Справа № 367/5075/21
Номер провадження 1-кп/373/124/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 травня 2022 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю учасників кримінального провадження (в режимі відеоконференції):

прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора Житомирської обласної прокуратури Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні, ЄРДР № 0000083 від 13.05.2017 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 - за ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України;
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 - за ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
24.04.2022 до Переяславського міськрайонного суду Київської області електронною поштою надійшло клопотання прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , обвинувачуваному в кримінальному провадженні, внесеному ЄРДР за №0000083 від 13.05.2017, в якому прокурор просить продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою на 2 місяці, без визначення розміру застави.

Згідно матеріалів клопотання прокурором Житомирської обласної прокуратури у порядку ст.ст. 283, 291 КПК України 09.07.2021 до Ірпінського міського суду Київської області направлено обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.ч. 3,4 ст. 187, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Кримінальне провадження за №0000083 перебуває на розгляді в Ірпінському міському суді Київської області на стадії підготовчого провадження.

До Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області матеріали вищевказаного кримінального провадження за зміненою підсудністю , визначеною розпорядженням Голови Верховного Суду від 06.03.2022 № 1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя Ірпінським міським судом Київської області, не надійшли. А тому у відповідності до положень ч.6 ст. 34 КПК України у суду немає підстав для прийняття Переяслав-Хмельницьким міськрайонним судом Київської області кримінального провадження №0000083 до свого розгляду, призначення у ньому підготовчого судового засідання та проведення підготовчого провадження з дотриманням усіх вимог та правил, передбачених ст ст. 314-317 КПК України.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» не можуть бути обмежені права, що передбачені ст. 29 Конституції України. За цією нормою Основного Закону ніхто не може триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 15 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час війни або іншої суспільної небезпеки, яка загрожує життю нації, будь-яка Висока Договірна Сторона може вживати заходів, що відступають від її зобов`язань за цією Конвенцією, виключно в тих межах, яких вимагає гострота становища, і за умови, що такі заходи не суперечать іншим її зобов`язанням згідно з міжнародним правом.

З урахуванням викладеного суд розглянув клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому в судовому засіданні, як невідкладне, в порядку окремої процесуальної дії, на підставі повноважень суду щодо зміненої територіальної підсудності, визначеною розпорядженням Голови Верховного Суду від 06.03.2022 № 1/0/9-22

Участь обвинуваченого ОСОБА_4 при розгляді клопотання забезпечена шляхом відеоконференції з ДУ «Київський слідчий ізолятор», де він утримується під вартою.

Ухвалою суду також задоволено клопотання захисників обвинуваченого та прокурора про їх участь в судовому засіданні через систему відеоконференцзв`язку «EasyCon».

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, наголосивши на тому, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрювався, а тепер обвинувачується у вчиненні сукупності кримінальних правопорушень, серед яких є особливо тяжкі злочини, а саме: розбій із застосуванням насильства до потерпілого. За аналогічні злочини він вже відбував покарання в місцях позбавлення волі та має непогашену судимість, що в поєднанні з особливим режимом в Україні (воєнним станом) може спонукати його до переховування від суду. Обвинувачений до його затримання проживав у м. Буча, яке постраждало від російської військової агресії, а тому попередні соціальні зв`язки з сім`єю та своїм місцем проживання він вже не може підтримувати в тому обсязі, що раніше. На думку прокурора застосування більш м`якого запобіжного заходу може мати ризик не забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, що в свою чергу перешкоджатиме дієвості кримінального провадження в суді. Крім того, прокурор наголосив на існуванні інших ризиків перешкоджанню кримінального провадження, зазначивши, що агресивність та схильність обвинуваченого до фізичного насильства під час вчинення злочинів може мати наслідком вплив обвинуваченого, у разі перебування його на волі, на свідків та потерпілих.

У відповідь на клопотання прокурора захисник обвинуваченого : адвокат ОСОБА_6 подала суду письмове клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, а саме: особисте зобов`язання з покладенням обов`язку вступити до лав ЗСУ або застосувати заставу з подальшим перерахуванням цих коштів на сецрахунок НБУ для цілей оборони України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники в судовому засіданні підтримали це клопотання та просили звільнити його з-під варти, мотивуючи тим, що обвинувачення ґрунтується на сумнівних та спірних доказах, умови відбування покарання за першою судимістю він не порушував, умови перебування під домашнім арештом під час досудового розслідування також виконував, що вказує на його добросовісну процесуальну поведінку. Обвинувачений також послався на наявність у нього хворого батька, за яким крім нього немає кому доглядати. Крім цього сторона захисту зазначила, що обвинувачений віднайде можливість сплатити заставу у 200000,00 грн з перерахуванням коштів на потреби української армії, а також він готовий вступити до лав ЗСУ для захисту України, як це вже зробив один із обвинувачених у цьому кримінальному провадженні. Просили врахувати тривалість перебування його під вартою та те, що через воєнні дії, відсутністю по причині виконання військового обов`язку одного з обвинувачених, судовий розгляд може затягнутися на невизначений строк і перебування під вартою ОСОБА_4 не буде виправданим.

Вислухавши учасників судового розгляду, порушеного прокурором питання подальшого застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, дослідивши матеріали додані до клопотання, судом встановлено наступне.

Досудовим розслідуванням установлено, що 12.05.2017 близько 22:00 год. ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленими слідством особами, з метою заволодіння чужим майном, проникли до приміщення будинку за адресою; АДРЕСА_1 , де застосували насильство до потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , подолавши їх опір та волю, в тому числі, погрожуючи насильством небезпечним для життя та здоров`я з використанням предмету, зовні схожим на пістолет. Здійснивши напад на цих осіб, помістили їх до підвального приміщення та заволоділи майном, яке знаходилось в будинку та належало потерпілому ОСОБА_11 на загальну суму 473 379 грн, що згідно примітки ст. 185 КК України є великим розміром.

Вищевказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.4 ст. 187 КК України

Окрім того, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він разом з двома іншими особами, які є обвинуваченими за виділеними матеріалами кримінальними провадженнями, що перебувають на розгляді в іншому суді, 21.02.2019, близько 18:15 год., маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом нападу на потерпілих, діючи за попередньою змовою, прибули до будинку за адресою : АДРЕСА_2 та проникли всередину квартири, де ОСОБА_4 разом з двома спільниками застосували фізичне насильство до ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , та, погрожуючи застосуванням предмету, що мав вигляд короткоствольної зброї, який взяли з собою, подолали волю і спротив потерпілих. Після чого заволоділи чужим майном на суму 108 959,80 грн, спричинивши потерпілій ОСОБА_14 відповідної майнової шкоди.

Вищевказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.3 ст. 187 КК України

ОСОБА_4 також інкримінується вчинення того ж дня 21.02.2019, близько 20:05 год іншого епізоду заволодіння чужим майном шляхом розбою, вчиненого за попередньою змовою групою тих самих осіб з проникненням до приміщення ювелірної майстерні, розташованої по АДРЕСА_3 . Внаслідок нападу на особу, що була в приміщенні майстерні ОСОБА_15 , йому було завдано тілесних ушкоджень в різні ділянки тіла, позбавлено можливості чинити опір через погрозу використання гострих ріжучих предметів та предметів схожих на зброю, що надало можливість зловмисникам досягти своєї мети по заволодінню чужим майном. Так, в приміщені майстерні вони знайшли предмети із золота на суму 168 028,20 грн та забрали їх з собою, чим спричинили власнику ОСОБА_16 відповідної майнової шкоди.

Вищевказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.3 ст. 187 КК України

Також орган досудового розслідування обвинувачує ОСОБА_4 в тому, що він у 2020 році продовжив свою злочинну діяльність та з метою вчинення спланованих розбійних нападів на підприємців та фізичних осіб організував злочинну групу, куди окрім ОСОБА_4 увійшли ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8

17.12.2020 близько 19.00 год. діючи в складі вищевказаної організованої злочинної групи ОСОБА_4 разом з іншими обвинуваченими здійснили напад на ОСОБА_17 , який з грошовими коштами прибув до свого офісного приміщення по АДРЕСА_4 , та застосувавши до останнього насильство, небезпечне для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу заволоділи майном останнього у особливо великих розмірах, а саме грошовими коштами в сумі 976007,00 гривень.

Вищевказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.4 ст. 187 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_4 висунуто обвинувачення за ч.1 ст. 263 КК України (незаконне поводження зі зброєю), оскільки у ході особистого обшуку 17.12.2020 під час його затримання поблизу будинку АДРЕСА_5 , у ОСОБА_4 виявлено та вилучено пістолет марки «ZORАКІ» моделі «49-В», калібру 9 мм Р.А.К., який є вогнепальною зброєю та який обвинувачений незаконно (без передбаченого законом дозволу) придбав, носив та зберігав при собі до моменту виявлення. Також під час подальшого обшуку житла ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4 працівниками поліції виявлено та вилучено: 70 патронів, які є боєприпасами калібру 5,45 мм; 40 патронів, які є боєприпасами вогнепальної зброї - пістолетними патронами калібру 9 мм Р.А.

Обґрунтованість підозри та обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаних злочинів прокурор доводить окремими матеріалами слідчих дій з відповідними їх результатами.

ОСОБА_4 затримано 17.12.2020 у порядку ст. 208 КК України безпосередньо після вчинення злочину та 18.12.2020 йому повідомлено про підозру за ч.4 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000083 від 13.05.2017.

Під час досудового розслідування до підозрюваного ОСОБА_4 , починаючи з моменту затримання застосовувався запобіжний захід у виді тримання під вартою на підставі ухвал слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира, а також ухвали апеляційного суду у зв`язку з переглядом та скасуванням однієї з ухвал слідчого судді, який обрав більш м`який запобіжний захід (домашній арешт).

Після надходження обвинувального акту до Ірпінського міського суду Київської області судом у підготовчому засіданні забезпечено кримінальне провадження та належне виконання обвинуваченим ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків шляхом обранняна підставі ухвали суду від 14.07.2021 запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався ухвалами від 09.08.2021, 05.10.2021, 16.11.2021, 12.01.2022 до 12.03.2022.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 05:30 год 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який триває і на даний час..

У зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя Ірпінським міським судом Київської області прокурор Житомирської обласної прокуратури на виконання вимог п.5 ст. 615 КПК України повідомив ДП «Київський слідчий ізолятор», де утримується обвинувачений ОСОБА_4 , що обраний йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого спливає зв строком дії ухвали суду, а саме - 12.03.2022, вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на 2 місяці, тобто до 10.05.2022.

Вирішуючи питання доцільності та необхідності продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд виходить з наступного.
У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховування від суду та (або) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання про обрання (продовження) запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків, що можуть стримувати його на території регіону, наявність судимостей та вчинення кримінального правопорушення у період відбування покарання, а також наявність двох обвинувальних актів за ознаками кримінальних правопорушень за злочини проти власності, що скеровані на розгляд інших судів.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 під час судового розгляду зі стадії підготовчого провадження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та продовжуючи його неодноразово, попередніми судами враховано наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обґрунтованість підозри та вказані ризики не зменшились і на момент розгляду цього клопотання прокурора.

Наявність в ОСОБА_4 не знятої і непогашеної судимості у зв`язку з вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 29.05.2012, яким його засуджено за сукупністю аналогічних злочинів проти власності, кваліфікованих за Кримінальним Кодексом 1960 р. та за Кримінальним Кодексом України 2001 р.; вагомість обґрунтованої підозри та обвинувачення у даному кримінальному провадженні щодо вчиненні ним нових корисливих злочинів з застосуванням насильства до потерпілих в поєднанні з тяжкістю покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, дає підстави вважати, що існує ризик переховування ОСОБА_4 від суду у випадку, перебування його на волі. Цей ризик посилюється в умовах особливого періоду воєнного стану, оскільки основні зусилля правоохоронців до повноважень яких входить контроль за поведінкою обвинувачених, зосереджені на протидії військовій агресії та військовим злочинам.

Крім цього, у зв`язку з переміщенням жителів одних регіонів до інщих в пошуках безпечного місця перебування, їхні помешкання часто залишаються бездоглядними, що посилює ризик вчинення раніше судимими особами, які перебувають на волі, нових корисливих злочинів.

Отже, існують кілька ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які враховуються судом та дають підстави продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 такого запобіжного заходу як тримання його під вартою.

Інші, більш м`які запобіжні заходи, вказані у клопотанні захисника не сприятимуть запобіганню цим ризикам, а отже визнаються судом недієвими, що є підставою відмовити стороні захисту у зміні запобіжного заходу

Таким чином існують обставини для продовження тримання обвинуваченого під вартою, передбачені пунктами 1,. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України обставини, а саме: наявність обґрунтованої підозри та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Тримання під вартою може бути виправданим лише за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року «Харченко проти України»).
Продовжуючи запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою, суд також враховує, що останнім місцем проживання ОСОБА_4 на території України обвинуваченого є територія де проводились активні бойові дії, він не працевлаштований, достовірні відомості про наявність в обвинуваченого міцних соціальних зав`язків з членами родини та наявність у нього утриманців також відсутні.

Враховуючи, що запобігання таких ризиків, як переховування обвинуваченого від суду та вчинення ним інших злочинів, становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні правопорядку та відправлення кримінального судочинства, цей інтерес має превалююче значення над принципом поваги до свободи особистості та виправдовує продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, з урахуванням його тривалості на даний час, не виходить за межі розумного строку в межах судового кримінального провадження, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості кримінальним діянням, які йому інкримінується.

Таким чином, суд дійшов до переконання, що обвинуваченому можливо продовжити обраний раніше запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб.

На підставі наведеного, керуючись статтями 9,177-194, 315, 350, 376 КПК України, Законом України «Про правовий режим воєнного стану», суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Клопотання захисника ОСОБА_6 , підтримане обвинуваченим ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на більш м`який: особисте зобов`язання або заставу залишити без задоволення.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів та утримувати його в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали суду про тримання під вартою з 02.05.2022 до 30.06.2022 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення та оголошення.

Суддя ОСОБА_1