Справа № 496/2392/22
Провадження № 1-кп/496/448/22
У Х В А Л А
03 серпня 2022 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту за матеріалами кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області перебуває вказане вище кримінальне провадження.
До судового засідання від захисника обвинуваченого надійшло клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.
У судовому засіданні обвинувачений та його захисник на задоволенні вказаного клопотання наполягали та просили його задовольнити, вказуючи на те, що невірно здійснена органом досудового розслідування кваліфікація дії обвинуваченого, докази отримані незаконно та є неналежними, при цьому захисник посилався на обставини, викладені у письмовому клопотанні.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти заявленого клопотання захисника та вважав, що відсутні підстави для повернення обвинувального акту, оскільки він складений відповідно до ст.. 291 КПК України, а те, що обвинувачений та його захисник не згодні з кваліфікацією дії ОСОБА_5 , то це є предметом розгляду безпосередньо під час розгляду справи по суті, при цьому прокурор посилався на письмові заперечення.
Заслухавши думку учасників справи, вивчивши матеріали справи, дослідивши клопотання захисника про повернення обвинувального акту, суд приходить до наступного.
Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього кодексу.
Вимоги до обвинувального акту викладені у ст. 291 КПК України, отже обвинувальний акт може бути повернутим прокурору лише з мотивів його невідповідності вимогам вказаної статті.
Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.
Інших вимог до обвинувального акта, ніж перелічені вище, чинний КПК України не передбачає.
Дослідивши зміст обвинувального акту у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що окремі перелічені у клопотанні недоліки не знаходять своє підтвердження та вказаний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Зокрема в обвинувальному акті викладені всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення.
Суд погоджується з думкою прокурора про те, що незгода сторони захисту з такими обставинами, як неповний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті, не містить точні анкетні дані обвинуваченого, також посилання на висновки проведених експертиз досудового розслідування, заявлені передчасно, так як обставини, на які звертає увагу захисник, підлягають встановленню в ході судового розгляду по суті.
Суд зазначає, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (п. 5 ч.2 ст. 291 КПК) стосуються не змісту обвинувального акта, а його форми (реквізитів). Під час підготовчого засідання суд першої інстанції не вправі перевіряти правильність обраної кваліфікації, наявність усіх елементів складу кримінального правопорушення, яке інкримінується особі (їх повноту), оскільки законодавець не наділяє суд на цьому етапі повноваженнями оцінювати процесуальне рішення прокурора про закінчення досудового розслідування в частині достатності доказів та повноти формулювання офіційної версії обвинувачення.
Здійснення у ході підготовчого судового засідання перевірки відповідності обвинувального акта вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК передбачає формальне з`ясування наявності в такому рішенні прокурора наступних обов`язкових реквізитів: 1) виклад фактичних обставин, існування яких буде доводити прокурор у ході розгляду судом пред`явленого обвинувачення; 2) наведення правової кваліфікації відносно вказаних обставин (зазначення частини і статті КК, якою передбачено відповідальність за дії/бездіяльність обвинуваченої особи); 3) формулювання обвинувачення, тобто конкретизація, у яких діях/бездіяльності за наведених обставин винна особа (аналіз її поведінки через призму норми закону про кримінальну відповідальність, обвинувачення за якою їй пред`являється).
Крім того, категорія кримінального процесу формула і формулювання обвинувачення, яка використовується з метою правильного оформлення прокурором свого рішення щодо висунення особі обвинувачення не може бути ототожнена з такою категорією кримінального права, як правова модель кримінального правопорушення, котра під час судового провадження використовується у ході з`ясування судом, чи є в діях особи склад інкримінованого їй кримінального правопорушення.
Наведене також узгоджується з правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладену у листі «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до КПК України» від 03.10.2012 року за №223-1430/0/4-12.
За таких обставин доводи адвоката ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору та будуть досліджені судом під час розгляду справи по суті. При цьому оцінку доводам захисника щодо необґрунтованості пред`явленого обвинувачення та неналежності доказів, суд надасть виключно під час судового розгляду кримінального провадження та при ухваленні судового рішення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314- 316 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про повернення обвинувального акту прокурору залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено 05.08.2022 року.