справа № 462/2543/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2022 року
Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000231 від 06.04.2022 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гірне, Стрийського району, Львівської області, українця, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ч. 4 ст. 185 КК України

встановив:

ОСОБА_4 02.04.2022 в період часу з 04:00 год до 05:15 год., перебуваючи в приміщенні вестибюлю (холу), що знаходиться на першому поверсі СЗШ №40, за адресою: м. Львів, вул. Любінська, 93-Б, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, в умовах воєнного стану, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, таємно, шляхом вільного доступу, із столу у вестибюлі викрав телефон мобільний марки VIVO Y1S, імеі: НОМЕР_1 , вартістю 2999 грн., який належить ОСОБА_5 , планшет марки «Lenovo», чорного кольору, вартістю 1026 грн. 67 копійок, який належить ОСОБА_6 , ігрову приставку Nintendo SWITCH, з зарядним пристроєм вартістю 7504 грн. 68 копійок з картою пам`яті 128 ГБ. San Disk Extreme вартістю 800 грн. та навушниками HYPER X Cloud Alpha вартістю 3000 гривень, які належать ОСОБА_7 та покинув вказане приміщення, після чого розпорядився викраденим на свій розсуд. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 2999 гривень, ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1026 гривень 67 копійок, ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 11304 гривень 68 копійок.

Його дії кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав та пояснив, що справді 02.04.2022 року він вчинив крадіжку телефону мобільного марки VIVO Y1S14, планшету марки «Lenovo» чорного кольору, ігрової приставки Nintendo SWITCH з зарядним пристроєм , картою пам`яті та навушниками у приміщенні школи № 40 у м. Львові. Повністю погоджується з кількістю та вартістю викраденого. У вчиненому щиро розкаюється, просив суворо не карати.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, потерпіла ОСОБА_5 зазначила, що шкода їй не відшкодована.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав не доцільним дослідження інших доказів по справі, обмежився допитом обвинуваченого.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, показаннями обвинуваченого, доказами, що характеризують особу обвинуваченого.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження, дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України є правильною, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 р.) при призначенні покарання в кожному випадку суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст.12 КК України злочин, скоєний обвинуваченим ОСОБА_4 є тяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 - відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, на обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває, думку прокурора про можливість застосування статті 75 КК України, а тому суд дійшов висновку, що достатнім обвинуваченому буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням від відбування основного покарання, призначивши іспитовий строк, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні у виді домашнього арешту не продовжувався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

Керуючись ст.ст. 368-370, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази: куртку чорного кольору, куртку спортивну сіру з капюшоном сірого кольору, джинси світлого кольору та реєстраційну форму № 7036 на прізвище ОСОБА_4 повернути власнику та скасувати арешт на дані речі, накладений ухвалою слідчого судді 08.04.2022 року, кепку синього кольору та спортивну олімпійку з голубими вставками повернути ОСОБА_4 , планшет "Леново" повернути власнику та скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 08.04.2022 року, ігрову приставку з картою та зарядний пристрій повернути власнику та скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 08.04.2022 року, компакт-диск із камер відеоспостереження залишити при справі.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя/підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_1