Дата документу 12.07.2022 Справа № 314/1030/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №314/1030/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/255/22 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за клопотанням про застосування Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання»
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у м.Гуляйполе, Запорізької обл., громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який має середню-спеціальною освіту, не одружений, судимий:
- 28 лютого 2015 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 15 січня 2018 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч.1 ст.115, ч.2 ст.185, ч.1, 4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 12 років;
- 07 жовтня 2020 року вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч.1 ст.289, ч.1 ст.115, ч.1 ст.185 ч.ч.1,4 ст.70 КК України до 13 років позбавлення волі,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_6 в режимі відео конференції з приміщенням ДУ «Полицька виправна колонія (№76)».

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 10 червня 2021 року, якою клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)», про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» задоволено частково.
Зараховано засудженому в строк відбування покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2020 року час його попереднього ув`язнення з 22 червня 2017 року по 15 лютого 2018 рік включно за правилами, передбаченими ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року), з розрахунку - один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.
У задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить зарахувати йому строк попереднього ув`язнення з моменту його затримання - з 28 лютого 2015 року та до моменту набрання останнім вироком законної сили, тобто до 07 жовтня 2020 року.

Також просить об`єднати всі дати здійснених перерахунків.

Згідно з ухвалою суду, до Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_6 , який відбуває покарання у Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)», надійшло клопотання про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Заслухавши доповідь судді; засудженого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

З матеріалів провадження убачається, що вироком Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 28 травня 2015 року ОСОБА_6 засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі.
Вказаним вироком ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки, згідно з вироком, запобіжний захід ОСОБА_6 під час досудового розслідування не обирався. Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 06 лютого 2015 року.
Як свідчать матеріали провадження, саме 06 лютого 2015 року ОСОБА_6 був затриманий у іншому кримінальному провадженні.
В подальшому вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 15 січня 2018 року ОСОБА_6 засуджений за ч.1 ст.115, ч.2 ст.185, ч.1, 4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 12 років.
Вказаним вироком ОСОБА_6 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 06 лютого 2015 року по 21 червня 2017 року, у відповідності з вимогами ч.5 ст.72 КК України зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати також від 06 лютого 2015 року.
Крім того, ОСОБА_6 засуджений вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2020 року за ч.1 ст.289, ч.1 ст.115, ч.1 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 13 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Токмацького районного суд Запорізької області від 15 січня 2018 року, остаточно призначено покарання - 13 років позбавлення волі.
Строк покарання ухвалено рахувати з моменту проголошення вироку.
Зараховано у строк відбування покарання відбуте ОСОБА_6 покарання за вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 15 січня 2018 року.
Також зазначеним вироком на підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_6 зараховано в строк покарання строк його утримання в умовах ДУВП-4 за ухвалою Нукопольського міськрайонного суду від 27 лютого 2019 року, починаючи з 11 квітня 2019 року до дня набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирок набрав законної сили 09 листопада 2020 року.

Згідно з оскаржуваною ухвалою, засудженому ОСОБА_6 додатково зараховано в строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення з 22 червня 2017 року по 15 лютого 2018 року включно за правилами, передбаченими ч.5 ст.72 КК України(в редакції Закону від 26 листопада 2015 року), з розрахунку - один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

З матеріалів провадження убачається, що у цей період входить строк, який не був зарахований засудженому за вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 15 січня 2018 року, тобто до набрання цим вироком законної сили.

Такі висновки суду узгоджуються з вимогами закону.

Так, згідно з положеннями п.1 ч.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Відповідно до абзацу 1 ч.5 ст.72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому, в розумінні ч.5 ст.72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року), у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Таким чином, буквальний зміст абзацу 1 ч.5 ст.72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) указує на те, що вказана норма визначає правила зарахування у строк покарання строку саме попереднього ув`язнення, а не будь-якого періоду перебування особи в установах попереднього ув`язнення.

При цьому, вказівка в пункті «ґ» ч.5 ст.72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) на те, що у строк попереднього ув`язнення включається строк «перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження», стосується випадків, коли особа, яка відбуває покарання, до якого вона була засуджена в іншому кримінальному провадженні (іншій кримінальній справі), залишається в установі попереднього ув`язнення або тимчасово переводиться до неї з метою участі в слідчих діях або судовому розгляді нового кримінального провадження, що прирівнюється до попереднього ув`язнення в межах цього нового кримінального провадження до набрання вироком законної сили.

Положення пункту «ґ» ч.5 ст.72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) не поширюються на час перебування особи в установі попереднього ув`язнення після набрання вироком законної сили, у тому числі у зв`язку з участю в касаційному розгляді відповідного кримінального провадження, у судових засіданнях щодо розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, щодо роз`яснення судового рішення чи виправлення в ньому описки, а також щодо вирішення інших питань, що виникають на стадії виконання вироку, адже після набрання вироком законної сили ув`язнення вже не є попереднім.
Протилежне тлумачення суперечило б самій суті поняття «попереднє ув`язнення».

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 лютого 2020 року (справа № 497/349/16-к, провадження № 51-6198 км 18).

Враховуючи викладені норми закону, засудженому ОСОБА_6 було зараховано строк попереднього ув`язнення у період з 06 лютого 2015 року по 15 лютого 2018 року включно, та у період з 11 квітня 2019 року по 09 листопада 2020 року в порядку ч.5 ст.72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року), тобто з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Є помилковими доводи засудженого про необхідність зарахування йому у строк покарання періоду з 15 лютого 2018 року по 11 квітня 2019 року в порядку ч.5 ст.72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року), з огляду на таке.

Як убачається з наявних матеріалів провадження, у зазначений період ОСОБА_6 відбував покарання за вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 15 січня 2018 року, що він і сам підтвердив при апеляційному розгляді.

Отже, у розумінні вимог законодавства, викладених вище, цей період не може вважатися попереднім ув`язненням.

В свою чергу, вказаний період зарахований засудженому у строк покарання вищевказаним вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 жовтня 2020 року, як це передбачено ч.4 ст.70 КК України.

Твердження засудженого ОСОБА_6 про те, що йому необхідно відраховувати строк ув`язнення, починаючи з 28 лютого 2015 року, також не є слушними.

Сам засуджений та його захисник не змогли пояснити, чому саме від цієї дати на їх думку необхідно відраховувати строк покарання.

Разом з цим, як зазначено вище, затримано ОСОБА_6 06 лютого 2015 року (а ні 28 лютого 2015 року), що і було враховано судом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого не убачає, оскільки доводи, викладені в зазначеній скарзі, правильності висновків суду не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування чи зміну ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.ст.404-405, 407, 418-419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 10 червня 2021 року, якою клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який відбуває покарання у Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№ 20)», про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» задоволено частково, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3