 219, 308, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про встановлення строків органу досудового розслідування на проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 08.06.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1