Провадження № 1-в/638/173/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 серпня 2022 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Червона Поляна Антрацитівського району Луганської області, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, до засудження зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до засудження фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, до засудження не працюючого, раніше засудженого:
- 27.12.2005 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки. Постановою Антрацитівського районного суду Луганської області від 12.11.2007 року термін випробування скасовано та спрямовано для відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
- 17.02.2011 року за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 71, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 07.06.2011 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 16.08.2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
- 26.03.2018 року за ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, -
в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

В обґрунтування клопотання засуджений зазначає, що адміністрація ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» відмовила у зверненні до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, але він вважає, що умовно-дострокове звільнення можливо до нього затосувати, бо він порушень немає, весь строк відбування покарання він працює, режим тримання в колонії не порушує, на застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання порушує його права. В зв`язку з чим просить суд звільнити його умовно-достроково від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.
Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав через канцелярію суду заяву, якою заперечував проти задоволення подання про умовно дострокове звільнення засудженого з-за відсутності для цього підстав, просив розглянути справу за його відсутності та без аудіо та відео фіксації.

Засуджений ОСОБА_3 своєю заявою від 11.02.2022 року, надісланою на адресу суду адміністрацією ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» просив суд проводити судове засідання з розгляду його заяви в режимі відеоконференції з застосуванням відео та аудіо фіксації.

В подальшому, в заяві від 28.07.2022 року засуджений ОСОБА_3 просив суд проводити судове засідання з розгляду його заяви без його участі, та без застосування засобів відео та аудіо фіксації.

З довідки виконуючого обов`язки начальника ВКВСР ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» ОСОБА_5 від 28.07.2022 року, надісланої на адресу суду 01.08.2022 року, вбачається, що станом на 28 липня 2022 року в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» немає можливості проведення судових засідань в режимі відеоконференції з технічних причин та немає можливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Статтею 336 КПК України передбачено, що судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі:
1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин;
2) необхідності забезпечення безпеки осіб;
3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого;
4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження;
5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.
Застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені цим Кодексом.
Якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться у приміщенні, розташованому на території, яка перебуває під юрисдикцією суду, або на території міста, в якому розташований суд, судовий розпорядник або секретар судового засідання цього суду зобов`язаний вручити такій особі пам`ятку про її процесуальні права, перевірити її документи, що посвідчують особу, та перебувати поряд з нею до закінчення судового засідання.
Якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться у приміщенні, розташованому поза територією юрисдикції суду та поза територією міста, в якому розташований суд, суд своєю ухвалою може доручити суду, на території юрисдикції якого перебуває така особа, здійснити дії, передбачені частиною четвертою цієї статті. Копія ухвали може бути надіслана електронною поштою, факсимільним або іншим засобом зв`язку. Суд, що отримав доручення, за погодженням з судом, що надав доручення, зобов`язаний у визначений в ухвалі строк організувати виконання зазначеного доручення.
Якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, тримається в установі попереднього ув`язнення або установі виконання покарань, дії, передбачені частиною четвертою цієї статті, здійснюються службовою особою такої установи.
Враховуючи, відсутність в установі виконання покарань ДУ «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» можливості проведення судового засідання в режимі відеоконференції, судовий розгляд даної заяви в режимі відеоконференції не проводився.
Суд, дослідивши матеріали справи, клопотання, вважає клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно характеристики, ОСОБА_3 засуджений 20.06.2018 року Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 26.03.2018 року більш суворим покаранням призначеним за даним вироком та визначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції ЗУ від 18.05.2017 року №2046-VIII) зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з моменту затримання з 21.02.2018 по 20.06.2018 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Початок строку: 20.06.2018 року

Кінець строку: 21.02.2023 року

Засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі знаходиться з 11.06.2018 року. Під час тримання в державній установі «Харківська УВП (№27)» вимоги режиму тримання не порушував, адміністрацією установи не заохочувався, до праці не залучався.

З 16.08.2018 року відбуває покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)». За період відбування покарання вимоги режиму відбування покарання не порушував, дисциплінарних стягнень не має, адміністрацією установи не заохочувався. У взаємовідносинах з іншими засудженими намагається бути не

конфліктним, позитивного прикладу для інших засуджених не подає. У відношенні до представників адміністрації ввічливий. Норм санітарії та особистої гігієни не завжди дотримується, спальне місце та приліжкову тумбочку намагається утримувати у чистоті і порядку, намагається утримувати охайний зовнішній вигляд.

Працевлаштований на виробництві установи обрубувачем, до праці ставиться посередньо не завжди у повному обсязі виконує доручену роботу.

Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується, виконує роботи із самообслуговування, додержується правил техніки безпеки та пожежної безпеки на виробництві та відділенні соціально-психологічної служби.

Відповідно до ст. 110, 113 Кримінально-виконавчого кодексу України, підтримує соціально-корисні зв`язки з батьком та матір`ю шляхом телефонних розмов.

Відповідно до ст. 126 Кримінально-виконавчого кодексу України не прагне до піддвищення наявного загальноосвітнього рівня.

Відповідно до ст. 127 Кримінально-виконавчого кодексу України не приймає участь у роботі самодіяльних організацій та не проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи, не входить до складу ради колективу засуджених відділення, на профілактичному обліку не перебуває.

За весь період відбування покарання характеризується посередньо.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пункт 2 ч. 3 ст. 81 КК України передбачає умовно-дострокове звільнення від відбування покарання після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також в разі, якщо особа раніше відбувала покарання в виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Заходи заохочення, які застосовуються до засудженого є важливою умовою закріплення позитивних змін в особистості засуджених.

Під сумлінною поведінкою необхідно розуміти свідоме і безперечне дотримання засудженим режиму відбуття покарання та обов`язків, встановлених діючими нормативно-правовими актами з цих питань, виконання законних вимог адміністрації. Сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, але й те, що засуджений подає позитивний приклад поведінки для інших засуджених.

Не можна вважати сумлінною поведінкою лише формальний факт відсутності у засудженого стягнень, оскільки дотримання вимог режиму відбування покарання є обов`язком засудженого.

Сумлінне ставлення до праці - це чесне та повне виконання засудженим своїх трудових обов`язків, покращення кількісних та якісних показників виконуваної роботи, бережне ставлення до обладнання та інструментів, суворе додержання правил техніки безпеки, тощо. Сумлінне ставлення до праці передбачає прагнення засудженого до перевиконання встановлених норм виробітку або зразкового виконання робіт, а також відшкодування збитків, заподіяних злочином.

Оскільки закон, як один із критеріїв оцінки виправлення вказує сумлінне ставлення до праці, то у характеристиках на засуджених в обов`язковому порядку повинні відображатися причини, з яких засуджений не працює в Установі або не отримує заробіток (особисте небажання, чи об`єктивна відсутність можливості працевлаштування).

Відповідно до ст. 130 КВК України заходи заохочення застосовуються до засуджених за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених цим Кодексом та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні питань застосування до засуджених заохочуваних норм, передбачених ст. 81 КК України, висновок адміністрації установи про той чи інший ступінь виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку та ставлення до праці за весь період відбуття покарання в Установі виконання покарань, а не за час, який безпосередньо передує розгляду цих питань.

Аналогічні вимоги щодо розгляду подань про умовно-дострокове звільнення зазначені і у п.п. 13 та 17 постанові Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини більш м`яким».

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.
Тому підстав, які б дозволили застосування положень ст. 81 КК України у відношенні ОСОБА_3 судом під час розгляду справи не встановлено.

При таких обставинах, суд вважає, що клопотання засудженого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий: суддя ОСОБА_1