Справа № 539/1808/22
Провадження № 1-кп/539/218/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.08.2022 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Лубни Полтавської області кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Сновське Щорського району Чернігівської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, неодружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На початку червня 2022 року, більш точного часу та дати встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 на земельній ділянці за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , виявив дикоростучі рослини коноплі, які виросли в результаті самосіву.
ОСОБА_4 достовірно знаючи, що рослини коноплі є наркотиковмісними рослинами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в червні 2022 року займався незаконним вирощуванням рослин коноплі, для чого періодично прополював та доглядав за ними.
20.06.2022 працівниками Лубенського РВП проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено 69 рослин зеленого кольору, які відповідно до висновку експерта №СЕ-19/117-22/7976-НЗПРПА від 28.06.2022 містять тетрагідроканнабінол, віднесені до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини, обіг яких допускається для промислових цілей, дані рослини мають ботанічні ознаки рослин роду коноплі.
Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 310 КК України, - незаконне вирощування конопель у кількості п`ятдесят і більше рослин.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості, не вбачаючи підстав для відмови у її затвердженні.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, просив затвердити укладену ним із прокурором угоду про визнання винуватості.

Захисник у підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Судом встановлено, що 13 липня 2022 року під час досудового слідства у місті Лубни Полтавської області між прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним (який наразі має статус обвинуваченого) ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468-470, 472 КПК України була укладена угода про визнання винуватості, що скріплена підписами сторін, відповідно до якої: ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення; сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 310 КК України у виді трьох років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком. В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, а також наслідки її невиконання.

Враховуючи ту обставину, що під час досудового слідства між обвинуваченим та прокурором за участю захисника була укладена угода про визнання винуватості, яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом, кримінальне провадження розглядалося судом відповідно до положень ч. 2 ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Розглядаючи зазначену угоду про визнання винуватості, судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів. Потерпілі у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Під час підготовчого судового засідання судом з`ясовано в обвинуваченого ОСОБА_4 , що він повністю розуміє: права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки затвердження та невиконання угоди; характер обвинувачення, щодо якого він беззастережно визнає себе винуватим; вид та міру покарання, яке буде призначене йому у разі затвердження угоди судом, і на яке він погодився.

Суд переконався у підготовчому судовому засіданні, що укладення сторонами цієї угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, задовільно характеризується за місцем проживання.
За таких обставин суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості може бути затверджена судом, оскільки: її умови не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб; правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна; відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним; узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Витрати у розмірі 1132,68 грн., понесені під час проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, оскільки його винуватість знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.
Питання про долю речових доказів підлягають вирішенню відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 314, 368, 370, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 липня 2022 року у місті Лубни Полтавської області між прокурором Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисникаОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк у вигляді 1 (одного) року та зобов`язавши його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта, понесені під час проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів№СЕ-19/117-22/7976-НЗПРАП від 28.06.2022, у розмірі 1132,68 грн. (одна тисяча сто тридцять дві гривні шістдесят вісім копійок).

Речові докази:

- 69 рослин, які упаковані у полімерний мішок, опечатаний полімерною затяжкою №7631114 із зазначенням висновку експерта «7976», та передані на зберігання до камери речових доказів Лубенського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області, знищити.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів із моменту його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1