1Справа № 335/5334/22 1-кс/335/2163/2022
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , подане в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під № 0001016 від 27.08.2022, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, одруженого, такого, що не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, інваліда 2-ої групи, який має середню освіту, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений:

1) 18.12.2002 Ленінським р/с м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 313, ч. 1 ст. 317 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки;

2) 31.03.2005 Ленінським р/с м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 307 КК України, вид покарання позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано до вироку Ленінського р/с м. Запоріжжя, від 18.12.2002 та визначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць з конфіскацією майна;

3) 21.05.2008 Тотемським р/с Волоградської області, за ч. 2 ст. 158 КК РФ до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 8 місяців. На підставі ст. 73 КК РФ від відбування покарання звільнений з випробувальним строком 1 рік;

4) 30.06.2010 Ленінським р/с м Запоріжжя, за ч. 2 ст. 309 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України, від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

5) 24.12.2010 Ленінським р/с м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень;

6) 31.05.2011 Ленінським р/с м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185 КК України,до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 71 КК України приєднано до вироку Ленінського р/с від 30.06.2010 та призначено покарання 2 роки 7 місяців позбавлення волі;

7) 24.10.2013 Ленінським р/с м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 69, ст. 70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 71 КК України приєднано до вироку Ленінського р/с від 31.05.2011 та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць.

8) 13.10.2016 Орджонікідзевським р/с м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75, 76 КК України, від позбавлення волі звільнено з випробувальним строком на 2 роки;

9) 30.12.2016 до Ленінського р/с м. Запоріжжя, направлений обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України;

10) 31.05.2018 до Орджонікідзевського р/с м. Запоріжжя направлений обвинувальний акт за ч. 2 ст. 185 КК України,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
29.08.2022 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 1 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів.

Як випливає з клопотання, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001016 від 27.08.2022, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Зокрема, ОСОБА_4 підозрюється в тому, що він, будучи раніше судимим за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, 27.08.2022 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин, перебуваючи на центральному пляжі «Жданівський» в м. Запоріжжя, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, в умовах воєнного стану, підійшов до стільців, якими обладнаний навіс для відпочиваючих, звідки таємно, шляхом вільного доступу, викрав сумку чорного кольору в якій знаходилось: мобільний телефон «Sony Xperia XA1 Plus G3412 4/32Gb», в корпусі чорного кольору, вартістю 3500 гривень; мобільний телефон «Samsung E1202I», в корпусі чорного кольору, вартістю 400 гривень та грошові кошти у сумі 166 гривень, що належать ОСОБА_9 . Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину, отримавши змогу розпорядитись викраденим майном. Своїми умисними діями, ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 4 066 гривень 00 копійок.

Клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під варту обґрунтовується наявністю ризиків, зазначених у п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також неможливістю запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, пославшись на факти та доводи, викладені у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, пославшись відсутність у нього намірів переховуватись від органу досудового розслідування чи вчиняти нові кримінальні правопорушення. Крім іншого, підозрюваний пояснив, що протягом останніх чотирьох років він є учасником кримінальних проваджень, що розглядаються судами м. Запоріжжя, завжди з`являється за викликом, виконує інші процесуальні обов`язки. При цьому він є хворим на туберкульоз кісток, у звязку з чим потребує постійного лікування та нагляду з боку лікаря. Водночас він має спільне з дружиною житло, має 2-гу групу інвалідності, отримує пенсію по інвалідності, якої вистачає на задоволення повсякденних потреб. Тому він не збирався і не збирається ухилятись від слідства й в межах цього кримінального провадження, як не збирається вчиняти інші дії, про ризик яких зазначено у клопотанні.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного. Додав також, що, на його думку, висунута ОСОБА_4 підозра є необгрунтованою, оскільки до клопотання додані лише протоколи допиту свідків працівників поліції, а також свідків, допитаних оперативним співробітником поліції без відповідного доручення слідчого. Сама ж фабула кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_4 , потребує додаткової перевірки, оскільки підозрюваний фактично випадково взяв чужу сумку, яка була дуже схожа на його власну, чому сприяв стан сильного алкогольного сп`яніння, наявність якого ОСОБА_4 не оспорює. Також ОСОБА_4 звернув увагу на те, що жодних доказів реального існування ризиків, якими обґрунтоване клопотання, до клопотання не додано. Водночас обставини життя, про які повідомив ОСОБА_4 слідчому судді, дійсно мають місце, і вони свідчать про те, що немає жодної необхідності утримувати його під вартою. Тому захисник просив розглянути можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з попереднім ув`язненням.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри.
Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент вчинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 185 КК України за ознакою вчинення крадіжки в умовах воєнного стану.

На підтвердження обґрунтованості підозри слідчий та прокурор надали в копіях відповідні докази: протокол затримання в порядку ст. 208 КПК України від «27» серпня 2022 року, протокол огляду місця події від 27.08.2022 року, протокол огляду предмета; протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 , протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протокол допиту свідка ОСОБА_10 ; протокол допиту свідка ОСОБА_11 ; протокол допиту свідка ОСОБА_12 , протокол допиту свідка ОСОБА_13 , протокол допиту свідка ОСОБА_14 , протокол допиту свідка ОСОБА_15 ..

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, зазначених вище, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Щодо наявності ризиків.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що на теперішній час існують такі заявлені органом досудового розслідування судом ризики, що визначені у ст. 177 КПК України:

- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду;

- ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків;

- ризик перешкоджання досудовому розслідуванню іншим чином;

- ризик вчинення нового кримінального правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створитимуть загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути, зокрема:

- документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку;

- інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи;

- перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином підтверджене документально;

- необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю;

- вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується, - документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні не довела наявність підстав вважати, що вказані у клопотанні ризики мають настільки високий ступінь, що можуть бути підставою для застосування до підозрюваного такого виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Жодного документального підтвердження, що ОСОБА_4 в межах цього чи іншого кримінального провадження намагався вчинити хоча б одну дій, що становлять вказані у клопотанні ризики, стороною обвинувачення не надано, що перетворює відповідні ствердження лише припущеннями.

Водночас стороною обвинувачення не спростовані факти, про які повідомив підозрюваний та його захисник, і які свідчать про наявність у нього стійких соціальних зв`язків з дружиною, наявність власного житла та достатнього для життя доходу, наявність у нього хвороби, яка в умовах тримання під вартою може прогресувати.

Крім того, слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_4 останній раз був засуджений у жовтні 2016 року із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком, при цьому умови іспитового строку не порушив. До того ж, з грудня 2016 року у Ленінському районному суді м. Запоріжжя, і з червня 2018 року в Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя розглядаються кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні інших злочинів. При цьому жодних відомостей про обрання щодо ОСОБА_4 запобіжних заходів в межах вказаних кримінальних проваджень, а також щодо порушень ним таких запобіжних заходів, сторона обвинувачення не надала.

Відомостей про те, чи вчиняв ОСОБА_4 інші правопорушення протягом останніх шести років, сторона обвинувачення також не надала.

Відтак, у слідчого судді відсутні підстави для висновку про те, що ОСОБА_4 є схильним до систематичної протиправної поведінки і становить таку небезпеку для суспільства, усунути яку можливо лише шляхом взяття його під варту.

Не може бути підставою для взяття його під варту й самий факт висунення йому підозри у вчиненні тяжкого злочину, оскільки серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (Clooth v. Belgium (Клоот проти Бельгії), § 40).

Разом з цим, слідчий суддя зауважує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, і за встановлених обставин ця мета може бути досягнута обранням підозрюваному найменш суворого запобіжного заходу, яким є особисте зобов`язання, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 175-177, 182, 183, 194, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на шістдесят днів, починаючи з 29.08.2022 і по 27.10.2022, поклавши на нього такі обов`язки:

- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- не відвідувати місця продажу алкогольних напоїв, у тому числі спеціалізовані крамниці, відповідні відділи магазині та супермаркетів.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання обов`язків, передбачених цією ухвалою, за клопотанням слідчого або прокурора до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

В задоволенні решти клопотання відмовити.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти негайно в залі суду.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали оголошений о 09 год. 00 хв. 30.08.2022.

Слідчий суддя
Орджонікідзевського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1