Справа № 548/1332/20
Провадження №1-кс/548/256/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2022 року м. Хорол
Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю : секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданнів залі суду м. Хорол заяву судді Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_6 про самовідвід у справі № 548/1332/20 за кримінальним провадженням № 0001281 по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України ,

ВСТАНОВИВ:
Суддя Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_6 заявила самовідвід у кримінальному провадженні № 0001281 по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, мотивуючи її тим, що на розгляді в провадженні судді Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_6 перебуває справа № 548/1332/20 за кримінальним провадженням № 0001281 по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Прокурором в даному кримінальному провадженні прокурором другого відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 в клопотанні керівництву Полтавського апеляційного суду про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції від 21.08.2020 року (т.1 а.с. 55-58) вказувалося наступне.

В клопотанні прокурор вказує, що Хорольський районний суд Полтавської області, у якому працюють судді ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 розміщений в одному і тому ж приміщенні, що і Хорольський відділ Лубенської місцевої прокуратури.

Прокурор вказує в своєму клопотанні, що аналізом Єдиного державного реєстру судових рішень за критеріями пошуку Хорольський районний суд Полтавської області, кримінальна форма судочинства, рішення у формі ухвал та вироків, ухвалених за участі прокурора ОСОБА_4 , встановлено, що за участі останньої та вказаних суддів у продовж останніх 10 років ухвалено1 200 судових рішень у формі ухвал та вироків, за участі ОСОБА_5 з 2013 року близько 50 таких судових рішень.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , працюючи у Хорольському відділі Лубенської місцевої прокуратури постійно протягом останніх 10 та 8 років, відповідно, виконували покладені на них обов`язки у суді, що у будь-якому випадку позначилося на відносинах з зазначеними вище суддями.

З огляду на вищевикладене на думку прокурора ОСОБА_7 , вказані обставини можуть вплинути на неупередженість розгляду суддями Хорольського районного суду Полтавської області обвинувального акту у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 22.09.2020 року (т.1 а.с. 102) відмовлено в задоволенні вищевказаного клопотання прокурора в зв`язку з тим, що обставини викладені в клопотанні є підставою для відводу головуючих суддів, а не для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого.

Заявник пояснює, що обставини викладені у вищевказаному клопотанні прокурора відповідають дійсності.

Так, дійсно протягом перебування на посаді судді Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_6 підтримувала тісні робочі стосунки з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які були начальником і прокурором, відповідно, Хорольського відділу Лубенської місцевої прокуратури, багато разів брали участь в кримінальних справах в якості державних обвинувачів, де вона була головуючим суддею. Також ОСОБА_6 підтримувала з ними товариські стосунки, оскільки вони працювали в одній будівлі, постійно бачилися та спілкувалися.

До того ж і на даний час заявник підтримує дружні стосунки з ОСОБА_4 , яка на даний час працює в Хорольському відділі Лубенської місцевої прокуратури.

Отже, обставини викладені прокурором у клопотанні до Полтавського апеляційного суду, які заявник підтверджує, можуть викликати сумніви у неупередженості та об`єктивності судді ОСОБА_6 , тому наявні підстави, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, для самовідводу судді.

Прокурор заяву про самовідвід підтримує повністю.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заперечували проти задоволення заяви про самовідвід, вказуючи що вони не вбачають підстав для самовідводу .

Суд, дослідивши матеріали справи, з"ясувавши думку учасників судового процесу, зробив такі висновки.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

ЄСПЛв п. 66 рішення у справі "Бочан проти України" від 03.05.2007 зазначив, що безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Аналогічна правова позиція закріплена також в п.п. 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006.

Пункт 105 рішення ЄСПЛ у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 зазначає, що між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій).

У рішенні ЄСПЛ від 10.12.2009 у справі "Мироненко і Мартенко проти України" було констатовано порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Європейським судом визнано порушення принципу безсторонності суду. Так, у п. 66, 69 і 70 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

За змістом статті 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.129 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.8,9,28,32,35,75,80-82,369-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Заяву судді Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_6 про самовідвід у справі № 548/1332/20 за кримінальним провадженням № 0001281 по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України ,- задовольнити.
Відвести суддю Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження № 0001281 по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Справу № 548/1332/20 за кримінальним провадженням № 0001281 по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та ОСОБА_5 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України передати до канцелярії Хорольського районного суду для визначення іншого судді в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1