Ст. 1 із 5 Справа № 303/4533/22
У Х В А Л А
06 вересня 2022 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у кримінальному провадженні про обвинувачення

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого
АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115 та ч.2 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України,
з участю: прокурора ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду знаходиться кримінальне провадження №0000073, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.02.2022 року, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115 та ч.2 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України.
У судовому засіданні прокурор подав до суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 діб без визначення розміру застави.
Клопотання прокурор вмотивував тим, що ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкі злочини, а тому в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які виправдовують його тримання під вартою, зокрема: перебуваючи на волі ОСОБА_5 може переховуватись від суду, розуміючи невідворотність покарання, так як підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке віднесене до категорії особливо тяжких, і за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років чи довічне позбавлення волі, а також шляхом погроз, умовлянь чи іншим чином, може впливати на потерпілих та свідків, з метою схилити їх до зміни чи відмови від показань, які безпосередньо судом не допитувались, продовжити злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто перешкоджати явці свідків у суд, що в сукупності з іншими обставинами унеможливить повноту, всебічність та неупередженість при розслідуванні даного кримінального провадження. Указані ризики існували при застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 і вони існують і наразі, свідчать про

Ст. 2 із 5
неможливість застосування щодо обвинуваченого інших запобіжних заходів, як особисте зобов`язання, особиста поруки, домашній арешт або застава з урахуванням також характеризуючих даних ОСОБА_5 , який байдуже ставиться до існуючих правових норм, ігнорує громадські інтереси, зловживає алкогольними напоями, у нього відсутня соціальна пристосованість у суспільстві, ніде не працює, одружений, однак із дружиною сумісно не проживає, дітей не виховує та не утримує, не має інших утриманців, у нього практично відсутні соціальні зв`язки, у зв`язку з чим може переховуватися від суду. На підставі вищевказаних обставин є необхідним у застосуванні щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, так як саме цей запобіжний захід зможе запобігти настанню наведених вище ризиків, і при цьому не визначати розмір застави, так як злочини ним вчинено із застосуванням насильства.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав подане ним клопотання та просив продовжити стосовно ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави з підстав наведених у клопотанні.
Обвинувачений ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з урахуванням відсутності у нього конфліктів з іншими особами та наміру переховуватися від суду, а також наявності у нього дітей, з якими бажає бачитися.
Захисник ОСОБА_8 заперечила щодо задоволення клопотання прокурора та додатково вказала на те, що є всі підстави для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки в останнього відсутній намір переховуватися від суду, так як зобов`язався вчасно з`являтися до суду, як і відсутній намір вчиняти дії по відношення застосування відносно свідків будь-якого тиску, оскільки такі вже допитані під час досудового розслідування, а тому ризики, які можуть перешкоджати або надати можливість обвинуваченому ухилитися від кримінальної відповідальності є не підтвердженими.
Заслухавши клопотання прокурора, думки інших учасників судового провадження з приводу клопотання прокурора, суд прийшов до наступного.
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 15.02.2022 року близько 09 години 30 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у спальній кімнаті житлового будинку по АДРЕСА_1 вступив у сварку з вітчимом ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якої, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, умисно наніс удари в область черева та шиї ОСОБА_7 і спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран: шиї з пошкодженням магістральних судин і зовнішньої сонної артерії її гомілок внутрішньої та передньої яремної вени м`язів шиї; підшкірного, грудинно - ключинного, грудинно-щидовидного м`язів; множинних проникаючих поранень грудної клітки з пошкодженням правої та лівої легень; проникаючих поранень черева з пошкодженням капсули та тканини печінки, що супроводжувалось масивною зовнішньою та внутрішньою кровотечею, з розвитком травматичного та гіповолемічного шоку, і наявність ознак «шокових» нирок та легенів, що небезпечні для життя в момент їх спричинення та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, а також непроникаючих колото-різаних ран передньої черевної стінки правого плечового суглобу в області черевної стінки справа та різаних ран 1, 4, 5 пальців правої кисті, 4, 5 пальців лівої кисті. Від завданих ОСОБА_5 тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_7 на місці помер.
За вказаними діями ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Ст. 3 із 5
Також ОСОБА_5 15 лютого 2022 року близько 09 години 30 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у спальній кімнаті житлового будинку по АДРЕСА_1 в присутності ОСОБА_10 , вступив у сварку з вітчимом ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якої взяв у руки кухонний ніж лезом якого заподіяв проникаючі колото-різані рани шиї, грудної клітки, черева потерпілого ОСОБА_7 , від який останній на місці помер.
Хід вчинення ОСОБА_5 умисного вбивства ОСОБА_7 бачила ОСОБА_10 та намагалась йому перешкодити, і тоді ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що ОСОБА_7 знаходився без ознак життя, з метою заподіяння смерті ОСОБА_10 , лезом кухонного ножа, умисно наніс множинні колото-різані рани в область її шиї, грудної клітки та рук, а руки та ногами побої по тілу, і в результаті спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаних ран в лівій щічній ділянці (рана №1); у лівій завушній ділянці (рана №2); у ділянці підборідного трикутника (рана №3); нижче рани №3, яка іде з правої латеральної поверхні шиї і закінчується в лівому кінці рани №3 (рана №4); на грудній клітці праворуч в надключній ділянці з переходом в підключичну ділянку по середньо-ключичній лінії (рана №5); в надключній ямці ліворуч (рана №6); на тильній поверхні проксимальної фаланги 3-го пальця правої кисті (рана №7); в проекції тенора лівої кисті (рана №8); на тильній поверхні лівої кисті під 2-м пальцем із незначним переходом на долонну поверхню (рана №9), які виникли від дії гострого колюче-ріжучого плаского предметі типу клинка ножа та заподіяні у життєво-важливі органи; гематоми на лівій щоці; на підборідді з переходом на шию по всій її окружності; на верхній третині грудної клітки спереду та ззаду (включаючи плечовий пояс); на правому плечі від верхньої третини по нижню третину по всіх поверхнях; на правому передпліччі від верхньої по середню третини по передній поверхні, які виникли ударному механізму спричинення; синців на тильних поверхнях обох кистей; на лівій гомілці в нижній третині по передній поверхні, які виникли ударному механізму спричинення.
Однак, ОСОБА_5 довести свій злочинний умисел на позбавлення життя ОСОБА_10 не зміг, у зв`язку з тим, що її каретою швидкої медичної допомоги невідкладно доставлено до Мукачівської ЦРЛ, де їй було надано кваліфіковану медичну допомогу.
Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України, - закінчений замах на умисне вбивство особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
У сукупності ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115 та ч.2 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 КК України.
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 липня 2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09 вересня 2022 року без визначення розміру застави.
До вказаної дати суд не має можливості закінчити розгляд вказаного кримінального провадження.
У відповідності до вимог частини 3 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно вимог ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш

Ст. 4 із 5
м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Вимогами п.4 ч.2 ст.183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Вирішуючи питання щодо необхідності продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні протягом певного часу (пункти 35, 51 рішення ЄСПЛ №12369/86 від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції»).
Підставою для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115 та ч.2 ст.15, п.13 ч.2 ст.115 Кримінального кодексу України, як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за вчинення якого йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років та закінчений замах на умисне вбивство особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за вчинення якого йому може бути призначено покарання від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, а також наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 та 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Зокрема, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.194 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1, 3, 4 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкі злочини, а тому може переховуватися від суду, зважаючи на тяжкість покарання, що йому загрожує у випадку визнання його винним у інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів), чим самим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків; незаконно впливати на потерпілих або свідків у цьому ж провадженні, які безпосередньо в судовому засіданні на даний час ще не допитані, а наявне обвинувачення у вчинені особливо тяжких злочинів, може стати вагомим інструментом залякування. Зокрема, обвинувачений може вчиняти погрози, умовляння потерпілих та свідків даного кримінального правопорушення, оскільки останній знаючи, які склалися для нього обставини та до чого вони можуть призвести, з метою уникнення покарання може відшукати потерпілих та свідків даної події, чинити на них психологічний або фізичний вплив з метою примусити їх змінити або відмовитись від своїх показань, а також схиляти їх до дачі неправдивих показань, а також продовжити злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто перешкоджати явці свідків у суд, що в сукупності з іншими обставинами унеможливить повноту, всебічність та неупередженість при розслідуванні даного кримінального провадження.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів повно і всебічно оцінив в сукупності всі обставини, зазначені в ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість покарання у разі визнання обвинуваченого ОСОБА_5 винуватим у вчиненні вказаних злочинів, відсутність постійного джерела доходів та міцних соціальних зв`язків.

Ст. 5 із 5
З урахуванням вищенаведених обставин, суд прийшов до висновку, що на даний час ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4 і 5 частини 1 статті 177 КПК України, не зменшилися, а тому жоден із інших запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти доведеним під час розгляду вказаного клопотання ризикам, наявність яких була встановлена судом при обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу ухвалою суду від 12 липня 2022 року.
Доводи захисника відносно наявності підстав для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд вважає необгрунтованими з огляду на вчинення ОСОБА_5 особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства та характеризуючих його відомостей, а саме він зловживає алкогольними напоями, не працює, одружений, однак із дружиною спільно не проживає, дітей не виховує та не утримує, не має інших утриманців, а тому застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належну поведінку.
За таких обставин, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів.
Згідно вимог п.2 ч.4 статті 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.
Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вбивстві людини та замаху на вбивство іншої людини, суд вважає за необхідне не визначати обвинуваченому розмір застави.
Таким чином, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 331, 372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 без визначення розміру застави задовольнити.
Продовжити строк запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави на строк до 04 листопада 2022 року включно.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1