СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1777/20
Провадження № 1-кп/306/99/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2022 року м.Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Свалява в залі суду кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Абатськ, Тюменської області, Російської Федерації, зареєстрованої та проживаючої АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, пенсіонерки, одруженої, з середньою освітою, раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у кримінальному провадженні №0000240 від 12 травня 2020 року.

За участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

захисника обвинуваченої ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 12 травня 2020 року близько 07:00 години, знаходячись на подвір`ї дворогосподарства за адресою АДРЕСА_2 на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, під час сварки з сусідом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, маючи на меті умисно спричинити тілесні ушкодження потерпілому, нанесла декілька ударів декоративною огорожею з пластмаси по лівій руці та обличчі та один удар правою рукою по лівій руці, чим спричинила ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді саден лівої щоки та лівого передпліччя.

Згідно висновку експерта № 45 від 14.05.2020 року та відповідно до наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року "Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" тілесні ушкодження у ОСОБА_7 кваліфікуються за п.2.3.5. як легкі тілесні ушкодження, як такі, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Такими своїми діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.1 ст. 125 КК України.

Копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000240 від 12.05.2020 року підозрювана ОСОБА_5 отримала 26 листопада 2020 року у присутності захисника-адвоката ОСОБА_6 .
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 3.12.2020 року справу до розгляду передано судді ОСОБА_1 .

Підготовче провадження у справі призначено відповідно до ухвали судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 07 грудня 2020 року.

Судовий розгляд кримінальної справи № 306/1777/20 призначено відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 02 лютого 2021 року.

Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 11.06.2021 року застосовувався привід обвинуваченої ОСОБА_5 в судове засідання.

Відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 30.07.2021 року за неявку в судове засідання без поважних причин на потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 накдадено грошове стягнення у розмірі 0,5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 1135,00 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнала та пояснила, що вона захищалася від посягань ОСОБА_7 , який зламав встановлену нею огорожу та хапав її руками, штовхав.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що підсудна є його сусідкою. 12.05.2020 року він демонтував встановлену нею самовільно огорожу. Після цього, сусідка вдарила його декілька разів зламаною пластмасовою огорожею.

Відповідно до вимог параграфу 3 глави 28 КПК України в ході судового розгляду кримінального провадження судом було повно, всебічно та неупереджено досліджено всі докази, подані сторонами кримінального провадження. Проти закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами сторони кримінального провадження не заперечували.
Доповнень судового розгляду від учасників судового провадження в порядку ст. 363 КПК України не надійшло.
Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) за ч.1 ст.125 КК України доведена дослідженими доказами в судовому засіданні, а саме:

відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію 12.05.2020 року о 07:30 годині прийнято усну заяву від ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення, вчинене 12.05.2020 року;

відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань з номером кримінального провадження 0000240 до ЄРДР 12 травня 2020 року за заявою ОСОБА_7 внесено відомості про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією, передбаченою ч.1 ст.125 КК України;

відповідно до висновку експерта № 45 від 14.05.2020 року, проведеної судово-медичної експертизи - на момент судово-медичного обстеження ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден лівої щоки, лівого передпліччя, які виникли від дії тупих, твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею по механізму стиснення, тертя, невиключно удар, тертя і за своїм характером могли виникнути при обставинах в час події, вказаний потерпілим. За своїм характером та степенем тяжкості тілесні ушкодження, згідно наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року "Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" п.2.3.5. кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, як такі що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. На момент спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 найбільш імовірно знаходився у вертикальному або близькому до нього положенні та передньою частиною тіла був повернутий до нападника.

відповідно до протоколу огляду предметів та перегляду відеозапису від 14.05.2020 року, проведеного в присутності двох понятих - проведено огляд лазерного диску з написом СD-R 700МВ, наданий для огляду потерпілим ОСОБА_7 (проведено з 15:00 години по15:30 годину);

відповідно до постанови про визнання предмету речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження від 15.05.2020 року оптичний диск Disc - Recordable, на якому знаходиться відеозапис з камери відеоспостереження визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000240.

Судом проведено перегляд відеозапису з камер відеоспостереження, яка знаходиться на оптичному диску Disc - Recordable, на якій зафіксовано відеозапис з камери відеоспостереження на частині подвір`я дворогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 щодо подій 12 травня 2020 року у період з 07 години 01 хвилин 52 секунди по 07 годину 04 хвилини 44 секунди (постанова про уточнення обставин справи від 15.05.2020 року).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що перебуває в неприязних відносинах з обвинуваченою. З потерпілим перебуває в родинних відносинах, це її чоловік. В судовому засіданні пояснила, що 12.05.2020 року її чоловік ОСОБА_7 вийняв огорожу, яку самовільно встановила підсудна, за що остання його побила цією огорожею.

Відповідно досудової доповіді про обвинувачену ОСОБА_5 , складеної провідним інспектором Свалявського районного відділу філії Державна установа "Центр пробації" в Закарпатській області ОСОБА_9 від 01.03.2021 року встановлено, що результати оцінки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 показали середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб оцінено, як середній. Виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити середню небезпеку для суспільства. Виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, які необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень або з можливістю звільнення від відбування покарання з випробуванням з покладенням на обвинуваченого обов`язків відповідно до п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 (на підставі постанови про зміну групи прокурорів від 08.02.2022 року) просила визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити покарання в межах санкції статті у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, враховуючи, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

В судовому засіданні захисник-адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5 (на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі № 1379 від 10.07.2020 року, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 21/103 від 16.12.2002 року) просив виправдати ОСОБА_5 за пред`явленим їй обвинуваченням та визнати її невинною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 перебувала у стані необхідної оборони, що у відповідності до ст.36 КК України не тягне кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 просив визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та підтримав позицію прокурора щодо призначення покарання підсудній.

Відповідно до ст.2 КПК України - завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, незалежним і безстороннім судом, встановленим законом який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 22 КПК України - кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та надання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження) - це кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків (санкція ч.1 ст.125 КК України передбачає штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року).

Судом перевірено доводи захисника-адвоката ОСОБА_6 щодо виправдання обвинуваченої та визнання ОСОБА_5 невинною.

Суд зазначає таке:

Положеннями ст. 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до ст. 17 КПК України - особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до ст. 84 КПК України - доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Оцінивши кожний доказ, наданий сторонами обвинувачення та захисту з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що органом досудового розслідування надано допустимі докази на підтвердження нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , що сторона обвинувачення, під час судового розгляду, довела винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Судом встановлено, що підсудна ОСОБА_5 12.05.2020 року біля 07:00 години під час сварки із сусідом, нанесла декілька ударів декоративною огорожею з пластмаси по лівій руці та обличчі, а також один удар правою рукою по лівій руці. В результаті чого, ОСОБА_7 отримав легкі тілесні ушкодження, що також стверджується переглянутим у судовому засіданні відеозаписом з камер відеоспостереження.

При цьому судом встановлено, що наступні дії підсудної не залежали від волі потерпілого. Підсудна саме з метою нанесення тілесного ушкодження, а не захисту нанесла удари потерпілому ОСОБА_7 , поскільки поведінка потерпілого не вимагала такого захисту як нанесення великої кількості ударів, та не була настільки агресивною, щоб підсудна сприймала таку поведінку як небезпеку для власного життя (що встановлено з відеозапису події), а тому суд робить висновок, що підсудна ОСОБА_5 не перебувала в стані необхідної оборони.

Натомість, суд вважає за необхідне зазначити, що саме неправомірна поведінка потерпілого ОСОБА_7 викликала гнів у підсудної і призвела до таких дій підсудної ОСОБА_5 .

Суд, відповідно до норм КПК України, не вправі витребувати, вимагати від сторони обвинувачення будь-які інші докази, ніж ті, які надані, на підтвердження винуватості особи у вчиненні злочину. Суду також не дозволяється збирання доказів у кримінальному провадженні з власної ініціативи.

Оцінивши в сукупності докази, надані сторонами кримінального провадження, які були досліджені та перевірені під час судового розгляду, згідно зі ст.ст. 85, 86, 94 КПК України з точки зору їх допустимості, належності, достовірності та достатності, суд доходить висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_5 в умисному легкому тілесному ушкодженні, що не спричинило короткочасний розлад здоров`я вірно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченому ч.1 ст.125 КК України доведена повністю.

Як пом`якшуючі покарання обставини обвинуваченій ОСОБА_5 суд ураховує те, що раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності.

Як обтяжуючі покарання обставини обвинуваченій суд визнає вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку.

Суд зважає на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (проступок), суспільну небезпеку вчиненого, характер вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення (проступку) проти життя та здоров`я особи, наслідки вчинення кримінального правопорушення, враховує дані про особу винуватої: характеристику з місця проживання, згідно якої обвинувачена характеризується посередньо (характеристика надана Свалявською міською радою №631/02-9 від 15.05.2020 року), те, що на диспансерному обліку у лікарів фтизіатра, нарколого та психіатра не перебуває (повідомлення надане директором комунального некомерційного підприємства "Свалявська районна лікарня" 18.05.2020 року №606/04-10), є пенсіонеркою (людиною похилого віку), що раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності (вимога УІЗ ГУНП в Закарпатській області №2841/106/26/3-2020 від 14.05.2020 року), пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

За змістом ст. 50 КК України - покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.65 КК України - суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 КК України штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень ч. 2 ст. 53 КК України.

Оцінивши в сукупності докази, суд, призначаючи покарання підсудній враховує те, що раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, досудову доповідь представника уповноваженого органу з питань пробації з інформацією, що характеризує обвинувачену, те, що тілесні ушкодження завдані потерпілому похилого віку та вважає за можливе застосувати відносно обвинуваченої ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу.

Суд доходить переконання, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_5 та враховує, що таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Конституційний Суд України у рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: "Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину".

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати пов`язані з проведенням експертиз у справі відсутні.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України - питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Речовий доказ: оптичний диск Disc - Recordable з відеозаписом з камери відеоспостереження після набрання вироком законної сили залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000240.

Запобіжний захід відносно підсудної ОСОБА_5 - не обирався.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 , 392-393, КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн. (п`ятсот десять гривень 00 коп.).

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Речовий доказ оптичний диск Disc - Recordable, на якому знаходиться відеозапис з камери відеоспостереження - зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000240.

На вирок може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Свалявський районний суд Закарпатської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

ГОЛОВУЮЧИЙ - СУДДЯОСОБА_1