ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 678/274/17

Провадження № 11-кп/4820/451/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» та Летичівським районним судом Хмельницької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування 30 січня 2017 року за № 0000031 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на вирок Летичівського районного суду Хмельницької області від 1 березня 2022 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та, відповідно до ч. 5 ст. 74 та ч. 2 ст. 49 КК України, звільнено від покарання.

За вироком суду, 28 січня 2017 року близько 19.00 год. ОСОБА_7 , зайшов в підсобне приміщення домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , де між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_7 лобною ділянкою голови умисно наніс один удар по обличчю ОСОБА_6 , від чого останній упав на підлогу вдарившись потиличною ділянкою голови об виступ дерев`яного ліжка, внаслідок чого ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: підшкірних крововиливів спинки носа, верхньої та нижньої повіки правого ока, тім`яно-потиличної ділянки волосистої частини голови справа, які відповідно до висновку експерта № 7 від 01.02.2017 року відносяться до легкого ступеня тяжкості, що мають не значні скороминущі наслідки.

В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 стверджує, що обвинувачений участі у вчиненні злочину не приймав. Тому просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження закрити, вважає, що провина ОСОБА_7 під час досудового розслідування та судового розгляду не доведена. Акцентує увагу, що вирок суду ґрунтується виключно на суперечливих та надуманих показаннях потерпілого ОСОБА_6 та не стверджується жодним іншим об`єктивним доказом. Вважає, що вибіркове, неповне дослідження доказів місцевим судом призвело і до необґрунтованого ухвалення судового рішення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з посиланням на зазначені в ній доводи, потерпілого та прокурора, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, досудове розслідування, з`ясування обставин у справі та перевірка їх доказами проведені з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у провадженні не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при зазначених у вироку обставинах відповідає матеріалам кримінального провадження та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про те, що з`ясування обставин у справі та перевірка їх доказами в провадженні проведено без з`ясування обставин, які мають значення для встановлення істини у провадженні, є необґрунтованими і спростовуються зібраними у провадженні та дослідженими судом доказами.

Зокрема, в процесі судового та апеляційних розглядів ОСОБА_7 не заперечував та ствердив обставини перебування в підсобному приміщенні по АДРЕСА_2 разом з потерпілим ОСОБА_6 у вечірню пору 28.01.2017 року, тобто в час отримання потерпілим тілесних ушкоджень, однак викладав свою версію подій.

Потерпілий ОСОБА_6 , в процесі судового та апеляційних розглядів підтвердив наявність конфлікту між ним та обвинуваченим 28 січня 2017 року та прямо вказав на ОСОБА_7 , як на особу, яка нанесла йому удар в обличчя головою, спричинивши тілесні ушкодження.

Показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які прямо вказали на ОСОБА_7 , як на особу, яка 28 січня 2017 року у вечірню пору, в підсобному приміщенні по АДРЕСА_2 нанесла потерпілому удар в обличчя головою, спричинивши тілесні ушкодження.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , яка показала, що відразу після побиття потерпілого, обвинувачений не заперечував та підтвердив обставини нанесення ОСОБА_6 удару головою в обличчя та спричинення тілесних ушкоджень у вечірню пору 28 січня 2017 року.

Крім того, факт вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення об`єктивно стверджується даними висновків експерта № 7 від 01.02.2017 року та № 25 від 27 лютого 2017 року з яких вбачається, що в потерпілого ОСОБА_6 виявлено легке тілесні ушкодження у вигляді підшкірних крововиливів спинки носа, верхньої та нижньої повіки правого ока, тім`яно-потиличної ділянки волосистої частини голови справа, що могли утворитись щонайменше від 2-х разової травмуючої дії тупих твердих предметів, могли бути спричинені в строк, при обставинах, способом та механізмом на які вказує потерпілий (а.п. 16, 18, 31-32, т. 3).

Даними протоколу проведення слідчого експерименту, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_6 , в деталях, вказав механізм та спосіб нанесення йому обвинуваченим тілесних ушкоджень (а.п. 19-26, т. 3).

Із даних висновку експерта № 11 від 08.02.2017 року стверджується, що виявлені в потерпілого тілесні ушкодження у вигляді підшкірних крововиливів спинки носа, верхньої та нижньої повіки правого ока, тім`яно-потиличної ділянки волосистої частини голови справа могли утворитися при обставинах вказаних ОСОБА_6 при проведені слідчого експерименту (а.п. 28-29, т. 3).

Проаналізувавши висновки судово-медичних експертиз в сукупності з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, що виявлені у потерпілого ОСОБА_6 тілесні ушкодження, спричинені внаслідок побиття обвинуваченим, оскільки це повністю узгоджується з належними, об`єктивними, вищенаведеними, дослідженими судом доказами.

Сукупність всіх вказаних обставин вчинення правопорушення, спосіб, кількість, характер і локалізація тілесних ушкоджень, поведінка обвинуваченого і потерпілого, що передувала події, вказують про цілеспрямовані, обдумані та умисні дії ОСОБА_7 спрямовані на спричинення ОСОБА_6 тілесного ушкодження.

Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, що обвинувачений не наносив потерпілому тілесних ушкоджень та необґрунтованість порушення кримінального провадження і засудження ОСОБА_7 .

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації ні обвинуваченим ОСОБА_7 , ні його захисником не надано.

Більше того, дані твердження ОСОБА_7 та його захисника були предметом дослідження місцевого суду та ним детально проаналізовані.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що докази вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 , які покладені судом в основу обвинувального вироку, були отримані з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства.

В тому числі, щодо механізму та локалізації заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень, які повністю узгоджуються з даними висновку лікаря судово-медичного експерта.

Ні обвинувачений, ні його захисник не вказали конкретно, у чому полягає неправильність досудового розслідування та судового розгляду. Зазначені в твердженнях сторони захисту обставини в повному обсязі перевірені судом в установленому законом порядку під час з`ясування обставин провадження і перевірки їх доказами. При ухваленні вироку, суд дав належну оцінку доказам у провадженні щодо їх допустимості, належності, достовірності та достатності.

Колегія суддів відхиляє твердження обвинуваченого, що він не наносив тілесні ушкодження потерпілому, оскільки такі повністю спростовуються показаннями потерпілого, свідків та висновками судово-медичних експертиз, які узгоджуються між собою, відповідно до яких, враховуючи характер та локалізацію тілесного ушкодження, повністю стверджуються обставини спричинення ОСОБА_6 тілесного ушкодження саме внаслідок удару в обличчя ОСОБА_7 .

В матеріалах провадження відсутні належні дані, які б викликали сумніви в щирості та достовірності послідовних показань потерпілого та свідків.

У зв`язку з цим підстав вважати, що потерпілий та свідки, всі без виключення оговорюють обвинуваченого у колегії суддів не має.

Більше того, вказані твердження потерпілого та свідків повністю узгоджуються з вищенаведеними, дослідженими судом доказами.

Не може погодитися колегія суддів і з твердженнями сторони захисту, що обвинувачення ОСОБА_7 ґрунтується виключно на суперечливих показаннях потерпілого, оскільки його вина у вчиненні кримінального правопорушення доведена на підставі вищенаведених, здобутих органами досудового розслідування, досліджених та перевірених судом доказах у їх сукупності, в тому числі показаннях свідків, даних протоколів слідчих дій, висновках експерта, які підтверджують показання потерпілого та спростовують твердження обвинуваченого.

На переконання колегії суддів, як органами досудового розслідування так і судом у встановленому законом порядку були вжиті та проведені всі належні заходи щодо визначення механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень.

Зокрема, призначено та проведено судово-медичні дослідження вказаних обставин, які дали вичерпні відповіді на спірні питання, в тому числі сторони захисту.

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації стороною захисту не надано.

Більше того, дані твердження сторони захисту були предметом дослідження місцевого суду та ним детально проаналізовані.

При цьому, колегія суддів вважає, що ряд питань щодо встановлення механізму спричинення потерпілому тілесних ушкоджень на дослідженні яких наполягає сторона захисту носять юридичний характер та знаходяться поза межами знань фахівців у галузі медицини та вирішені судом при ухвалені вироку.

Ставлячи питання про скасування вироку, обвинувачений та його захисник, конкретних фактів порушення прав та законних інтересів ОСОБА_7 органами досудового розслідування та судом не навели, а виключно обмежилися перерахунком та декларуванням норм процесуального права. Такі твердження носять абстрактний характер, а тому вони не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину та були безумовною підставою для скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Ретельно проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дав їм належну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Оскільки на момент розгляду кримінального провадження місцевим судом сплили строки давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, з урахуванням невизнання останнім своєї вини, суд звільнив його від покарання за ч. 1 ст. 125 КК України в силу вимог п. 1 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.
З огляду на те, що місцевим судом повно та з дотриманням вимог закону дослідженні всі докази у провадженні, які покладені в основу вироку, а клопотання про їх повторне дослідження стороною захисту зводиться виключно до незгоди з їх оцінкою судом першої інстанції, законі підстави для їх повторного дослідження в апеляційній інстанції в силу вимог ст. 404 КПК України відсутні.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Вирок Летичівського районного суду Хмельницької області від 01 березня 2022 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3