Провадження № 1-кс/947/9369/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси Федулеєва Ю.О., при секретарі судового засідання Мамирбаєвій Д.С., за участю прокурора Шпаченко С.М., підозрюваного ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві Колеснік В.І., погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури Чорним М.М., про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в рамках кримінального провадження № 0000319 від 26.09.2021 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Баймаклія Думбравенського району Республіки Молдова, громадянина України, із вищою освітою,одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, заступника начальника 35 державної пожежно-рятувальної частини 9 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України в Одеській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000319 від 26.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Нагляд за додержанням законодавства, у вигляді процесуального керівництва здійснюється групою прокурорів Одеської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з наказом тимчасово виконувача обов`язків начальника Головного управління ДСНС України в Одеській області від 09.07.2021 року за № 316 о/с ОСОБА_1 призначено на посаду заступника начальника 35 державної пожежно-рятувальної частини 9 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України в Одеській області.

Тобто, займаючи вищезазначену посаду, ОСОБА_1 є працівником правоохоронного органу - Державної служби України з надзвичайних ситуацій, та має відповідні права та виконує обов`язки, визначені у Положенні про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 р. № 1052.

Сторона обвинувачення у клопотанні зазначає, що 25.09.2021 року приблизно o 20 годині 00 хвили, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_1 керуючи технічно справним автомобілем марки «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 та в якому також перебували співробітники відділення поліції № 2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 , яка сиділа на задньому сидінні за пасажирським місцем, ОСОБА_3 , яка сиділа на задньому сидінні за водієм та ОСОБА_4 , який сидів на задньому сидінні між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , рухаючись по вул. Центральна, в бік

вул. Красна смт Тарутине Болградського району Одеської області, діючи в порушення вимог п. п. 12.1, 12.2, 12.4, 12.9«б» «Правил Дорожнього руху», проявив необережність у виді кримінальної протиправної самовпевненості, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, легковажно розраховував на їх відвернення, не діяв таким чином, щоб не створювати небезпеку для руху, загрожувати життю та здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, у зв`язку з чим відповідно не відреагував на її зміну, мав технічну можливість запобігти зіткненню, шляхом виконання вимог п. 12.1, 12.2, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, в результаті чого, на попороті дороги праворуч, здійснив виїзд на зустрічну смугу та ліве узбіччя, контактуючи нижньою частиною кузову з пошкодженнями, напливами асфальтобетонного покриття на якому виникають зчоси, та продовжуючи рух по лівому узбіччі, контактує лівою боковою частиною кузову автомобілю з бетонним блоком, який розташовано на мості, біля лівого краю проїжджої частини за напрямком руху автомобіля. Після контактування з бетонним блоком автомобіль змінює напрямок руху праворуч та зупиняється біля правого краю проїжджої частини.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пасажири автомобіля марки «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості.

Зокрема, ОСОБА_3 спричинено тілесні ушкодження у вигляді поєднаної закритої черепно-мозкової травми у форм струсу головного мозку, садни тім`яної ділянки голови, гематоми у ділянці нижньої щелепи справа, закритого перелому нижньої щелепи справа, закритої тупої травми грудної клітини у вигляді переломів 7, 8, 9, 10, 11-го правих ребер, що супроводжувалося розвитком двобічного гідротораксу, закритого перелому правої ключиці у середній третині зі зміщенням уламків, гематоми у ділянці правої ключиці, закритого перелому кісток тазу з порушенням непереривності тазового кільця, перелому верхньої та нижньої гілок лонної кістки з обох сторін, сідничної кістки з обох сторін, заднього краю правої вертлюжної впадини, клубової кістки зліва, бокових мас крижі на рівні S1, S2, S3 зліва, закритий черезвертлюговий скалковий перелом лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, які супроводжувались розвитком травматичного шоку II ступеню та за критерієм ступеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_4 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді забійної рани та гематоми на голові, закритої тупої травми грудної клітини забій лівої легені, перелому 7, 8 ребер зліва, лівостороннього гемотораксу.

ОСОБА_2 отримала середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому акроміального кінця лівої ключиці зі зміщенням уламків.

Отже, водій ОСОБА_1 , імовірно шляхом належного виконання вимог пунктів:

п. 12.1, 12.2, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді і його фактичні дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням події цієї пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді отриманих ОСОБА_3 тяжких тілесних ушкоджень, а ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ушкоджень середньої тяжкості.

За викладених обставин 21.09.2022 року ОСОБА_1 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді із клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на те, що встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому необхідно застосувати вказаний запобіжний захід.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання у повному обсязі та просив його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Вивчивши клопотання та надані матеріали провадження, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

21.09.2022 року ОСОБА_1 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди; протоколом огляду земельної ділянки; протоколом обшуку транспортного засобу; протоколами допитів у якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ; висновками судових транспортно-трасологічних експертиз; висновками судових автотехнічних експертиз; висновками судово-медичних експертиз встановлення тілесних ушкоджень отриманих ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ; висновками судових імунологічних експертиз; висновками молекулярно-генетичних експертиз, а також іншими зібраними матеріалами під час досудового розслідування кримінального провадження.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

При вирішенні питання про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

Так, встановлено, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, з урахуванням тяжкості можливого покарання, у випадку його подальшого визнання винним у його вчиненні, враховуючи суспільно - небезпечний характер такого діяння, що свідчить про те, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності та відбуття покарання.

Враховуючи також те, що підозрюваному при ознайомлені з матеріалами кримінального провадження стануть відомі анкетні дані свідків, які в подальшому, будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, крім того сторона обвинувачення зазначає, що на теперішній час у кримінальному провадженні не допитано усіх свідків, покази яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, а отже, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого незаконного впливу на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Разом з тим, беручи до уваги характеризуючи дані підозрюваного, а саме те, що останній з підозрою погоджується, співпрацює зі слідством, одружений, має на утриманні діох малолітніх дітей та має постійне місце проживання, слідчий суддя приходить до переконання, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, а також беручи до уваги характеризуючі дані підозрюваного, приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню в повному обсязі та вказаний запобіжний захід є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-179, 186, 193, 194, 196, 205 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві Колеснік В.І., погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури Чорним М.М., про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в рамках кримінального провадження № 0000319 від 26.09.2021 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком до 21.11.2022 року, включно, в межах строку досудового розслідування, наступні обов`язки:

1. прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_1 , що відповідно до ч. 2 ст. 179 КПК України, у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти наслідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві Колеснік В.І.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Федулеєва Ю. О.