Справа № 203/3398/22
Провадження № 1-кс/0203/2862/2022
УХВАЛА
26.09.2022 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про часткову відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000419, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 вересня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
13 вересня 2022 року ОСОБА_3 подав цю скаргу на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000419 в порядку п. 7 ч.1 ст. 303 КПК України, в якій просив скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві, від 08 липня 2022 року про часткову відмову у задоволенні клопотання від 23 червня 2022 року про проведення слідчих дій у вигляді:

- допиту колишнього слідчого УНМ ГНА у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , колишніх інспекторів УНМГНА у Дніпропетровській області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , колишнього заступника начальника ГНІ у Ленінському районі ОСОБА_7 , колишнього Арбітражного керуючого ОСОБА_8 , колишньої судді Господарського суду Дніпропетровська ї області ОСОБА_9 ,

- проведення «виїмки» всіх документів по справі № Б12/169/02 із архіву Господарського суду Дніпропетровської області,

- проведення «виїмки» всіх документів, що стосуються обставин складання акту перевірки № 0045,04 від 15.02.2002 із Фіскальної служби Дніпропетровської області;

- допиту колишньої судді ОСОБА_10 , обґрунтовуючи такі вимоги тим, що оскаржувана постанова не відповідає критеріями вмотивованості, а слідчим допущена неповнота і необ`єктивність при прийнятті цього рішення, оскільки постанова взагалі не містить ніяких мотивів відмови у задоволенні вказаних вимог клопотання, хоч без проведення заявлених слідчих дій та заходів забезпечення здійснити ефективне досудове розслідування неможливо. Також скаржник просив слідчого суддю зобов`язати слідчого провести допити вказаних осіб та здійснити тимчасові доступи до речей і документів, про які заявлено ним у клопотанні від 23 червня 2022 року.

Згідно протоколу автоматичної визначення слідчого судді від 13 вересня 2022 року вказана скарга передана в провадження судді ОСОБА_1 14 вересня 2022 року та після відмови в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ухвалою суду від 20 вересня 2022 року, скарга призначена до розгляду.

В судовому засіданні заявник скаргу свою підтримав та наполягав на її задоволенні з наведених у ній підстав.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не прибув, направивши засобами електронного зв`язку копії оскаржуваної постанови та актуальний витяг з ЄРДР, про відкладення розгляду не клопотав, що згідно ч.3 ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги за його відсутності.

Слідчий суддя, заслухавши думку потерпілого, ознайомившись з матеріалами скарги та доданими до неї доказами, приходить до наступних висновків.

Реалізація змагальності та забезпечення права на захист досягається, в тому числі, через участь сторони захисту у кримінально-процесуальному доказуванні. Так, згідно з вимогами ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому КПК України. При цьому частини 2 і 3 цієї статті визначають можливість і порядок збирання доказів як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, так і потерпілим. Потерпілий здійснює збирання доказів, в тому числі, шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів (ч. 3 ст. 93 КПК України).

Визначаючи межі судового контрою, слідчий суддя виходить з того, що предметом судового контролю під час розгляду такої скарги є не лише прийняте слідчим, прокурором рішення стосовно задоволеного клопотання, а й дотримання інших процесуальних вимог щодо проведення відповідних слідчих (розшукових) дій, які ініціюються перед органами досудового розслідування у кримінальному провадженні і тому перевіряє не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й здійснює оцінку відповідного клопотання на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед слідчим.

Відповідно до ч.1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 24 вересня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000419 внесені відомості за ознаками посягання ч.1. ст. 366 КК України за заявою ТОВ з ІІ «Галілей» за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень посадовими особами ДПА у Дніпропетровській області та суддею у 2001-2003 роках. 22 жовтня 2021 року до ЄРДР внесені відомості за заявою ОСОБА_3 за цими ж фактами (а.с.28).

23 червня 2022 року ОСОБА_3 , подав клопотання слідчому про проведення слідчих дій, а саме, - допиту колишнього слідчого УНМ ГНА у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , колишніх інспекторів УНМГНА у Дніпропетровській області ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , колишнього заступника начальника ГНІ у Ленінському районі ОСОБА_7 , колишнього Арбітражного керуючого ОСОБА_8 , колишньої судді Господарського суду Дніпропетровська ї області ОСОБА_9 ; - проведення «виїмки» всіх документів по справі № Б12/169/02 із архіву Господарського суду Дніпропетровської області, - проведення «виїмки» всіх документів, що стосуються обставин складання акту перевірки № 0045,04 від 15.02.2002 із Фіскальної служби Дніпропетровської області; - витребування із Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із справи № 1-23/10 постанови про порушення кримінальної справи по факту несплати податків посадовими особами ТОВ з ІІ «Галілей» від 05.03.2002, підписаної слідчим ОСОБА_4 та постанови про пред`явлення обвинувачення ОСОБА_3 у кримінальній справі № 99016620 (судова справа № 1-23/10); - допиту колишньої судді ОСОБА_10 .

Постановою слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_11 , від 08 липня 2022 року вказане клопотання задоволено лише в частині тимчасового доступу до речей і документів, що перебувають у володінні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, а смае справи № 1-23/10 з метою отримання постанови про порушення кримінальної справи по факту несплати податків посадовими особами ТОВ «Галілей» від 05.03.2002, підписану слідчим ОСОБА_4 та постанови про пред`явлення обвинувачення ОСОБА_3 , у кримінальній справі № 990166620. В решті вимог клопотання відмовлено з підстав самостійності слідчого у своїй діяльності за ч.5 ст. 40 КПК України, а в частині відмови у здійсненні тимчасового доступу до акту перевірки № 0045.04 від 15.02.2002 у Фіскальній службі Дніпропетровської області зберіганням таких документів згідно чинного «Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків» протягом 5 років.

Разом з тим, з такими підставами відмови слідчого у клопотанні в частині вимог про допит заявлених осіб погодитись не можна, оскільки такі не ґрунтуються на вимогах КПК України з наступних підстав.

Так, відповідно до диспозиції ч. ц ст. 162 КК України кримінально караним є незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, незаконне проведення в них огляду чи обшуку, а так само незаконне виселення чи інші дії, що порушують недоторканність житла громадян, вчинені службовою особою або із застосуванням насильства чи з погрозою його застосування.

Статтею 91 КПК України визначено, що обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, є:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, що визначено у ч.2 ст. 91 КПК України.

Заявник у своєму клопотанні порядку ч.2 ст. 93 КПК України вказує безпосередньо на осіб, які брали участь і були свідками подій за фактом яких проводиться досудове розслідування, проте слідчим жодних мотивів та аргументів стосовно цих вимог клопотання не наведено, доводи потерпілого взагалі залишені поза увагою, а так само і інші доводи, у зв`язку з чим клопотання по суті в цій частині залишилось невирішеним, а прийнята за результатами розгляду постанова не відповідає вимогам вмотивованості за ч.5 ст.110 КПК України і є формальною в цій частині.

При цьому, сама по собі самостійність слідчого у здійсненні процесуальної діяльності не може бути виключною і єдиною підставою для відмови у клопотанні сторони потерпілого без наведення мотивів по суті клопотання і поставленого у ньому питання з огляду на завдання кримінального провадження за ст. 2 КПК України.

Таким чином, за встановлених обставин належить дійти висновку, що слідчим, з огляду на його самостійність у своїй процесуальній діяльності, хоч і визначається предмет доказування і доцільність проведення певних слідчих (розшукових) дій, однак в межах, визначених КПК України, а тому з огляду на недотримання вимог ч.2 ст. 9, ст. 91, п. 2 ч.5 ст. 110 КПК України постанова слідчого в частині відмови в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій підлягає скасуванню, про що належить постановити цю ухвалу відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.307 КПК України із зобов`язанням слідчого повторно розглянути вказане клопотання.

Разом з тим, в задоволенні решти вимог скарги про зобов`язання слідчого вчинити конкретні слідчі дії належить відмовити, оскільки згідно із ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Жодною нормою КПК України не передбачено, що слідчий суддя може втручатись в діяльність слідчого, зокрема, зобов`язати його вчинити конкретні слідчі дії.

Отже, слідчий суддя, виходячи із ч. 5 ст. 40, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому на здійснення конкретних слідчих дій, в тому числі про проведення допитів певних осіб з визначенням їх процесуального статусу, здійснення тимчасового доступу до речей і документів, тощо, зважаючи на специфіку слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України), т в задоволенні вказаних вимог скарги належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 26, 303, 304, 307, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про часткову відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0000419, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 вересня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України - задовольнити частково.

Постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_11 від 08 липня 2022 року в частині відмови в задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 від 23 червня 2022 року про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000419 - скасувати та зобов`язати слідчого повторно розглянути вказане клопотання в частині вимог, стосовно яких цією постановою відмовлено.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її постановлення.
Повна ухвала складена і оголошена учасникам судового провадження о 13-45 год. 30 вересня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1