Дата документу 04.10.2022
Справа № 334/4346/19
Провадження № 1-кп/334/154/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001379 від 17 квітня 2019 року за обвинувачення м

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Дніпропетровської області, смт. Магдалинівка, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

17.10.2013 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч.З ст.15, ч.1 ст.115 КК України, до покарання у вигляді 8 років позбавлення волі. 27.09.2018 на підставі рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 19.09.2018 та ст.81 КК України, умовно - достроково звільнений з не відбутим терміном покарання 1 рік 10 місяців 5 днів

29.08.2022 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.69 Кк України до 3 (трьох) років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час, та в невстановленому досудовим розслідуванням місці, придбав шляхом привласнення знайденого саморобний вибуховий пристрій, який складався з пластичної речовини, 50 осколкових елементів з металу, 3-х монет номіналом по 10 копійок, саморобного вибухового пристрою, до складу якого входить корпус гранати «ВОГ-17» та запал до гранати типу «УЗРГМ». Предмет циліндричної форми - частиною пострілу осколкової гранати ВОГ-17, яка до боєприпасів не відноситься, предмет циліндричної форми з важелем та кільцем - накольним механізмом бойового уніфікованого підривана дистанційної дії типу УЗРГМ промислового виготовлення, з внесеними в його конструкцію змінами непромисловим способом, який до боєприпасів не відноситься, предмет циліндричної форми з зовнішньою різьбою - запалом бойового уніфікованого підривана типу УЗРГМ, який до бойових припасів не відноситься. Накольний механізм бойового уніфікованого підривана дистанційної дії типу УЗРГМ з внесеними в його конструкцію змінами непромисловим способом в сукупності з наданим на дослідження запалом бойового уніфікованого підривана типу УЗРГМ являються бойовим уніфікованим підривачем дистанційної дії типу УЗРГМ з внесеними в його конструкцію змінами непромисловим способом, який до бойових припасів не відноситься, але в наданому на дослідження вигляді відноситься до саморобних вибухових пристроїв. Частина пострілу осколкової гранати ВОГ-17 в сукупності з наданим на дослідження саморобним вибуховим пристроєм на базі бойового уніфікованого підривача дистанційної дії типу УЗРГМ являються вибуховим пристроєм саморобного виготовлення типу ручної осколкової гранати «хатабка». 50 фрагментів металу, фрагменти ниток та ізоляційної стрічки, а також три монети номіналом по 10коп та пластична речовина до вибухових пристроїв промислового виготовлення та їх компонентів не відносяться, але, в наданому на дослідження вигляді, в сукупності з наданим на дослідження вибуховим пристроєм саморобного виготовлення типу ручної осколкової гранати «хатабка» являються вражаючими елементами саморобного виготовлення та засобами для їх фіксації. Частина пострілу бойової осколкової гранати ВОГ-17 містить в собі заряд бризантної вибухової речовини - гексоген масою 36г. Накольний механізм бойового уніфікованого підривача дистанційної дії типу УЗРГМ вибухової речовини в собі не містить. Запал підривана типу УЗРГМ містить в собі вибухову речовину ТНРС масою 0,1г, азид свинцю масою 0,2г та бризантну вибухову речовину підвищеної потужності ТЕН або гексоген масою 1г. 50 фрагментів металу, фрагменти ниток та ізоляційної стрічки, а також три монети номіналом по 10коп та пластична речовина вибухових речовин не містять. Заряд вибухової речовини, якою споряджена частина пострілу осколкової гранати ВОГ-17 придатний для здійснення вибуху та розриву корпусу з утворенням вражаючих елементів (осколків) при наявності засобу підриву (ініціювання вибуху), або утворені необхідних для цього умов. Саморобний вибуховий пристрій на базі бойового уніфікованого підривана дистанційної дії типу УЗРГМ придатний для здійснення вибуху у якості засобу підриву (ініціювання вибуху). 50 фрагментів металу, фрагменти ниток та ізоляційної стрічки, а також три монети номіналом по 10коп та пластична речовина для здійснення вибуху не придатні. Придбавши вказаний вибуховий пристрій, ОСОБА_4 почав незаконно зберігати його при собі без передбаченого законом дозволу.

Крім того, в невстановлений досудовим розслідуванням час, та в невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_4 придбав, шляхом привласнення знайденого виготовлений шляхом переробки саморобним способом стартовий пістолет «STALKER 2918-S» калібру 9 mm, Р.А.К. фірми - виробника «АТАК SILAH SAN.TIK.LTD» (Туреччина), №0514-000754, який є короткоствольною гладкостволою вогнепальною зброєю калібру 7.3 мм, придатною для здійснення пострілів, з якого можливе здійснення пострілів шумовими, газовими патронами, патронами несмертельної дії калібру 9 мм РАК, спорядженими гумовими кулями, патронами роздільного спорядження (шумовий патрон + вражаючий елемент, досланий з боку дульного зрізу ствола), а також шумовими патронами калібру 9 мм РАК, спорядженими шротиною діаметром 7.3 мм. Металеві вражаючі елементи, вистріляні із зазначеного пістолета мають питому кінетичну енергію вище мінімального значення (0,5Дж/мм2), необхідного для заподіяння проникаючого поранення тілу людини. В конструкцію пістолета № НОМЕР_1 внесені зміни саморобним способом, а саме - висвердлений захисний елемент (заглушка) з каналу ствола пістолета, отвір в стволі для відведення порохових газів заглушений гвинтом. Придбавши вказану вогнепальну зброю, ОСОБА_4 почав незаконно зберігати її при собі без передбаченого законом дозволу.

17.04.2019, близько 14 години 40 хвилин співробітниками поліції, виявлено у ОСОБА_4 вищевказані саморобний вибуховий пристрій та вогнепальну зброю, які ними було в подальшому вилучено в ході огляду місця події, а саме ділянки місцевості біля будинку АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: незаконне носіння, зберігання, придбання та збут боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю, факт і обставини вчинення кримінального правопорушення підтвердив, розкаявся у вчиненому та просив суд суворо його не карати. Пояснив, що він не пам`ятає обставин придбання вибухової та вогнепальної зброї, але весь час зберігав все при собі. Носив з собою у сумці. З якою метою він все зберігав при собі йому невідомо. Суду пояснив, що вдома зберігати було небезпечно, тому носив при собі. Під час затримання він добровільно видав сумку працівникам поліції.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, які вважають, що вказане кримінальне провадження доцільно розглянути відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, суд відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження всіх доказів стосовно обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченого та ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому, суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст таких обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими, суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series А, заява № 25, від 18 січня 1978 року, пункт 161, та «Коробов проти України», заява № 39598/03, від 21 липня 2011 року, пункт 65, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_4 у судовому засіданні не здобуто.

При цьому, суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст таких обставин і не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Також суд роз`яснив, що учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи показання обвинуваченого, наданими ним в судовому засіданні, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 доведено.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України незаконному носінні, зберіганні, придбання вибухового пристрою та вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, але раніше судимий за корисливі злочини.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог КК України, покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Суд враховуючи зазначені вище обставини, особу обвинуваченого ОСОБА_4 вважає за доцільне призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою він обвинувачується, у вигляді позбавлення волі.

Крім того, ОСОБА_4 засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.08.2022 року за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст..69 КК України до трьох років позбавлення волі, а тому, в силу правил ч. 1 ст. 71, слід визначити обвинуваченому покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, із застосуванням ст.72, 73 КК України.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст. 71, ст. 72, ст. 73 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 29.08.2022 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 місяць позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з 15 липня 2022 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 залишити тримання під вартою.

Речові докази: пістолет «STALKER 2918-S» калібру 9 mm, Р.А.К. фірми - виробника «АТАК SILAH SAN.TIK.LTD» (Туреччина), №0514-000754 знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Запорізького Апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1