Справа № 502/1557/22
УХВАЛА

03 жовтня 2022 року м. Кілія

Слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні погоджене з прокурором клопотання дізнавача про арешт тимчасово вилученого майна

В С Т А Н О В И В :
29.09.2022 року дізнавач СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з клопотанням, погодженим з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна.
З клопотання вбачається, що 05.05.2021 року до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення про те, що до ув`язненого ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор», який знаходиться по вул. Суворова, 70 в місті Ізмаїл Одеської області надійшла посилка з «Нової пошти», при перевірці якої виявлено три паперових згортки з порошкоподібною речовиною білого кольору.
Згідно висновку експерта № СЕ-19/116-21/8742-НЗПРАП від 16.08.2021 року, зазначеною речовиною є наркотичний засіб - метадон.
Під час розслідування встановлено, відправника посилки, який активно займається продажам особливо небезпечних наркотичних засобів, серед яких метадон.
В ході подальшого розслідування встановлено, що розповсюдженням сильнодіючих наркотичних засобів на території Ізмаїльського району, займається раніше засуджений за ст. 185 ч. 3, 309 ч. 1, 309 ч. 2 КК України - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який тривалий час мешкав у квартирі батьків за адресою: АДРЕСА_1 .
Відомості за даним фактом старшим слідчим відділення № 1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000410 від 06.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Так, до відділення поліції № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшов рапорт начальника відділення № і СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, про те, що 28.09.2022 року під час проведення санкціонованого Ізмаїльським міськрайонним судом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в рамках кримінального провадження № 0000410 було виявлено та вилучено: в кімнаті на підлозі саморобний пристрій для куріння, що складається з пластикової пляшки і фольги на горлянці із залишками чорної рідини з запахом канабісу, що упаковано до сейф пакету ВУМ 2010290; пластиковий контейнер зеленого кольору із використаними шприцами в яких залишки невідомої рідини, що упаковано до сейф пакету ВУМ 4010258; грошові кошти в розмірі 300, 00 гривень, купюрами по 100 гривень, які ймовірно ОСОБА_5 отримав з продажу наркотичних речовин.
Відомості за даним фактом, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108 від 29.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Постановою дізнавача СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області від 29.09.2022 року вилучене майно, під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовими доказами по справі.
Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення, а також зважаючи на те, що зазначене у клопотанні майно зберегло на собі його сліди та вони визнані постановою дізнавача, як речові докази у кримінальному провадженні, і без них неможливо буде в подальшому прийняти об`єктивне рішення по кримінальному провадженню, дізнавач СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області у клопотанні та прокурор в судовому засіданні просили слідчого суддю накласти арешт на тимчасово вилучене майно, заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.
Прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, надали заяви згідно з якими клопотання підтримали у повному обсязі та просили провести розгляд за їх відсутності.
Оскільки прокурор та слідчий не з`явились в судове засідання, у відповідності до ст. 107 КПК України, судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, а фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Як зазначено в ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим, серед іншого, згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України може бути майно у вигляді речей щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Як зазначено в ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку.
Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
А згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Відповідно до п. 1 ч. 2 даної статті арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
З доданих до клопотання доказів встановлено, що згідно витягу з ЄРДР СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
В своєму клопотанні дізнавач зазначає в якості підстави накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно те, що воно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди. Про це свідчить також постанова дізнавача від 29.09.2022 р., якою вилучені в ході обшуку та зазначені у клопотанні про арешт майна предмети, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 309 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, серед іншого, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
При цьому в ході проведеного 28.09.2022 р. на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області у вказаному кримінальному проваджені обшуку, було виявлено та вилучено відповідні речі, зазначені у клопотанні, які постановою від 29.09.2022 р. визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Речі, стосовно яких подано клопотання про арешт, відповідають вимогам, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки використовувались як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, були об`єктами кримінального правопорушення і зберегли на собі його сліди, а, отже, можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим на них може бути накладено арешт за клопотанням сторони обвинувачення.
Враховуючи, що для виконання завдань кримінального провадження є необхідність, щоб тимчасово вилучене майно на період досудового розслідування у формі дізнання залишалось у незміненому стані, приходжу до висновку, про необхідність накладення арешту на відповідне майно.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 170-173 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене 28.09.2022 року під час проведення обшуку у кримінальному провадженні, внесеному 29.09.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України, майно:
- саморобний пристрій для куріння, що складається з пластикової пляшки і фольги на горлянці із залишками чорної рідини с запахом канабісу, що упаковано до сейф-пакету ВУМ 2010290;
- пластиковий контейнер зеленого кольору із використаними шприцами в яких залишки невідомої рідини, що упаковано до сейф-пакету ВУМ 4010258.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт, залишивши його на зберіганні у визначеному органом досудового розслідування /дізнання/ місці.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1