КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 757/5965/22 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/1919/2022 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 лютого 2022 року,
прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
На обґрунтування вимог клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що 17 лютого 2022 слідчий суддя не проголосила вказану ухвалу, а лише повідомила після закінчення розгляду справи 757/5965/22, що рішення можна буде отримати 21 лютого 2022. 21 лютого 2022 захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 подала заяву про отримання ухвали суду у справі 757/5965/22. Цього ж дня вона отримала оскаржувану ухвалу. З викладеного слідує, що строк на подання апеляційної скарги підозрюваною ОСОБА_7 та її захисниками пропущений з поважних причин, оскільки вони отримали оскаржувану ухвалу Печерського районного суду м. Києва лише 21 лютого 2022.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного, об`єктивного та всебічного дослідження скарги та доданих до неї матеріалів, по своїй суті є упередженою, без дослідження, наданих до суду доказів незаконності та необґрунтованості зміненої підозри, без належної оцінки аргументів незаконності дій слідчого, озвучених в суді, а тому дана ухвала є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню.
Судом під час постановлення ухвали не враховано ряд підстав, які вказували на незаконність та необґрунтованість повідомлення старшого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, що розташоване у м. Києві ОСОБА_10 підозрюваній ОСОБА_7 про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру.
Зокрема, слідчим суддею не враховані наступні обставини, які вказують на незаконність, необґрунтованість підозри та на невідповідність її нормам матеріального та процесуального права, що:
ОСОБА_7 не являється військовою службовою особою, а відповідно не може бути суб`єктом злочину, передбаченого ч.3 ст.426 КК України;
Суб`єкт злочину, передбачений ч. 3 ст. 426 КК України індивідуально визначений і він не може бути вчинений групою осіб;
в підозрі не описано, роль підозрюваної ОСОБА_7 , як пособника групи осіб у невиконанні ОСОБА_11 та іншими військовослужбовцями ( ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ) своїх службових повноважень;
не вказано час, місце, спосіб та інші обставини вчинення ОСОБА_7 - цивільною особою, вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.426 КК України;
в підозрі не вказано істотну шкоду та кому заподіяно, в результаті дій ОСОБА_7 , хоча суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 3 ст. 426 КК України, передбачає наявність істотної шкоди;
в резолютивній частині підозри вказано про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_17 , а не ОСОБА_7 і це дає підстави говорити про непричетність її до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 426 КК України.
Враховуючи, що бронежилети «Корсар МЗс-1-4» відповідають вимогам зазначеним ТУ У 18.2-31778043.046-2003, то в діях ОСОБА_7 відсутня подія та склад кримінального правопорушення.
В судове засідання підозрювана не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги була повідомлена завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у її відсутність з урахуванням вимог ст. ст. 405, 422 КПК України, а також з урахуванням думки прокурора та захисника, які не заперечували щодо продовження апеляційного розгляду у відсутності підозрюваної.
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника в підтримку поданої апеляційної скарги, яку він підтримав з наведених в ній підстав, думку прокурора з приводу поданої апеляційної скарги, який заперечував проти задоволення поданої апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони захисту не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно з вимогами ч.2 ст.395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Відповідно до положень ч.1. ст.117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду сформованого у постанові від 27 травня 2019 року у справі №461/1434/18, у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2ст. 376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її вступну та резолютивну частини, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали. У разі, якщо повний текст було складено пізніше, у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України.
Враховуючи зазначене, а також, що сторона захисту отримала повний текст ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 лютого 2022 року лише 22.02.2022, про що свідчить розписка адвоката ОСОБА_9 /а.с. 112/, а тому строк на апеляційне оскарження ухвали пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.
20 жовтня 2020 старший слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, що розташоване у м. Києві ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_7 про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру.
Мотивуючи подану скаргу, адвокати зазначили, що відносно їх підзахисної було складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, яке являється необґрунтованим та безпідставним, а тому як наслідок, повинно бути скасовано.
17.02.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у задоволенні зазначеної скарги відмовлено.
Дане рішення слідчого судді, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.
Згідно зі ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно довимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На думку колегії суддів, слідчий суддя цих вимог закону дотримався.
Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Таке рішення може бути оскаржено підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.
Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.
Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.
Так, відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.
Згідно із ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.
Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).
В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.
Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч. 1 п. 10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
Відповідно до ст. 89 КПК України, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.
При цьому повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.
Як вбачається із оскаржуваної ухвали, всупереч твердженням апелянта, слідчим суддею встановлено, що на час повідомлення підозри існували факти та інформація, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 могла вчинити кримінальне правопорушення про яке їй було повідомлено.
В ході розгляду скарги, всупереч доводам апелянта, слідчим суддею встановлено, що доводи захисників у скарзі на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру фактично зведені до питань доведеності винуватості, оцінки належності та допустимості зібраних у справі доказів.
Однак, з`ясування вказаних обставин не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри.
Так, згідно оскаржуваного повідомлення ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч. 3 ст.426 КК України, а саме в пособництві у вчиненні іншого умисного, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, невиконання військовою службовою особою дій, які вона за своїми службовими обов`язками повинна була виконати вчинені в умовах особливого періоду.
20.10.2021 визнавши зібранні під час досудового розслідування докази достатніми для складення обвинувального акту, слідчий, за дорученням прокурора належним чином повідомив підозрюваним, його захисникам про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Слідчий суддя встановив, що у ході розгляду цієї скарги підлягає до з`ясування дотримання у ході повідомлення про підозру ОСОБА_7 вимог Глави 22 КПК України, в тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст.ст. 276, 277,278 КПК України, з чого вбачається, що при здійсненні повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_7 органом досудового розслідування було дотримано вимоги положень ст.276-278 КПК України, тому подана скарга задоволенню не підлягає, з такими висновками погоджується колегія суддів.
Доводи апелянта стосовно незаконності і необґрунтованості оскаржуваної ухвали не можуть бути визнані переконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді скарги повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує вирішення питань, які стосуються повідомлення особи про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, про обґрунтованість такої підозри.
Під час вирішення питання щодо скасування повідомлення про підозру оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи недоведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника, - без задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 309, 304, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Поновити захиснику ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 лютого 2022 року.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 лютого 2022 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4