Справа № 727/2120/21
Провадження № 1-кп/727/29/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2022 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
Головуючого - судді: ОСОБА_1
за участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4
потерпілого: ОСОБА_5
представника потерпілого: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
обвинуваченого: ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0003071 від 19.11.2016 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , працюючого, із середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_8 у листопаді 2016 року вчинив умисне кримінальне правопорушення при наступних обставинах:
Так, 18.11.2016 року біля 13 год. 00 хв., перебуваючи в службовому кабінеті КНП «Міська стоматологічна поліклініка» за адресою м.Чернівці вул.Університетська,34, у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході словесної суперечки із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник умисел, направлений на спричинення останньому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій умисел, враховуючи тривалі неприязні відношення до ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_8 кулаком правої руки наніс удар в область лівої частини обличчя та лівою рукою завдав травмуючої дії в область нижньої губи справа ОСОБА_5 , чим завдав останньому тілесних ушкоджень.

У результаті таких дій у ОСОБА_5 наявні тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, синців та садна м`яких тканин голови, рани слизової оболонки нижньої губи справа.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи Державної установи «Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України» №416/17 від 26.12.2017 року дані тілесні ушкодження виникли від дії тупого (их) предметів, індивідуальні особливості якого (их) не знайшли свого відображення в морфології тілесних ушкоджень, можливі в строк та за обставин вказаних в матеріалах кримінального провадження. Така черепно-мозкова травма, зазвичай спричиняє розлад здоров`я на строк понад 6 днів, але не більше, як на 21 день, і відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Дане тілесне ушкодження не характерне для самоспричинення власноруч потерпілим, а також для самостійного падіння останнього з висоти власного росту з послідуючим ударянням об грунтову поверхню землі.

Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав. Суду пояснив, що 16.11.2016 року перебував на своєму робочому місці разом із ОСОБА_9 . До нього підійшли ОСОБА_10 разом із ОСОБА_11 . Синжерян попросив його роз`яснити ОСОБА_11 наказ про розподіл роботи. Однак, останній навіть після роз`яснення положень наказу, не погодився із ним та сказав, що буде брати роботу. Він свідомо створював конфлікт, вони обоє підвищували голос та висловлювалися нецензурною лайкою. У цей час ОСОБА_12 вийшла з лабораторії, а Фрунза зайшов. Через деякий час він помітив, що ОСОБА_11 знімає їх на мобільний телефон і забрав його.

Потерпілий зробив крок та наблизився до нього, між ними став ОСОБА_10 та ОСОБА_13 . Ніяких тілесних ушкоджень йому він не завдавав. Коли вони розійшлися у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень не було, крім герпесу на губі. Телефон потерпілого він поставив на стіл.

Потерпілий ОСОБА_5 суду показав, що працює зубним техніком у поліклініці по вул.Університетській м.Чернівці. 18.11.2016 року біля 12 год. 30 хв. до нього зателефонував лікар ОСОБА_14 і дав йому роботу. Він піднявся на третій поверх, підійшов до ОСОБА_10 , щоб відмітити наряд по роботі, проте той відмовився. Вони разом пішли до завідувача зуботехнічної лабораторії ОСОБА_8 . В кабінеті були присутні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , він та ОСОБА_15 .

Обвинувачений почав із ним сваритися, погрожував, що його звільнять. Він хотів записати сварку на телефон, проте ОСОБА_8 вирвав у нього з рук мобільний телефон і почав видаляти інформацію. У цей момент до кабінету зайшов ОСОБА_16 , який також почав лаятися. Фрунза штовхнув його у праве плече. Після цього він відчув удар правою рукою в ліву частину обличчя, від якого похитнувся. Це був ОСОБА_8 . Обвинувачений вдарив його ще раз у губу. Синжерян почав їх розбороняти.

Він пішов до себе в лабораторію, хотів викликати поліцію, однак йому стало погано. В кабінеті він стояв спиною до лабораторії. Суперечка тривала біля 10 хвилин, ОСОБА_15 вдарив його два рази, після чого почав душити. У нього була розбита губа та почервоніння на щоці. Двері до кабінету ОСОБА_15 , де сталася подія, наполовину прозорі, при цьому у лабораторії також були присутні брати ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Свідок ОСОБА_19 суду показав, що на той час працював у стоматологічній поліклініці більше 30 років. У 2016 році між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 стався інцидент. Він почув, що в кабінеті обвинуваченого відбувається розмова. Зайшов туди, там були ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Потерпілий нікого не слухався, оскільки його дядя був головним лікарем. Синжерян стояв навпроти нього. Сам він стояв спиною до дверей лабораторії. ОСОБА_15 зробив ОСОБА_11 зауваження, між ними виник спір, після чого вони посварились і розійшлись. Він не бачив, щоб обвинувачений завдавав ударів потерпілому. На губі з правого боку у ОСОБА_11 був герпес, інших ушоджень він не бачив.

Свідок ОСОБА_20 суду показав, що в 2016 році працював завідувачем поліклініки. У 2016 році до нього звернувся ОСОБА_11 та повідомив, що його побив ОСОБА_15 . На його обличчі було видно сліди почервоніння з лівого боку, губі та на шиї. Це був слід від удару. Він написав доповідну головному лікарю. Приміщення поліклініки ОСОБА_11 не залишав.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що на той час працювала медичним статистом в стоматологічній поліклініці. ЇЇ робоче місце було в одному кабінеті разом із ОСОБА_15 . Головним лікарем було видано наказ про розподіл робіт між техніками порівну. Однак, ОСОБА_11 приховував наряди. ОСОБА_15 викликав до себе ОСОБА_11 . Разом із ним зайшов ОСОБА_10 . Вони спілкувались на підвищених тонах, вживали нецензурну лайку. Вона вийшла з кабінету, у цей час до кабінету зайшов ОСОБА_13 , коли повернулась конфлікт був вичерпаний. Двері до кабінету закривались автоматично та були напівпрозорі. У її присутності тілесні ушкодження ніхто нікому не завдавав. У ОСОБА_11 на губі був герпес, пізніше приїхала поліція.

Свідок ОСОБА_21 суду показав, що працює зубним техніком у стоматологічній поліклініці. У листопаді 2016 року він йшов із кімнати у лабораторії на третьому поверсі та почув крики біля дверей кабінету, в якому сидить статист та ОСОБА_15 . У цьому кабінеті двері скляні, тому все видно. Він зупинився і побачив, що ОСОБА_15 стояв спиною до вікна, навпроти нього був ОСОБА_11 . Біля дверей стояв ОСОБА_10 , а Фрунза стояв ззаду ОСОБА_11 і зачепив його плечем. ОСОБА_11 похилився вперед і в цей момент ОСОБА_15 правою рукою наніс удар в ліву сторону обличчя ОСОБА_11 . Також він бачив як ОСОБА_15 схопив ОСОБА_11 рукою за шию. У цей час біля нього в лабораторії стояв його брат, який підійшов через декілька секунд після нього. Конфлікт тривав 2-3 хвилини. Через 10 хвилин він бачив як ОСОБА_11 піднявся до лабораторії і сказав, що викликав поліцію.

Свідок ОСОБА_22 суду показав, що того дня він був на роботі на третьому поверсі в стоматологічній поліклініці в гіпсовочній кімнаті. Біля обіду він почув крики і побачив як в кабінеті в лабораторії ОСОБА_15 правою рукою вдарив один раз ОСОБА_11 в ліву сторону обличчя. Коли він підійшов до дверей, там вже стояв його брат. У кабінеті також був ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , який стояв з правого боку від ОСОБА_11 . Першим із кабінету вийшов ОСОБА_11 і сказав, що ОСОБА_15 його вдарив. У нього було почервоніння на обличчі з лівого боку. Пізніше до лабораторії зайшов ОСОБА_15 і кинув телефон ОСОБА_11 на стіл.

Свідок ОСОБА_23 суду показала, що в 2016 році до них надійшов виклик на 102 до стоматологічної поліклініки, що розташована по вул.Університетській м.Чернівці. Вони приїхали до поліклініки через сім хвилин. Там був чоловік, який тримався долонею за ліву сторону обличчя. Коли він забрав руку, було видно почервоніння. Потерпілий повідомив, що його вдарили. Із видимих тілесних ушкоджень було почервоніння на обличчі та припухлість. Вони опитали біля 10 осіб, які пояснювали, що виник конфлікт у зв`язку з робочими питаннями.

Свідок ОСОБА_24 суду показав, що працює зубним техніком в стоматологічній поліклініці. У 2016 році ОСОБА_11 підійшов до ОСОБА_10 , щоб зареєструвати наряд, однак той відмовився. Після цього вони разом пішли до ОСОБА_15 в кабінет. Двері до кабінету там до середини тоновані знизу, а зверху прозорі. В кабінеті були присутні ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 . Також він бачив двох братів ОСОБА_17 , які працювали в керамічній кімнаті. Конфлікт тривав 7-8 хвилин. Постійно в той бік він не дивився, оскільки працював. На обличчі ОСОБА_11 тілесних ушкоджень він не бачив, а бачив лише герпес справа. Крім нього у кімнаті нікого не було.

Свідок ОСОБА_25 суду показав, що в 2016 році працював головним лікарем стоматологічної поліклініки. Йому відомо про конфлікт, який стався між ОСОБА_15 та ОСОБА_11 . Він під час конфлікту присутній не був, оскільки перебував на своєму робочому місці. Пізніше він запросив до себе в кабінет учасників конфлікту, на ОСОБА_11 тілесних ушкоджень не бачив, а бачив лише герпес.

Свідок ОСОБА_26 суду показав, що працював старшим зубним техніком в поліклініці. У них був наказ про рівномірний розподіл роботи між зубними техніками. ОСОБА_11 підійшов до нього підписати наряд, однак він йому відмовив, оскільки у нього був виконаний план. Після цього вони пішли до завідувача лабораторії ОСОБА_15 . Обвинувачений зачитав ОСОБА_11 наказ. Той почав знімати його на телефон, через що ОСОБА_15 встав із-за стола і забрав у ОСОБА_11 телефон. Розмова була агресивною та підвищених тонах. ОСОБА_15 стояв посередині кімнати, а ОСОБА_13 , після того як зайшов, став позаду ОСОБА_11 . В лабораторії був ОСОБА_17 , який сидів наприкинці залу. На губі у ОСОБА_11 був герпес. Він не бачив, щоб ОСОБА_15 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_11 . Під час обідньої перерви до стоматполіклініки приїхала поліція.

Свідок ОСОБА_27 суду показав, що того дня в 2016 році працював у керамічній кімнаті в лабораторії. Окрім нього там були брати ОСОБА_17 . У керамічній кімнаті нічого не було чути. Йому відомо, що під час обідньої перерви стався конфлікт між ОСОБА_15 та ОСОБА_11 . Він точно пам`ятає, що брати ОСОБА_17 під час обідньої перерви того дня п`ять років тому нікуди не виходили.

Свідок ОСОБА_28 суду показала, що працює зубним техніком, її робоче місце у лабораторії. У кабінеті завідуючого були ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 . ОСОБА_11 стояв спиною до дверей, ОСОБА_15 був за столом, а потім встав і підійшов до ОСОБА_11 . Конфлікт тривав біля 10-15 хвилин, увесь цей час вона працювала. Разом із нею у лабораторії сидів ОСОБА_29 , більше нікого не було. У сусідній кімнаті був ОСОБА_13 та два брати ОСОБА_17 .

Незважаючи на не визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, крім показів потерпілого ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_20 підтверджується письмовими доказами, дослідженими та проаналізованими судом, а саме:

-Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 18.11.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_5 повідомив про те, що біля 13 год. 00 хв. 18.11.2016 року за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_8 наніс удар в обличчя ОСОБА_5 , чим завдав останньому тілесні ушкодження (а.п.17 Том 1);

-Випискою №27424 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_5 , 1992 року народження, відповідно до якої повний діагноз внутрішньочерепна гематома. Забій головного мозку (а.п.30 Том 1);

-Актом судово-медичного дослідження №1667, дослідження розпочато 18.11.2016 року, закінчено - 19.12.2016 року. На підставі проведеного судово-медичного обстеження ОСОБА_5 виявлено наступні тілесні ушкодження: синці: на вилецевій ділянці зліва, на боковій поверхні верхньої третини шиї зліва; садно на нижній губі справа; рана на внутрішній поверхні слизової оболонки нижньої губи справи. Тілесні ушкодження виникли в результаті твердих тупих предметів, або ударів об такі, по строку можуть відповідати вказаному в обставинах і відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.п.32 Том 1);

-Випискою з медичної картки стаціонарного хворого №2035, згідно якої ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні з 19.11.2016 року по 23.11.2016 року. Повний діагноз захворювання: закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Рвана рана нижньої губи, забій м`яких тканин лівої половини обличчя, шиї. Контузія середнього ступеню важкості, посттравматична ринопатія (а.п.40 Том 1);

-Випискою з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_5 №13019 міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м.Вашківці (а.п.41 Том 1);

-Висновком експерта №87 від 04.03.2017 року, відповідно до якого при проведенні судово-медичного обстеження ОСОБА_5 виявлено наступні тілесні ушкодження: синці: на вилецевій ділянці зліва, на боковій поверхні верхньої третини шиї зліва; садно на нижній губі справа; рана на внутрішній поверхні слизової оболонки нижньої губи справа; струс головного мозку. Тілесні ушкодження виникли в результаті не менш як триразової травмуючої дії твердих тупих предметів, або ударів об такі, по строку та обставинам виникнення можуть відповідати вказаному в постанові і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. Беручи до уваги характер та локалізацію даних тілесних ушкоджень, вважаю малоімовірним їх виникнення внаслідок падіння з положення стоячи, як з наданням прискорення, так і без такого з подальшим співударянням об тверду, тупу, виступаючу поверхню (а.п.53-56 Том 1);

-Наказом №131 від 17.11.2016 року, яким було затверджено порядок видачі технікам зубним нарядів на виконання лабораторних етапів ортопедичних конструкцій. З метою рівномірного навантаження техніків зубних завідувачі розподіляють всі роботи незалежно від форми оплати. Беручи до уваги середній показник виконання робочого плану по зуботехнічній лабораторії та завантаженість роботами техніків зубних, роботи розподіляються тим технікам зубним, у яких найменше навантаження та найменші показники виконання виробничого плану (а.п.84 Том 1);

-Доповідною запискою завідуючого ортопедичним відділенням ОСОБА_20 від 18.11.2016 року, відповідно до якої останній повідомив в.о.головного лікаря КМУ «Міська стоматологічна поліклініка» ОСОБА_25 про те, що 18.11.2016 року біля 13 год. 00 хв. завідуючий виробництвом ОСОБА_8 ударив зубного техніка ОСОБА_5 . Про зазначений інцидент його повідомив постраждалий ОСОБА_5 . У той момент на його обличчі було чітко видно сліди від нанесених побоїв. Також з його слів йому стало відомо, що до нанесення тілесних ушкоджень також були причетні техніки зубні ОСОБА_26 та ОСОБА_19 . Потерпілий ОСОБА_5 викликав поліцію на написав заяву про нанесення йому тілесних ушкоджень (а.п.95 Том 1);

-Наказом №170-к від 15.12.2016 року, яким було оголошено догану завідувачу виробництва ортопедичного відділення ОСОБА_8 за неналежне виконання ним обов`язків посадової інструкції та п.п.3.1.1, 3.1.2, 3.1.3 Правил внутрішнього трудового розпорядку, а саме: невиконання наказів №131 від 17.11.2016 року та №110 від 30.09.2016 року про рівномірний розподіл нарядів на виконання робіт техніків зубних, що призвело до виникнення конфліктної ситуації між техніками зубними 18.11.2016 року (а.п. 98 Том 1);

-Актом про нещасний випадок невиробничого характеру №98 НТ від 13.01.2017 року, відповідно до якого 18.11.2016 року в приміщенні поліклініки стався нещасний випадок: завідувач виробництва ОСОБА_8 побив зубного техніка ОСОБА_5 (а.п.99 Том 1);

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 25.02.2017 року та відеозаписом до нього, проведеним за участю потерпілого ОСОБА_5 . У ході проведення слідчого експерименту потерпілий відтворив події 18.11.2016 року біля 13 год. 00 хв., які відбулись приміщенні стоматологічної поліклініки по вул.Університетській, 34 м.Чернівці. Зокрема, потерпілий відтворив обставини, за яких обвинувачений наніс йому удари, внаслідок яких йому було завдано тілесних ушкоджень (а.п.102-104 Том 1);

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 25.02.2017 року та відеозаписом до нього, проведеним за участю потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_22 . У ході проведення слідчого експерименту потерпілий відтворив події 18.11.2016 року біля 13 год. 00 хв., які відбулись приміщенні стоматологічної поліклініки по вул.Університетській, 34 м.Чернівці. Свідок ОСОБА_22 у ході проведення слідчого експерименту вказав на місце, на якому він перебував під час конфлікту та відтворив обставини, за яких обвинувачений наніс удари ОСОБА_5 , а також повідомив про місце розташування осіб, які перебували на той час в кабінеті ( ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_19 , ОСОБА_26 (а.п.105-107 Том 1);

-Протоколом проведення слідчого експерименту від 25.02.2017 року та відеозаписом до нього, проведеним за участю потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_21 . У ході проведення слідчого експерименту потерпілий відтворив події 18.11.2016 року біля 13 год. 00 хв., які відбулись приміщенні стоматологічної поліклініки по АДРЕСА_2 . Свідок ОСОБА_21 у ході проведення слідчого експерименту вказав на місце, на якому він перебував під час конфлікту та відтворив обставини, за яких обвинувачений наніс удари ОСОБА_5 , а також повідомив про місце розташування осіб, які перебували на той час в кабінеті ( ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_19 , ОСОБА_26 (а.п.108-110 Том 1);

-Висновком додаткової експертизи №227д, відповідно до якої при проведенні судово-медичного обстеження ОСОБА_5 виявлено наступні тілесні ушкодження: синці: на вилецевій ділянці зліва, на боковій поверхні верхньої третини шиї зліва; садно на нижній губі справа; рана на внутрішній поверхні слизової оболонки нижньої губи справи; струс головного мозку. Тілесні ушкодження виникли в результаті травмуючої дії твердих тупих предметів, або ударів об такі, по строку та обставинам виникнення можуть відповідати 18.11.2016 року і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. Враховуючи локалізацію та характер вищевказаних тілесних ушкоджень, вважаю, що останні цілком могли виникнути при обставинах, на які вказує ОСОБА_5 в протоколі допиту потерпілого від 21.01.2017 року та під час слідчого експерименту від 25.02.2017 року, а також при обставинах, які вказані свідками в протоколах слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_22 та ОСОБА_21 (а.п.138-145 Том 1);

-Висновком додаткової експертизи №566д, відповідно до якої при проведенні судово-медичного обстеження ОСОБА_5 виявлено наступні тілесні ушкодження: синці: на вилецевій ділянці зліва, на боковій поверхні верхньої третини шиї зліва; садно на нижній губі справа; рана на внутрішній поверхні слизової оболонки нижньої губи справи; струс головного мозку. Тілесні ушкодження виникли в результаті травмуючої дії твердих тупих предметів, або ударів об такі, по строку та обставинам виникнення можуть відповідати 18.11.2016 року і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. Враховуючи локалізацію та характер вищевказаних тілесних ушкоджень, вважаю, що останні цілком могли виникнути при обставинах, на які вказує ОСОБА_5 в протоколі допиту потерпілого від 21.01.2017 року та під час слідчого експерименту від 25.02.2017 року, а також при обставинах, які вказані свідками в протоколах слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_22 та ОСОБА_21

-Діагноз «Ротаційний підвих 1-го шийного хребця з порушенням функції спинного мозку…» виставлений на підставі суб`єктивних скарг під експертного і не підтверджений об`єктивними клінічними даними та додатковими методами дослідження і при встановленні ступеню тяжкості тілесних ушкоджень до уваги братися не може».

-Основуючись на тому, що в первинних медичних документах, а саме медичній карті стаціонарного хворого КУ «Вижницька ЦЛР» Вашківецька філія, де під експертний перебував на лікуванні з 19.11.2016 року по 23.11.2016 року, медичній карті стаціонарного хворого МКЛ ШМД м.Вінниця лікування в нейрохірургічному відділенні з 24.11.2016 року по 12.12.2016 року та у амбулаторній карті Вашківецької амбулаторії з 13.12.2016 року по 23.12.2016 року відсутні об`єктивні клінічні симптоми та прояви забою головного мозку і відповідно не був діагностований забій головного мозку рахую виставлений 13.04.2017 року в неврологічному відділенні КУ «Вижницька ЦРЛ» Вашківецька філія діагноз «наслідки перенесеної черепно-мозкової травми (2016р.). Забій головного мозку …» необ`єктивним, тобто забій головного мозку у даному випадку не може розглядатися як «наслідок перенесеної черепно-мозкової травми (2016р.), тобто не відповідає терміну виникнення 18.11.2016 року. Враховуючи вищевикладене при проведенні дійсної експертизи вищевказаний діагноз до уваги братись не може. (а.п.151-160 Том 1);

-Висновком комісійної судово-медичної експертизи №416/17 від 26.12.2017 року, відповідно до якої на основі даних матеріалів справи, медичної документації ОСОБА_5 кістково-травматичних змін шийних хребців, кісток склепіння та основі черепа не виявлено. В наданих медичних документах відсутня неврологічна симптоматика, яка б свідчила про наявність ушкодження шийного відділу хребта. Отже, у ОСОБА_11 мала місце легка черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, синців та садна мяких тканин голови, рани слизової оболонки нижньої губи справа, яка утворилась від дій тупого (их) предметів, індивідуальні особливості якого не знайшли свого відображення в морфології тілесних ушкоджень, можливо в строк та за обставин вказаних «…в протоколі допиту потерпілого від 21.01.2017 року та під час слідчого експерименту від 25.02.2017 року, а також при обставинах, які вказані свідками в протоколах слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_22 та ОСОБА_21

-Така черепно-мозкова травма, зазвичай, спричиняє розлад здоров`я на строк понад 6 днів, але не більш, як на 21 день, і , відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я» (а.п.198-251 Том 1).

-Висновком додаткової комісійної судово-медичної експертизи №1/22 від 15.07.2022 року. Згідно вказаного висновку, характер вказаних у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень свідчить про те, що вони могли утворитись 18.11.2016 року за відносно короткий проміжок часу. Більш точно встановити час їх виникнення не є можливим. Для встановлення послідовності їх утворення відсутні судово-медичні дані. Анатомічна локалізація вказаних тілесних ушкоджень досяжна для спричинення власною рукою. При вивченні наданих матеріалів членом експертної комісії, спеціалістом з нейрохірургії вказано, що «Згідно наданої копії медичної карти стаціонарного хворого №2035/638 при огляді постраждалого ОСОБА_5 , 1992 р.н. відзначається неврологічна симптоматика: втрата свідомості (зі слів), позиційний горизонтальний ністагм, позитивні симптоми Маринеску-Родовичі, Гуревича-Мана, Седана (слабкість конвергенції) нестійкий в позі Ромберга, промахування при виконанні координаційних проб. Все вищезазначене може бути ознакою отриманої постраждалим черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку» (а.п.217-224 Том 3).

Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що орган досудового розслідування правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він умисно наніс легкі тілесні ушкодження, які призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Суд критично оцінює позицію обвинуваченого щодо невизнання винуватості, оскільки його винуватість у вчиненні злочині доведена і сумніву не викликає. Таку позицію обвинуваченого і його захисника, суд вважає способом, обраним ним для свого захисту з метою уникнути відповідальності за вчинений злочин.
Аналізуючи досліджені судом докази, що надані сторонами обвинувачення та захисту, суд не приймає до уваги доводи обвинуваченого та захисника про те, що його слід виправдати у пред`явленому обвинуваченні.

Так, статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно зі ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 23 КПК України передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо. Не може бути визнано доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім як у випадках, передбачених зазначеним Кодексом.
На виконання вказаних вимог Закону судом було досліджено надані стороною обвинувачення докази.
Розглядаючи доводи сторони захисту щодо визнання недопустимими і неналежними доказами: протоколу слідчого експерименту від 25.02.2017 року за участю свідка ОСОБА_22 , протоколу слідчого експерименту від 25.02.2017 року за участю свідка ОСОБА_21 , протоколу слідчого експерименту від 25.02.2017 року за участю потерпілого з тих підстав, що вони винесені з грубим порушенням ст.ст.104, 240 КПК України, оскільки слідчим в протоколах не викладені умови і результати проведення слідчого експерименту, дані документи не містять опису послідовності дій, не містять будь-якої інформації щодо отримання відомостей, в результаті проведення процесуальної дії, суд виходить із наступного.

Так, відповідно до ст.104 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі. У випадку фіксування процесуальної дії під час досудового розслідування за допомогою технічних засобів про це зазначається у протоколі. Якщо за допомогою технічних засобів фіксується допит, текст показань може не вноситися до відповідного протоколу за умови, що жоден з учасників процесуальної дії не наполягає на цьому. У такому разі у протоколі зазначається, що показання зафіксовані на носії інформації, який додається до нього.

Протокол складається з: вступної, описової та заключної частини. Перед підписанням протоколу учасникам процесуальної дії надається можливість ознайомитися із текстом протоколу.

Зауваження і доповнення зазначаються у протоколі перед підписами. Протокол підписують усі учасники, які брали участь у проведенні процесуальної дії. Якщо особа через фізичні вади або з інших причин не може особисто підписати протокол, то ознайомлення такої особи з протоколом здійснюється у присутності її захисника (законного представника), який своїм підписом засвідчує зміст протоколу та факт неможливості його підписання особою.

Згідно ст.240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста. Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу.

До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник.

Про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту.

Як вбачається зі змістів протоколів проведення слідчого експерименту від 25 лютого 2017 року (Т. 1, а.п. 102-110), у них зазначено місце їх проведення: приміщення міської стоматологічної поліклініки, що по вул.Університнетській, 34 м.Чернівці, склад його учасників: зокрема вказано, що їх проведено за участю: старшого слідчого ОСОБА_30 , спеціаліста ОСОБА_31 , понятих ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , а також потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_21 .
Також, у протоколах зазначено, що хід слідчої дії зафіксовано на відеозапис за допомогою камери «Сanon», відеозаписи події проведення слідчого експерименту записано на DVD-диски, які опечатано в паперові конверти та долучено до протоколів слідчих експериментів.
При цьому всім учасникам слідчої дії роз`яснено процесуальні права, про що у протоколі містяться їхні підписи. За результатом проведення слідчого експерименту слідчим складено відповідний протокол, який без зауважень підписаний усіма учасниками слідчих дій.
Отже, слідчим у порядку, передбаченому ст. 240 КПК України з метою перевірки та уточнення обставин, які мали місце 18.11.2016 року біля 13 год. 00 хв. було проведено слідчі експерименти шляхом відтворення дій, обстановки, обставин події, що відбулася 18.11.2016 року. У графі слідчим експериментом встановлено розміщено відеозаписи події проведення слідчого експерименту, які записано на DVD-диски.
Відсутність у протоколі тих даних, які зазначені стороною захисту, не є в цьому провадженні тим істотним порушенням, яке б мало наслідком недопустимість вказаних протоколів, оскільки відсутність у них описання вказаних потерпілим та свідками обставин події не ставить під сумнів їх доказове значення, адже усі відомості зафіксовано із застосуванням аудіо- та відеозапису, який було переглянуто учасниками слідчої дії та долучено до протоколу до його підписання. Такий порядок складання та підписання протоколу забезпечив право учасників слідчої дії робити зауваження та заяви.
Саме до такого правового висновку дійшов Верховний суд у постанові від 22.04.2021 року у справі № 359/843/19.
Отже, з урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що протоколи слідчих експериментів відповідають вимогам ст.ст. 104, 105 КПК України, вони не містять жодних зауважень від їх учасників, а тому слідчі дії проведено за правилами, передбаченими ст. 240 КПК України.
Розглядаючи аргументи сторони захисту щодо розбіжностей у показаннях потерпілого ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_19 ; свідків ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_27 та ОСОБА_36 , ОСОБА_21 ; свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_37 суд вважає за необхідне надати їм оцінку з точки зору, зокрема, їх достовірності та взаємозв`язку із іншими доказами по справі.
Зокрема, покази потерпілого ОСОБА_5 та свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_20 узгоджуються між собою та взаємодоповнються між собою, відтворючи події, що мали місце 18.11.2016 року. Вказані докази є достатніми та в сукупності із документами та висновками експерта дозволяють дійти висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.
При цьому, суд бере за основу покази свідка ОСОБА_23 , яка є поліцейською, приїхала на виклик до поліклініки, та до того дня ні з ким із учасників події знайома не була, а отже є незацікавленою та безумовно надавала суду правдиві показання.

Що стосується показань свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_19 ; ОСОБА_25 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_27 , ОСОБА_9 слід зазначити наступне.
Цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами. Обставини, що підтверджуються показаннями свідка повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку щодо обставин кримінального правопорушення. Однак, покази вказаних свідків не відповідають вказаним критеріям.

Так, свідок ОСОБА_25 не був очевидцем та безпосереднім учасником події кримінального правопорушення, а його показання щодо відсутності у ОСОБА_5 18.11.2016 року видимих тілесних ушкоджень спростовуються наявними у матеріалах кримінального провадження та дослідженими судом висновками судових медичних експертиз.
Покази свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_19 суд вважає такими, що суперечать об`єктивно встановленим фактичним обставинам, що підтверджені іншими доказами, здобутими в процесі судового розгляду та критично відноситься до показань свідків з огляду на конфліктні та неприязні відносини, які склались між ними та потерпілим ОСОБА_5 та відхиляє їх.
Покази свідків ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_27 про те, що брати ОСОБА_17 на момент конфлікту працювали в керамічній кімнаті в лабораторії, суд вважає достовірними, однак вказана обставина не виключає можливості того, що ОСОБА_38 та ОСОБА_21 вийшли з цієї кімнати до лабораторії та стали очевидцями події.
Що стосується показань свідка ОСОБА_9 слід звернути увагу, що вказана свідок повідомила про обставини події, які не спростовують об`єктивно встановлених судом фактичних обставин та вказала суду, що не була безпосереднім очевидцем події кримінального правопорушення.

Окрім того, судом не встановлено, а стороною захисту не представлено доказів, які б підтверджували отримання потерпілим тілесних ушкоджень при інших обставинах чи за участі інших осіб.
З урахуванням досліджених доказів, суд приходить до висновку, що всі досліджені докази належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.
Суд вважає, що у даному випадку вина обвинуваченого доведена поза розумним сумнівом.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований кримінальний проступок був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Відповідно до ст. 94 КПК України оцінка доказів є компетенцією суду, який ухвалив вирок. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами), здійснити їх оцінку за критеріями, визначеними у зазначеній статті, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.
Оцінюючи зібрані в даному кримінальному провадженні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується, поза розумним сумнівом, комплексом достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.
При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, те, що згідно до ст.12 КК України, правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України є кримінальним проступком.

Крім того, суд враховує відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_8 судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого проступку, відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та особи винного, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому в межах санкції статті ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу.

На даний час строк притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України закінчився, матеріали справи не містять даних, які би свідчили про ухилення ОСОБА_8 від слідства й суду або вчинення ним нового злочину.
Тому, на підставі ст.12, ст.49, ч.5 ст.74 КК України ОСОБА_8 підлягає звільненню від призначеного покарання за ч.2 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строку давності встановленого зазначеними нормами матеріального кримінального права.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
На підставі ч.5 ст.74, ст.49 КК України ОСОБА_8 звільнити від покарання за ч.2 ст.125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
На вирок суду може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1