Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 641/4360/18
Провадження № 1-кп/553/236/2022
У Х В А Л А
Іменем України

29.06.2022м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участі прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

захисника-адвоката обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника-адвоката обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 187 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
16 травня 2022 року з Комінтернівського районного суду м.Харкова до Ленінського районного суду м. Полтави надійшли матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 187 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 187 КК України.
Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан.
Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м.Харкова та Комінтернівського районного суду м.Харкова та визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.
Згідно Указу Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні із 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.
Згідно Указу Президента України № 341/2022 від 17.05.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 17.05.2022 року вказане кримінальне провадження прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, просив їх задовольнити та продовжити обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили обрати запобіжний захід обвинуваченому у вигляді особистого зобов`язання.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив обрати йому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, підтримав позицію свого підзахисного. Зазначав, що на сьогоднішній день відсутні ризики про які зазначає прокурор, кримінальне провадження розглядається тривалий термін, по справі вбачається в майбутньому виправдання його підзахисного та як наслідок стягнення з держави коштів у відшкодування шкоди завданої кримінальним переслідування з боку правоохоронних органів.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, прийшов до наступного висновку.
Ухвалами судді Ленінського районного суду м. Полтави від 09.05.2022 року обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави строком на шістдесят днів - по 07 липня 2022 року, включно.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
В ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.
Згідно положень п. "С" ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше, ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Як встановлено в ч. 1, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілих тощо.

При цьому, виходячи зі змісту статей 177, 178, 194, 196, 199 КПК України терміни «обрання запобіжного заходу» та «продовження запобіжного заходу» використовуються як синонімічні, за своїм правовим значенням. Крім того, обрання є первинним при застосуванні запобіжного заходу, який обирається на певний строк, а продовження вторинна стадія, яка наступає за певних умов, коли строк тримання під вартою закінчується. Вказана позиція висловлена в постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі № 505/2898/19 від 23.01.2020.

За таких обставин, враховуючи, наразі суд має вирішити питання доцільності продовження строку раніше застосованого запобіжного заходу, надаючи оцінку того чи продовжують існувати заявлені ризики, які виправдовують тримання під вартою обвинувачених.

Судом встановлено наявність ризиків передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризиків можливого переховування, вчинення іншого кримінального правопорушення та незаконного впливу на потерпілих, свідків та враховано тяжкість покарання, характер та фактичні обставини інкримінованих кримінальних правопорушень, підвищену суспільну небезпечність як самого діяння так і особи, яка обвинувачується у його вчиненні та відомості про особу ОСОБА_4 , який неодружений, не має офіційного місця роботи та легального джерела доходу, раніше вчиняв злочини.

Судом також встановлено наявність ризиків передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризиків можливого переховування, вчинення іншого кримінального правопорушення та незаконного впливу на потерпілих, свідків та враховано тяжкість можливого покарання, характер та фактичні обставини інкримінованих кримінальних правопорушень, підвищену суспільну небезпечність як самого діяння так і особи, яка обвинувачується у його вчиненні та відомості про особу ОСОБА_5 , який неодружений, офіційного місця роботи, легального джерела доходу та зареєстрованого місця проживання у м.Харкові та Харківській області не має тощо.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою, суд, у відповідності до ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховує дані про особу обвинувачених, які наявні в розпорядженні суду, ступінь тяжкості інкримінованих їм кримінальних правопорушень та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі доведення винуватості, вік, соціальні зв`язки, майновий стан, наявність підвищеної суспільної небезпечності діяння та оцінюючи встановлені обставини у сукупності вважає обґрунтованими доводи прокурора про наявність підстав стверджувати, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились та продовжують існувати.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти від настання вищеперерахованих ризиків, а також не зможуть забезпечити виконання обвинуваченими покладених на них законом процесуальних обов`язків.

Застосування до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо, оскільки це не може запобігти вищевказаним ризикам, так як всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії, вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 183 КПК України суд вважає за необхідне не визначати розмір застави при продовженні виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим.

У відповідності до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Заслухавши пояснення учасників процесу, враховуючи доведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, запобігання яким було підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та його продовження і які на теперішній час не зникли, оскільки судовий розгляд справи не завершений, з метою забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також повного, всебічного та об`єктивного судового розгляду даного кримінального провадження в розумні строки, з урахуванням особи обвинувачених, їх попередньої поведінки у сукупності з іншими обставинами, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених, а тому суд вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою відносно нього на 60 днів без одночасного визначення розміру застави.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 197, 314, 315 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, без одночасного визначення розміру застави.

Строк застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з 29 червня 2022 року 14 год. 20 хв. по 28 серпня 2022 року 14 год. 20 хв. включно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, без одночасного визначення розміру застави.

Строк застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 рахувати з 29 червня 2022 року 14 год. 20 хв. по 28 серпня 2022 року 14 год. 20 хв. включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня оголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1