Центральний районний суд м. Миколаєва
справа № 490/1658/22-к
провадження № 1-кс/490/1346/2022
У Х В А Л А

18 травня 2022 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ УСБУ в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва, громадянина України, з середньою освітою, не одруженої, працює в КНП "МОСПК" МОР на посаді медичного реєстратора, пенсіонерка, учасник бойових дій, інваліда 3-й групи, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання слідчого СВ УСБУ в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

В поданому клопотанні вказано, що слідчим відділом Управління СБ України в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000097, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2022 року за ч.2 ст. 111, ч.2 ст.114-2 КК України.
24 лютого 2022 року президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994 року, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 року та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 року № 36/103, від 16.12.1970 року № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 року № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 року № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

Так, 24.02.2022 року, на виконання вищевказаного наказу, під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади РФ, її Збройних Сил, спецслужб та інших осіб, військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в Херсонській, Миколаївській, Харківській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року указом Президента України Володимира Зеленського №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України на 30 діб та який 20.03.2022 року Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2119-IX (реєстр. №7168) затверджено Указ Президента України № 133/2022 продовжено на 30 діб до 25.04.2022 року. Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України № 259/2022 року та продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 30 діб.

Рішенням Верховної ради України відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 3314 «Визначення агресії» від 14 грудня 1974 року Російська Федерація визнана державою-агресором, яка здійснює збройну агресію проти України, розв`язала і веде повномасштабну агресивну війну проти України та Українського народу з порушенням норм міжнародного права, вчиняючи злочини проти людства.

Як встановлено, планування, фінансування та реалізація Російською Федерацією агресивної війни та агресивних воєнних дій проти України, проведення розвідувальної та підривної діяльності на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, організовується, спрямовується, здійснюється силами, насамперед, ЗСРФ, Головного розвідувального управління Генерального штабу Збройних Сил Російської Федерації, Федеральної служби безпеки Російської Федерації, найманців, а також осіб, залучених до співробітництва на конфіденційній (негласній) основі, у тому числі громадян України.

У період з 24 лютого по 02 березня 2022 року невстановлені на даний час представники (військовослужбовці) ЗС РФ, здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, розташовані на території м. Херсон, тобто здійснили тимчасову окупацію вказаної території, яка триває і до цього часу, в т.ч. з залученням місцевого населення, представників правоохоронних органів, органів місцевого самоврядування, для підтримки своїх дій і рішень, здійснення пропаганди своєї діяльності щодо невизнання поширення державного суверенітету України на тимчасово окуповані території, отримання від них матеріальних ресурсів для відновлення і забезпечення своїх потреб, організації та проведення заходів політичного характеру, здійснення інформаційної діяльності, спрямованої на підтримку держави-агресора, її збройних формувань та на уникнення нею відповідальності за збройну агресію проти України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в березні 2022 року (більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено), але не раніше 02.03.2022 року громадянин України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на території тимчасово окупованого Збройними Силами Російської Федерації м. Херсон (більш точного місця на даний час не встановлено), не сприймаючи державну владу в Україні та сповідуючи ідеї проросійської спрямованості, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, діючи умисно, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, здійснив перехід на бік ворога в умовах воєнного стану, з метою надання допомоги державі агресору в проведенні підривної діяльності та веденні агресивної війни проти України.

Зокрема, з вказаного часу ОСОБА_8 , перебуваючи у тимчасово окупованому ЗС РФ м. Херсон, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на надання допомоги ЗС РФ та спеціальних служб РФ в подальшій окупації та анексії всієї території України, в т.ч. м. Миколаєва та Миколаївської області, отримавши від невстановлених на даний час представників вказаних військових та спеціальних формувань РФ завдання та обов`язки щодо здійснення розвідувальної діяльності проти України, збору інформації військового характеру, в тому числі шляхом побудови агентурної мережі з числа громадян України, військовослужбовців ЗС України, та залучення до цього інших осіб, які б погодилися виконувати поставлені ним та його кураторами (керівниками) завдання на шкоду основам національної безпеки України, на виконання такого завдання та обов`язків, використовуючи наявні в його розпорядження загально доступні засоби дистанційної комунікації (мобільні телефони, планшети, ПК), в т.ч. з можливість обміну миттєвими повідомленнями (мессенджери «Telegram», «Viber»), здійснював пошуку, підбір та підготовку осіб, з числа місцевих мешканців м. Миколаєва, в т.ч. раніше знайомих йому, які також сповідують ідеї проросійської спрямованості та не сприймають державну владу в Україні з метою їх залучення до надання допомоги державі агресору у веденні агресивної війни проти України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що однією з осіб, яких ОСОБА_8 залучив до надання допомоги РФ в проведенні підривної діяльності проти України, а саме для здійснення збору інформації щодо місць дислокації, особового складу та військової техніки ЗС України на території м. Миколаєва та області та подальшої передачі йому такої інформаціє, а також інших завдань на шкоду основам національної безпеки України, є мешканка м. Миколаєва ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка в березні 2022 року (більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено), однак не пізніше 21.03.2022 року, усвідомлюючи що ОСОБА_8 перейшов на бік ворога, безпосередньо причетний та діє за завданнями спеціальних органів РФ, у невстановлений на даний час спосіб, надала згоду на співпрацю з таким представником РФ на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.
Так, в березні 2022 року (більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено), але не пізніше 21.03.2022 року ОСОБА_8 , діючи умисно, на виконання завдання та своїх обов`язків щодо збору інформації військового характеру та залучення до цього інших осіб, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на здійснення розвідувальної діяльності в інтересах РФ, у невстановлений на даний час спосіб поставив ОСОБА_5 , завдання, яке полягало у зборі інформації щодо місць дислокації та передислокації, особового складу та військової техніки ЗС України на території м. Миколаєва. При цьому, ОСОБА_8 провів з ОСОБА_5 інструктажі щодо дотримання правил конспірації та правил безпеки у проведенні підривної діяльності проти України, зокрема, щодо необхідності постійного видалення з телефонів та мессенджерів зібраної та переданої інформації, використання під час спілкування слів, прихованого для необізнаних про їх злочинну діяльність осіб змісту, тощо.

В свою чергу ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Миколаєві, в період щонайменше з 21.03.2022 року по 16.05.2022 року, усвідомлюючи, що починаючи з 24.02.2022 року, в умовах агресивної війни Російської Федерації проти України, її розвідувальні органи та спеціальні служби ведуть проти України розвідувальну та підривну діяльність, передбачаючи, що її дії можуть завдати шкоди суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканності обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України та бажаючи настання таких суспільно небезпечних наслідків, тобто діючи умисно, будучи достовірно обізнаною про перехід ОСОБА_8 на бік РФ, на виконання його завдання, збирала та використовуючи свій власний мобільний телефон, в т.ч. програми для обміну миттєвими повідомленнями через мережу Інтернет «Telegram», передавала останньому, інформацію щодо особового складу - військовослужбовців ЗС України.

Зокрема, 04.05.2022 року ОСОБА_5 , перебуваючи на своєму робочому місці в КНП «Миколаївська обласна станція переливання крові» Миколаївської обласної ради, за адресою: м. Миколаїв, провулок Радіо, буд. 2, о 09 год. 06 хв., користуючись своїми правами та обов`язками співробітника такого закладу охорони здоров`я, отримала в розпорядження документ, а саме: «Штатний розпис особового складу роти контрдиверсійної боротьби в/ч НОМЕР_1 (управління 05/193)», в якому, серед іншого містились відомості щодо конкретного військовослужбовця, його посади та військово-облікової спеціальності, який вона, з метою його передачі ОСОБА_8 , в цей же день, не пізніше 12 год. 55 хв., сфотографувала використовуючи належний їй мобільний телефон з функцією фотофіксації.

За цим, 06.05.2022 року, 00 год. 44 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, діючи умисно, на виконання поставленого їй ОСОБА_8 завдання, використовуючи свій власний мобільний телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy A31», IMEI НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , з номером НОМЕР_4 , а також програму для обміну миттєвими повідомленнями через мережу Інтернет (мессенджер) «Telegram», переслала на мобільний телефон ОСОБА_8 з номером НОМЕР_5 , вищеописане фотозображення документа «Штатний розпис особового складу роти контрдиверсійної боротьби в/ч НОМЕР_1 », в якому було зазначено персональні дані 71 військовослужбовця вказаної частини.

Враховуючи ведення збройними силами РФ, починаючи з 24.02.2022 року, агресивної війни проти України із застосуванням невстановленої на даний час зброї різного зразку та калібрів, в т.ч. ракетного озброєння, яка завдає удари по об`єктам критичної інфраструктури, а також цивільним об`єктам, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків, передача вищевказаної інформації представникам РФ, в т.ч. їх спеціальним службам, матиме негативні наслідки та завдасть шкоди обороноздатності України, оскільки може бути використана для ураження (знищення) особового складу, військової техніки та майна, планування бойових зіткнень та визначення необхідних для цього сил та засобів, проведення розвідувально-диверсійних та інформаційних акцій з метою зниження морально-психологічного стану особового складу, тощо.

У зв`язку з вищевикладеним 16.05.2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 2. ст. 111 КК України.

17.05.2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянку України, уродженку м. Миколаїв, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , документовану паспортом громадянки України серії НОМЕР_6 , виданий 14.01.2005 року Центральним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області за вищевикладених обставин обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні державної зради, тобто у діянні, умисно вчиненим громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненої в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вищевикладених обставин обґрунтовано підозрюється у вчиненні державної зради, тобто у діянні, умисно вчиненим громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненої в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними на даний час у кримінальному провадженні доказами, а саме:
- Протоколом від 05.04.2022 року про результати проведення негласного розшукового заходу із зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж № 64/27 від 05.04.2022 року, в якому зафіксовані факти надання ОСОБА_8 завдань ОСОБА_9 та ОСОБА_5 та іншим невстановленим наразі особам, результати їх виконання, а також мотиви та мета такої їх співпраці з представником держави агресором;
- Протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 263 КПК України відносно ОСОБА_8 № 64/155 від 07.05.2022 року, в якому зафіксовано надання завдань ОСОБА_9 та ОСОБА_5 та іншим невстановленим наразі особам, результати їх виконання, а також мотиви та мета такої їх співпраці з представником держави агресором;
- Протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 264 КПК України відносно ОСОБА_5 № 64/159 від 07.05.2022 року, в якому відображено пересилання ОСОБА_8 документу «Штатний розпис особового складу роти контрдиверсійної боротьби в/ч НОМЕР_1 (управління 05/193)»;
- Протоколом проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем реєстрації та мешкання ОСОБА_5 ;
- Протоколом проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем знаходження орендованої ОСОБА_10 квартири; (гончарова)
- Протоколом проведення допиту свідка ОСОБА_11 від 16.05.2022;
- Протоколом проведення допиту свідка ОСОБА_12 від 17.05.2022;
Поряд з цим, аналіз матеріалів кримінального провадження, особи підозрюваної, вказує на те, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на інших підозрюваних у провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Таким чином, на даний час у органу досудового розслідування, з метою досягнення дієвості цього провадження, виникла необхідність в застосуванні до підозрюваної запобіжного заходу, який, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, а саме у вигляді тримання під вартою, з наступних підстав.

Метою та підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до даного підозрюваного є забезпечення виконання таким підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання наступним ризикам.

Так, сторона обвинувачення вважає, що підозрювана, перебуваючи на волі, зможе:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду (ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Зокрема, на даний час вказаний громадянин обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.111 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого та за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`ятнадцяти років до довічного позбавлення з конфіскацією майна або без такої. Таким чином, під тяжкістю невідворотного покарання за вчинені злочини, враховуючи відсутність в Україні будь-яких соціальних зв`язків та можливість безперешкодно залишити територію України, підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

-продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та вчиняти інше кримінальне правопорушення (ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Так, підозрювана, зрозумівши тяжкість та невідворотність покарання за вчинення злочину в України, може продовжити виконувати завдання представника РФ чи на власний розсуд вчиняти дії з метою закінчення свого злочинного умислу, оскільки військова агресія з боку Російської Федерації на даний час не припинена, збройні сили Російської Федерації продовжують ведення агресивної війни проти Українського народу та нарощення воєнного конфлікту проти України.

Оцінюючи в сукупності викладене, варто прийти до висновку, що інші, менш суворі запобіжні заходи, не зможуть запобігти уникненню вищевказаних ризиків з боку підозрюваної, тому відповідно до ст.ст. 183, 194 КПК України, до неї необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні стороною обвинувачення подане клопотання було підтримано в повному обсязі, та прокурор просив його задовольнити.
Підозрювана в судовому засіданні заперечувала факт передачі інформації, та вказала, що коли вона побачила передані їй списки, то зрозуміла, що вони містять засекречену інформацію і одразу повернула їх головному лікарю. Вона не робила фото вказаних списків і не передавала їх ні кому. Факту спілкування з ОСОБА_8 не заперечувала, але спілкувалась з ним не часто і суто на побутові теми. Пояснити зафіксований в протоколах НСРД факт передачі інформації ОСОБА_8 не змогла та припустила, що невідомі особи намагаються її скривдити та підставити. Просила в задоволенні клопотання відмовити.
Захисник в судовому засіданні вказувала на недоведеність підозри і просила в задоволенні клопотання слідчого відмовити.
Слідчий суддя вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження додані до клопотання приходить до наступних висновків.
Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016 р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення ґрунтується на доказах, здобутих під час досудового розслідування, зокрема на даних: - з протоколу від 05.04.2022 року про результати проведення негласного розшукового заходу із зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж № 64/27 від 05.04.2022 року, в якому зафіксовані факти надання ОСОБА_8 завдань ОСОБА_9 та ОСОБА_5 та іншим невстановленим наразі особам, результати їх виконання, а також мотиви та мета такої їх співпраці з представником держави агресором; - з протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 263 КПК України відносно ОСОБА_8 № 64/155 від 07.05.2022 року, в якому зафіксовано надання завдань ОСОБА_9 та ОСОБА_5 та іншим невстановленим наразі особам, результати їх виконання, а також мотиви та мета такої їх співпраці з представником держави агресором; - з протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 264 КПК України відносно ОСОБА_5 № 64/159 від 07.05.2022 року, в якому відображено пересилання ОСОБА_8 документу «Штатний розпис особового складу роти контрдиверсійної боротьби в/ч НОМЕР_1 (управління 05/193)»; - з протоколу проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем реєстрації та мешкання ОСОБА_5 ; - з протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 16.05.2022 року; - з протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 17.05.2022 року та інших матеріалів справи.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
За такого, слідчий суддя, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню №0000056 від 17.03.2022 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України.
У своєму клопотанні слідчий зазначив як ризики задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; продовжити вчиняти кримінальне правопорушення у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення.
На їх наявність вказує те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацію майна, не має міцних соціальних зв`язків, підтримує стосунки з ОСОБА_8 , який перебуває на тимчасово окупованій території.
Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено існування зазначених вище ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України.

У той же час, таким ризикам не зможуть запобігти інші передбачені ст. 176 КПК України, запобіжні заходи, крім тримання під вартою, а саме:
- особисте зобов`язання, оскільки, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, не має міцних соціальних зв`язків, вчинила злочин спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, тому вона не може заслуговувати на довіру суду;
- особиста порука, оскільки, відсутні дані щодо осіб, які заслуговують на довіру та які можуть поручитись за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків;
- домашній арешт, оскільки ОСОБА_5 , знаходячись за місцем мешкання отримає можливість вільного використання засобів зв`язку (мобільний телефон, інтернет, тощо), які зможе використати для продовження своєї злочинної діяльності, тож перебування на домашньому арешті не буде сприяти припиненню незаконної діяльності;
- застава, в розмірах передбачених ст. 182 КПК України, оскільки враховуючи соціальну небезпеку вчинених дій, та особу підозрюваного даний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Метою та підставами застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до даного підозрюваного є забезпечення виконання таким підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання доведеним в ході судового розгляду ризикам.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суду з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаним ризикам застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацію майна, що є підставою для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, та з урахуванням підстав та обставин, а також наслідків вчинення вказаного злочину на підставі ст. ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе не визначати розмір застави.
На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ УСБУ в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14 липня 2022 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_13