Номер провадження:1-кс/521/3203/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2022 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській ОСОБА_3 , погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000454 від 13.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ :
12.09.2022 до чергової частини відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора «102» про те, що 12.09.2022 приблизно о 22:05 год., знаходячись біля будинку №211 на вул. Балківській у м. Одесі, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пред`явив посвідчення водія з ознаками підробки.
За даним фактом старшим дізнавачем СД відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000454 від 13.09.2022 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України
Так, 12.09.2022 старшим дізнавачем СД відділу поліції №1 ОРУГ1 №1 було проведено огляд місця події за адресою: м.Одеса, вул. Балківська, 211, за участю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого вилучено посвідчення водія серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та упаковано до сейф-пакета №WAR0045591.
Вилучені в ході проведення огляду місця подій посвідчення водія з номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 з явними ознаками підробки, було визнано речовим доказом вданому кримінальному провадженні та буде направлено на експертизу за експертною спеціальністю 2.3 «Дослідження друкарських форм та інших засобів виготовлення документів».
Дізнавач просив розглядати подане клопотання без її особистої участі та без участі прокурора.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно п.п. 1, 3 та 4 ч.2 ст.167 КПК України, вказане майно є тимчасово вилученим, щодо якого є достатні підстави вважати, що воно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, є предметом кримінального правопорушення та одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також є засобом (знаряддям) вчинення злочину.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України: «Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку».

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України: «Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди».

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на рухоме і нерухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою можливої конфіскації майна або цивільного позову.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження в частині захисту суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання дізнавача СД ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській ОСОБА_3 , погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000454 від 13.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 358 КК України задовольнити.
Накласти арешт, на вилучене в ході огляду місця події 12.09.2022 року, майно: водія з номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_5 .
Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку передбаченому Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1