Справа № 182/2887/22
Провадження № 1-кс/0182/786/2022
У Х В А Л А
Іменем України

26.07.2022 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 31.08.2021 за № 0000107, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Покров, громадянина України, не працюючого, перебуває в цивільному шлюбі, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України ,-
за участі сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_4 -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, що має правову кваліфікацію ч.3 ст. 307 КК України.
В обґрунтуванні клопотання прокурором зазначено, що ОСОБА_4 знаходячись на території міста Покров Дніпропетровської області за попередньою змовою з раніше знайомими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 створили організовану групу для вчинення численних злочинів пов`язаних з незаконним збутом психотропної речовини "метамфетамін" протягом тривалого проміжку часу на території міста Покров Дніпропетровської області.

ОСОБА_6 , діючи відповідно до розподілених функцій та ролей, неодноразово, умисно, незаконно придбала психотропну речовину "метамфетамін", перевозила на належному їй автомобілі до міста Покров Дніпропетровської області, де зберігала за місцем свого мешкання по вулиці, розфасовувала та передавала ОСОБА_4 для незаконного збуту.

ОСОБА_4 будучи учасником організованої злочинної групи та діючи з відома всіх учасників групи, переслідуючи корисливу мету направлену на збут психотропних речовин, 26.05.2022 в м. Покров за 500 гривень незаконно, умисно збув психотропну речовину, обіг якої обмежено-метамфетамін, масою 0,0421 г.

Отримані від незаконного збуту психотропної речовини "метамфетамін" грошові кошти ОСОБА_4 передав ОСОБА_6 .

26.07.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинених організованою групою.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні злочину є наступні докази:

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 , яка розповіла, що в червні 2021 вона була свідком того як ОСОБА_4 збув психотропну речовину «метамфетамін» її подрузі, а 24.08.2021 вона купувала у ОСОБА_4 психотропну речовину «метамфетамін» за 300 гривень.

- протокол про результати НСРД зі зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж щодо мобільного телефону ОСОБА_4 від 24.11.2021, де зафіксовані розмови з учасниками групи та невстановленими особами з приводу збуту психотропної речовини;

- протокол контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки психотропної речовини "метамфетамін" у ОСОБА_4 26.05.2022;

- висновок експерта № СЕ-19/104-22/13804-НЗПРАП від 08.06.2022 відповідно до якого в сліп пакеті придбаному під час оперативної закупки 26.05.2022 у ОСОБА_4 міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено-метамфетамін, масою 0,0421 г.;

ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, який відповідно до санкції ч. 3 ст. 307 КК України карається позбавленням волі на строк від 9 до 12 років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення та наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків з метою уникнення покарання за вчинений злочин.

Наявність цих ризиків доводиться наступними матеріалами кримінального провадження:

Вивченням особистості підозрюваного ОСОБА_4 встановлено, що в провадженні судів перебувають два кримінальні провадження відносно нього за фактом збуту наркотичних засобів, він вступив у групу осіб, для здійснення численних особливо тяжких злочинів. Під час досудового розслідування кримінального провадження під час прослуховування телефонних розмов ОСОБА_4 з вересня 2021 року по січень 2022 року встановлено, що він в складі організованої групи незаконно збуває психотропну речовину в м. Покров, під час оперативної закупки в травні 2022 задокументовано факт незаконного збуту психотропних речовин ОСОБА_4 . Зазначений факт підтверджує те, що ОСОБА_4 тривалий час, регулярно вчинює злочини.

Дослідженням документів, що характеризують його особу встановлено, що він не працює, заробляє на життя тим, що з корисливих спонукань збуває психотропні речовини.

Наведене вказує, що існує обґрунтований ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України того, що ОСОБА_4 буде продовжувати свою злочинну діяльність і вчинить інше кримінальне правопорушення пов`язане з незаконним обігом психотропних речовин.

Крім цього, досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_4 збув психотропну речовину закупнику, з якими він особисто знайомий, ця особа входили в коло його спілкування. Закупник є основним свідком у кримінальному провадженні і знаючи його ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідка, як на наркозалежну особу з метою зміни свідчень.

Наведене вказує, що існує обґрунтований ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України того, що ОСОБА_4 буде незаконно впливати на свідка з метою уникнення покарання за вчинений злочин.

Вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він ніде не працює, будь яких соціальних чинників, які б стримували його у місті Покров Дніпропетровської області такі як місце роботи або навчання не встановлені, періодично виїздить до міста Дніпро, де мешкає без реєстрації, що дає підстави вважати, що він може виїхати з місця свого проживання, з метою ухилення від слідства та суду, а також з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності та унеможливлення реалізації заходів забезпечення кримінального провадження, виконання з останнім необхідних слідчих дій, реалізації прийнятих в ході досудового розслідування рішень та виконання вироку суду в подальшому.

Зазначене вказує на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Запобігти цим ризикам може лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину і санкцію ч. 3 ст. 307 КК України, яка передбачає покарання лише у вигляді позбавлення волі, вважаю, що будь який інший запобіжний захід, навіть цілодобовий домашній арешт не перешкодить ОСОБА_4 переховатися від правоохоронних органів, не зможуть запобігти відвідуванню свідків з метою незаконного впливу на них, та не включать можливості вчинення ним нового злочину, так як він збуває психотропну речовину за місцем мешкання.

Крім того, в оточені ОСОБА_4 не має особи, яка заслуговує на довіру та може поручитися за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язатися за необхідності доставляти його до суду на першу про те вимогу. Крім того, що майновий стан підозрюваного, а саме відсутність постійного джерела доходів не надає можливості внести заставу.

Прокурор наголосив на тому, що ні один із більш м`яких запобіжних заходів не здатен запобігти ризикам, передбаченим п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливо, враховуючи те, що за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі строком від 9 до 12 років, то дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, тобто передбаченість законом покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Враховуючи вищевикладене та те, що для проведення досудового розслідування і розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідно забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на підозрюваних, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, та продовжити злочинну діяльність, виникла необхідність застосувати до підозрюваного запобіжного заходу, який забезпечить виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також попередить настання ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.
Підозрюваний у судовому засіданні проти клопотання заперечував, просив суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації, де він проживає з мамою в АДРЕСА_1 .

Захисник підтримав клопотання підозрюваного, зазначивши, що вина його підзахисного не доведена, клопотання прокурора не мотивоване. Незважаючи на те, що стосовно ОСОБА_4 перебувають кримінальні провадження як в проваджені суду так і на досудовому розслідуванні, він завжди виконував покладені на нього обов`язки і не переховувався ні від суду ні від слідства, більш того , при проведені слідчих дій за цим провадженням він допомагав слідчим. Крім того, мати підозрюваного ОСОБА_4 тяжко хворіє і на його думку потребує догляду. Також захисник зазначив, що ОСОБА_4 має цивільну дружину, працював неофіційно він займався ремонтом мобільних телефонів та ремонтом дахів.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

За змістом ч.ч.1,2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) визнає обов`язковою умовою правомірності і законності попереднього ув`язнення. Проте, поняття "обґрунтована підозра" відповідно до мети підпункту "с" п. 1ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція) у практиці ЄСПЛ має певні особливості. Це поняття не є тотожним поняттю "обґрунтоване обвинувачення" й на стадії арешту чи затримання особи не вимагається, щоб було достатньо доказів саме для висновку про винуватість особи у вчиненні того чи іншого правопорушення. Обґрунтована підозра для попереднього ув`язнення у практиці ЄСПЛ - це існування фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача, що конкретна особа могла вчинити злочин. Однак тлумачення поняття "обґрунтована підозра" і висновок про те, що саме може розглядатися як така підозра, залежить від усіх обставин кримінального правопорушення (рішення ЄСПЛ від 30.08.90 р. у справі "Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства").

Тобто, розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1 (с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, § 45).

Підозра у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення підтверджується дослідженими доказами, а саме протоколом допиту свідка; протоколом про результати НСРД; протоколом контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки та висновком експерта « СЕ-19/104-22/13804-НЗПРАП від 08.06.2022 року.

Також слідчий суддя враховує, що інкриміноване ОСОБА_4 кримінального правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, та санкція за вчинення якого передбачає покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна. У такому разі застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, може спонукати підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. У справі "Москаленко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Тому, серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, дає можливість виправдано вважати, що такий ризик існує.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 є не судимою особою, проте, в провадженні Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області перебувають кримінальні провадження, відносно ОСОБА_4 за фактом збуту наркотичних засобів. За цим кримінальним провадженням він обвинувачується в збуті психотропних речовин в складі організованої групи осіб.

Зазначене свідчить про те, що перебуваючі не під вартою ОСОБА_4 може вчинити інші злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних або психотропних засобів..

Крім того, по провадженню допитані свідки, які знайомі ОСОБА_4 , що може спонукати ОСОБА_4 вплинути на свідка, з метою зміни ним своїх показань.
Вище встановлені обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають та виправдовують потребу в обранні запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Врахувавши вищевикладене та встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Що стосується посилання захисника на міцні соціальні зв`язки підозрюваного, а саме на наявність у ОСОБА_4 цивільної дружини і хворої матері, то суд враховує, що такі зв`язки не змогли вберегти ОСОБА_4 від вчинення злочину, в скоєнні якого він підозрюється.

Згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до п. 3 ч.5 ст. 182 КПК України встановлює, що особі, обвинуваченій у вчиненні особливо тяжкого злочину, розмір застави визначається від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а саме 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 520 000 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

В разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 194 КПК України покладаються наступні обов`язки:

з`являтися по виклику слідчого, прокурора чи суду в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, а в разі неможливості з`явитися з поважної причини, своєчасно повідомляти про це орган який викликає;

не відлучатися з населеного пункту в якому він мешкає без згоди слідчого, прокурора чи суду в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження про зміну місця проживання;

утримуватись від спілкування зі свідками по провадженню;

здати на зберігання у відповідний державний орган паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за межі України, які будуть повернуті після скасування запобіжного заходу.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належить визначити на 60 днів.

Керуючись статтями 132, 176-179, 182, 183, 194, 197, 206 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 31.08.2021за № 0000107, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити, в задоволенні клопотання сторони захисту відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 23 вересня 2022 року.

Одночасно визначити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а саме 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 520 000 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Підозрюваний або заставодавець має право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

В разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 194 КПК України покладаються наступні обов`язки:

з`являтися по виклику слідчого, прокурора чи суду в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, а в разі неможливості з`явитися з поважної причини, своєчасно повідомляти про це орган який викликає;

не відлучатися з населеного пункту в якому він мешкає без згоди слідчого, прокурора чи суду в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження про зміну місця проживання;

утримуватись від спілкування зі свідками по провадженню;

здати на зберігання у відповідний державний орган паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за межі України, які будуть повернуті після скасування запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали доручити Нікопольському РУП ГУНП в Дніпропетровській області

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1