Справа №760/5584/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мотижин, Макарівського р-ну, Київської обл., українця, громадянина України зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 не одруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , раніше судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,
у кримінальному провадженні за №0000769 від 28.01.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

В клопотанні орган досудового розслідування необхідність прийняття такого рішення аргументував наступним.

Слідчим відділом Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000769 від 28.01.2015 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, а саме: 29.01.2014 Святошинським районним судом міста Києва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі стст. 75, 104 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 (два) роки, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, маючи незняту та непогашену судимість, за попередньою змовою групою осіб повторно вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

У клопотанні зазначається, що 27.01.2015, приблизно о 20.40 год., ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , побачивши раніше незнайомого ОСОБА_8 та вступивши між собою в злочинну змову, вирішили заволодіти майном останнього. Так, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 підійшли до ОСОБА_8 та оточили його. Зазначається, що продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 з метою подолання можливого опору з боку потерпілого дістав предмет, схожий на пістолет, та направив його в сторону ОСОБА_8 , погрожуючи, таким чином, застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я, а ОСОБА_7 , діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_5 , згідно заздалегідь розподілених ролей перебував поруч та своєю присутністю також подавляв волю потерпілого до опору. Після чого, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 наказали ОСОБА_8 негайно передати належне йому майно.

У клопотанні вказується, що ОСОБА_5 , діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_7 , з метою власного збагачення заволоділи майном ОСОБА_8 , а саме мобільним телефоном марки «Леново А 850», вартістю 3400 грн., та розпорядились майном ОСОБА_8 на власний розсуд, завдавши останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

У клопотанні також зазначається, що 22.01.2015, приблизно о 19.30 год., ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , в під`їзді житлового будинку побачили раніше незнайомого ОСОБА_9 та вступивши між собою в злочинну змову, вирішили заволодіти майном останнього.

Так, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_7 , підійшли до ОСОБА_9 на сходовій клітці та оточили його, не даючи можливості залишити місце злочину. Зазначається, що продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 з метою подолання можливого опору з боку потерпілого дістав предмет, схожий на пістолет, та направив його в сторону ОСОБА_9 , погрожуючи, таким чином, застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_9 , при цьому, ОСОБА_7 , діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_5 згідно заздалегідь розподілених ролей перебував поруч та своєю присутністю також подавляв волю потерпілого до опору. Після чого, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 наказали ОСОБА_9 негайно передати належне йому майно.

Також вказується, що ОСОБА_5 , діючи спільно та узгоджено з ОСОБА_7 , з метою власного збагачення заволоділи майном ОСОБА_9 , а саме мобільним телефоном марки «Джісмарт», вартістю 1350 грн., розпорядились майном ОСОБА_9 на власний розсуд та завдавши останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, а саме у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненим за попередньою змовою групою осіб, повторно.

В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.187 КК України, тобто кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років з конфіскацією майна та яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

04.02.2015 о 17 год. 30 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05.02.2015 підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці.

30.03.2015 кримінальне провадження зупинено до розшуку підозрюваного ОСОБА_5 .

Постановою керівника Солом`янської окружної прокуратури м. Києва від 25.04.2022 року надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

17.05.2022 року о 16 год. 10 хв. ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

18.05.2022 року досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження відновлено у зв`язку із встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5

18.05.2022 постановою керівника Солом`янської окружної прокуратури м. Києва продовжено строк досудового розслідування до 22.06.2022 року.

З метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання. Захисник зазначила. що її підзахисний проходить на зараз військову службу, не знав про його розшук, був неодноразово зупинений працівниками поліції, які перевіряли його підзахисного та не зазначали про перебування у розшуку. Просили відмовити в задоволенні клопотання або застосувати у вигляді особистого забовязання.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому же кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Судом встановлено, що 04.02.2015 о 17 год. 30 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05.02.2015 підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці.

30.03.2015 кримінальне провадження зупинено до розшуку підозрюваного ОСОБА_5 .

Постановою керівника Солом`янської окружної прокуратури м. Києва від 25.04.2022 року надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

17.05.2022 року о 16 год. 10 хв. ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

18.05.2022 року досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження відновлено у зв`язку із встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5

18.05.2022 постановою керівника Солом`янської окружної прокуратури м. Києва продовжено строк досудового розслідування до 22.06.2022 року.

В обґрунтування клопотання, як на підставу застосування вказаного запобіжного заходу, прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тобто запобігання спробі підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення у ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; протоколом огляду місця події від 27.01.2015; показами потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; протоколом затримання особи; показами свідка ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколом про затримання розшукуваної особи, яка переховувалась від органів слідства та суду та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Таким чином, проаналізувавши доводи прокурора в обґрунтування обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що ризики, визначені ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знайшли своє підтвердження.

Одночасно, відповідно до положень ст.178 КПК України при розгляді даного клопотання слід врахувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, а саме позбавлення волі на строк від 7 до 10 років з конфіскацією майна.

Так, з досліджених у судовому засіданні матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , перебуває на військовій службі в/ч НОМЕР_1 .

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Також слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, суд враховує рішення Європейського суду з прав людини (див. в т.ч. п.80 рішення по справі Харченко проти України (заява № 40107/02) та п.60 рішення Єлоєв проти України (заява №17283/02) якими встановлено, що застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою виключно на підставі наявності підозри є прямим порушенням пункту 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє зробити висновок про те, що прокурор у судовому засіданні не довів об`єктивними доказами, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Тому, суд дійшов до висновку, що подане клопотання не підлягає задоволенню.

Беручи до уваги наявність у підозрюваного постійного місця проживання, соціальних зв`язків, його майновий стан, а також повідомлення про підозру, обставини справи, з урахуванням тяжкості вчиненого, наявності ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними прокурором, враховуючи недоведеність недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного для запобігання ризиків, зазначених в клопотанні, слідчий суддя дійшов до висновку про можливість застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, який буде достатнім для неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а не тримання під вартою, на якому наполягає прокурор.

Відповідно до положень ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 5 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Як вбачається з ч. 5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

З урахуванням наведених мотивів та вимог закону, суд вважає можливим застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який, на думку суду, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового слідства, поклавши на ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом в рамках даного кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора та суд в рамках даного кримінального провадження про зміну місця проживання/роботи; не відлучатися за межі м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження в межах кримінального провадження .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 176-178, 181, 186, 193,194, 196,197, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого, - відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування тобто до 22.06.2022, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 22.00 години до 06.00 години наступного дня.
Звільнити ОСОБА_5 з під варти негайно в залі суду.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом в рамках даного кримінального провадження;
2) повідомляти слідчого, прокурора та суд в рамках даного кримінального провадження про зміну місця проживання/роботи;
3) не відлучатися за межі м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження.

Ухвалу в частині застосування до ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту надати прокурору для направлення для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Контроль з виконанням ухвали в частині виконання покладених на підозрюваного обов`язків покласти на слідчого.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1