Провадження № 1-кс/686/6950/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2022 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора окружної прокуратури м. Хмельницького ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000600 від 04.08.2022, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

встановив:

04.08.2022 прокурор окружної прокуратури м. Хмельницького ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт на сувенірну купюру в номіналі 1000 грн, що є власністю гр. ОСОБА_4 , заборонивши відчуження, користування та розпорядження цим майном.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 02.08.2022 року близько 20 год невстановлена особа шляхом обману, шахрайським шляхом, під приводом купівлі товару, розрахувалася сувенірною купюрою 1000 грн., у закладі «Білий Налив», що за адресою: м. Хмельницький вул. Проскурівська 44/1, чим завдала матеріальної шкоди гр. ОСОБА_4 , на суму 1000 грн.

03.08.2022 гр. ОСОБА_4 , добровільно видав працівникам поліції сувенірну купюру в номіналі 1000 грн, яку після здійснення огляду було поміщено до сейф-пакету PSP1112242.

04.08.2022 року сектором дізнання Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області за даним фактом було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000600, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

04.08.2022 дізнавач СД Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ст. лейтенант поліції ОСОБА_5 , своєю постановою, виявлені в ході огляду місця події, сувенірну купюру в номіналі 1000 грн, визнав речовим доказом.

Ураховуючи викладене є достатньо підстав вважати, що оглянуті речі в ході огляду місця події та визнані речовими доказами - сувенірна купюра в номіналом 1000 грн., яку було поміщено до сейф-пакету PSP1112242 була об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, проте в її клопотанні міститься прохання про розгляд справи за її відсутності, просить його задовольнити.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про те, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

А тому слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, а відтак наявні підстави з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
При цьому негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Слідчий суддя на цій стадії кримінального провадження враховує такий спосіб накладення арешту співмірним.
Менш обтяжливий спосіб арешту майна на думку слідчого судді, призведе до неможливості його збереження та може призвести до перетворення, передачі, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню і досягненню мети кримінального провадження.
Накладення арешту на указане майно є тимчасовим заходом. У разі встановлення обставин, за яких в подальшому застосуванні цього заходу буде відсутня потреба, він може бути скасований повністю або частково слідчим суддею, зокрема за клопотанням власника майна.
За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт з тимчасовим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування у кримінальному провадженні №0000600 від 04.08.2022 року на тимчасово вилучену сувенірну купюру номіналом 1000 грн.
Ухвала про арешт майна виконується негайно.
Виконання ухвали покласти на дізнавача сектору дізнання Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_5 .
Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення
Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя