ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/5813/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/161/22 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю
секретаря ОСОБА_5
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
адвоката ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2022 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого та застосовано до підозрюваного
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ланівці Лановецького району Тернопільської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , з вищою освітою, одруженого, працюючого приватним підприємцем, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимого,
запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 58 днів, до 23 год. 59 хв. 06 липня 2022 року.
Визначено підозрюваному заставу в розмірі 410 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1017210,00 грн. (один мільйон сімнадцять тисяч двісті десять гривень 00 копійок) та у разі внесення застави покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені п.п.1,2,3,4,8,9 ч.5 ст.194 КПК України.
Як вбачається з матеріалів, групою слідчих у складі слідчих СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000060 від 09 квітня 2022 року, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України.
Органом досудового розслідування встановлено, що з 24.02.2022 року ОСОБА_10 розпочав як фізична особа здійснювати благодійну діяльність, яка відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації», відноситься до добровільної особистої та/або майнової допомоги для досягнення визначених Законом цілей, що не передбачає одержання благодійником прибутку, а також сплати будь-якої винагороди або компенсації благодійнику від імені або за дорученням бенефіціара, шляхом збору благодійних пожертв для потреб Збройних Сил України у період введеного з 24.02.2022 року воєнного стану в Україні відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні».
Для здійснення зазначеної діяльності, ОСОБА_10 на своїй власній сторінці у соціальній мережі «Facebook», де зареєстрований під нік-неймом « ОСОБА_11 », за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 розмістив повідомлення про організацію ним, як фізичною особою, благодійної діяльності шляхом збору благодійних пожертв для потреб Збройних Сил України на період дії воєнного стану з необхідністю перерахування благодійних пожертв для потреб Збройних сил України, на його карткові рахунки, відкриті в АТ КБ «ПриватБанк», зазначивши з метою формування суспільної довіри до нього на своїй сторінці про те, що раніше він перебував директором Благодійного фонду «Милосердя заради майбутнього», засновниками якої був він та його брат ОСОБА_8 ..
В ході здійснення зазначеної діяльності, у невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_10 виник злочинний умисел направлений на використання з метою одержання прибутку благодійних пожертв призначених на потреби Збройним силам України, які надходили на його картковий рахунок в АТ КБ «ПриватБанк».
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 до своєї діяльності залучив свого брата ОСОБА_8 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб. Згідно із попередньою домовленістю ОСОБА_8 допомагав ОСОБА_10 у використанні з метою отримання прибутку благодійних пожертв, які призначені для потреб Збройних сил України.
З метою реалізації спільного злочинного умислу ОСОБА_10 періодично перерахував із свого карткового рахунку, зазначеного на його сторінці в соціальній мережі «Facebook», як рахунок для благодійних пожертв, одержані грошові кошти для потреб Збройних сил України на власний картковий рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк» та карткові рахунки ОСОБА_12 № НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_8 № НОМЕР_3 в АТ КБ «ПриватБанк», з яких в подальшому переводив грошові кошти у готівку та за невстановлених досудовим розслідуванням обставин час та місці використав їх для придбання іноземної валюти в сумі 34200 доларів США, 6900 Євро та 2140 фунтів, що відповідно до курсу Національного банку України станом на 10.05.2022 року становить 1290891 гривень.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_10 , маючи на своєму рахунку грошові кошти, які надійшли як благодійні пожертви для потреб Збройних сил України, використав їх для отримання прибутку, а саме перерахував на рахунок ОСОБА_13 90702,22 гривень за придбання у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що в АДРЕСА_3 , двох мобільних телефонів «Apple» Іphone 13 Promax, вартістю 45 351,11 гривень кожен, які в зазначеному магазині одержав ОСОБА_8 , залишивши один собі для користування, а інший віддав ОСОБА_10 ..
Окрім того, ОСОБА_10 за попередньою домовленістю із ОСОБА_8 , використав 10200 доларів США з метою одержання прибутку, які надав ОСОБА_8 для придбання для власних потреб автомобіля.
У свою чергу, ОСОБА_8 21.04.2022 року за попередньою домовленістю з ОСОБА_10 придбав в місті Тернополі належний на праві власності ОСОБА_14 автомобіль марки «Land Rover» моделі «Range Rover», д.н.з. НОМЕР_4 , оплативши 10200 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ становить 298399,98 гривень, яким надалі користувався для власних потреб ОСОБА_10 .
Після того, ОСОБА_10 за попередньою домовленістю з ОСОБА_8 використав отримані добровільні пожертви для потреб Збройних сил України з метою одержання прибутку, надавши 27.04.2022 року ОСОБА_8 грошові кошти для придбання ним для власного користування автомобіля AUDI Q5.
В свою чергу, ОСОБА_8 відповідно до попередньої домовленості з ОСОБА_10 придбав автомобіль AUDI Q5 за 12500 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України становить 365686,25 гривень, оформивши 10.05.2022 року за собою право власності на вказаний транспортний в Регіональному сервісному центрі МВС в Тернопільській області, що по вул. Бережанській, 65 в місті Тернополі.
Таким чином, ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_8 використали благодійні пожертви призначені для потреб Збройних сил України з метою отримання прибутку на загальну суму 2045680,43 гривень, що відповідно до примітки до ст. 201-2 КПК України в 1000 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є великим розміром.
10 травня 2022 року ОСОБА_8 о 11 год. 11 хв. затримано в порядку ст. 208 КПК України та 11 травня 2022 року йому повідомлено про підозру за ч.3 ст. 201-2 КК України.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та прийняти нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 - відмовити та обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а якщо суд прийде до переконання, що підозра обґрунтована та ризики передбачені ст. 177 КПК України мають місце - врахувати особу, майновий стан підозрюваного і його рідних та зменшити встановлений слідчим суддею надмірний розмір застави в межах приписів ч.5 ст.182 КПК України.
Апелянт посилається на те, що переховування ОСОБА_8 від органу досудового розслідування, нічим не підтверджується та жодних доказів, які б свідчили про його переховування чи перебування в розшуку раніше, та на даний час- немає.
Вважає, що перебування ОСОБА_8 під домашнім арештом повною мірою забезпечить запобіганню вказаному ризику, оскільки останньому буде визначено місце перебування під таким арештом та останній не буде мати можливості його залишати.
Вказує, що знищення або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення є необґрунтованим, так як місце знаходження усіх предметів, знарядь та засобів вчинення злочинів, на даний час, підозрюваному не відоме.
Стверджує, що в рамках даного кримінального провадження проводились обшуки домоволодіння ОСОБА_8 та автомобілів і органом досудового розслідування вилучені всі необхідні речі та документи, після чого на них було накладено арешт.
Наголошує на тому, що у клопотанні не зазначено, на яких свідків у кримінальному провадженні та яким чином може впливати ОСОБА_8 та відсутнє будь-яке посилання на те, що підозрюваний намагався чинити тиск на свідків, чи іншого підозрюваного, що давало б обґрунтовані підстави вважати, що він буде вчиняти такі спроби у майбутньому.
Вказує, що орган досудового розслідування не вказав, яким іншим чином може відбутись перешкоджання кримінальному провадженню зі сторони ОСОБА_8 та не зазначив належного обґрунтування щодо реального його існування та не надав суду належних і допустимих доказів, які б свідчили про можливість застосування найсуворішого запобіжного заходу.
Посилається на те, що сторона обвинувачення не наводить чітких аргументів, які б реальною мірою підтверджували вчинення іншого кримінального правопорушення, а припускає можливе існування такого ризику без будь-якого належного підтвердження.
Апелянт посилається на те, що впродовж проведення НСРД (квітень-травень 2022 року) у розмовах ОСОБА_8 із братом, дружиною та іншими особами не вбачається підстав, які б свідчили про вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Вказує, що діяльність благодійного фонду з метою допомоги армії здійснював - ОСОБА_10 , а рідний брат ОСОБА_8 лише частково допомагав брату придбати необхідну техніку, амуніцію чи інші речі, які потребували люди, що перебували на передовій. Усі речі, техніка, медикаменти і тому подібне, куплялось відповідно до запитів командирів бригад, які надходили ОСОБА_10 та, за які останній щоразу звітував (про факт та суму придбання) в мережі Інтернет.
Звертає увагу на те, що ОСОБА_8 неодноразово самостійно купляв, привозив та відвозив куплені речі на передову або передавав їх на відповідні бригади, які це потребували. Враховуючи велику кількість запитів та обмаль часу, ОСОБА_8 допомагав брату з метою швидких пошуків та доставки речей і техніки їх в зону бойових дій.
Вважає, що підозра від 11.05.2022 року в частині того, що « ОСОБА_15 за попередньою змовою із ОСОБА_8 використав 10200 доларів США з метою одержання прибутку, які надав ОСОБА_8 для придбання для власних потреб автомобіля» - нічим не підтверджена.
Вказує, що купівля автомобіля Ауді Q5 була здійснена в травні 2022 року за спільні ОСОБА_8 з дружиною кошти та за кошти одержані від продажу їхнього старого автомобіля, який також відбувся в травні 2022 року.
Посилається на те, що судом не враховано, що дружина ОСОБА_8 офіційно працює і він сам веде господарську діяльність як ФОП, сплачує податки та отримує щомісяця дохід, тобто мали реальну можливість докласти власні зароблені кошти на покупку автомобіля.
Стверджує, що твердження сторони обвинувачення щодо обміну частини благодійних коштів із гривні на валюту та покупки автомобіля «Land Rover» на власні потреби теж викривлено слідчими, оскільки, вказаний автомобіль не використовувався для власних потреб, користування ним здійснювалось виключно для допомоги ЗСУ, а, в подальшому автомобіль, мав передаватися військовим.
Вказує, що грошові кошти, які були вилучені у нього вдома є їхніми з дружиною спільними заощадженнями та набуті законним шляхом, внаслідок чого, згідно ухвали суду від 13.05.2022 року, повернуто особам, в яких вони вилучені.
Апелянт вважає, що слідчим суддею при визначені розміру застави в сумі 1017210,00 грн. (один мільйон сімнадцять тисяч двісті десять гривень 00 копійок) не враховано особу, майновий стан підозрюваного та його рідних, а саме: наявність у підозрюваного постійного місця проживання та сталих соціальних зв`язків (проживає по місцю реєстрації з дружиною та дитиною).
Наголошує на те, що підозрюваний ОСОБА_8 від початку війни був нагороджений чисельною кількістю грамот, відзнак та подяк.
Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах підозрюваного ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_9 , які підтримали подану апеляцію просять її задовольнити, думку прокурорів, які заперечили апеляційну скаргу адвоката, вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просять її залишити без змін, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри колегія суддів вважає вірними, оскільки вони підтверджуються доданими до клопотання органу досудового слідства та оголошеними в судовому засіданні доказами.
Задовольняючи зазначене клопотання слідчого, слідчий суддя належним чином вмотивував своє рішення про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтував наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.201-2 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до семи років.
Слідчий суддя також врахував характер вчиненого кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 , особу підозрюваного, який одружений, безробітний, має на утриманні малолітню дитину, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, при цьому беручи до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів суспільства, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновок суду про неможливість застосувати до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу - є вірним.
Окрім того, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч.3 ст. 183 КПК України, врахувавши обставини правопорушення, вік підозрюваного, його майновий та сімейний стан, те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення у воєнний час, правомірно визначив йому розмір застави 410 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка достатньою мірою, у разі внесення застави, гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
При цьому, визначаючи розмір застави, слідчий суддя виходив із мети застосування запобіжного заходу, який достатній для виконання обов`язків підозрюваним, тому, зважаючи на характер діянь, які інкримінують ОСОБА_8 , вірно вважав їх виключним випадком, який відповідно до абз. 2 ч.5 ст. 182 КПК України дає право визначити розмір застави, що перевищує 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. За таких обставин, посилання адвоката на те, що слідчий суддя при визначенні застави не дотримався вимог закону, є необґрунтованим.
Не заслуговують на увагу доводи адвоката, що обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суперечить вимогам національного закону та практиці ЄСПЛ, оскільки відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу (рішення у справі Летельє проти Франції).
За таких обставин, перевіркою матеріалів провадження встановлено, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, є обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги адвоката немає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 травня 2022 року щодо підозрюваного ОСОБА_8 - без змін.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.
Судді