Провадження № 11-кп/824/2410/2022 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
Іменем України

31 травня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
за участю

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконференцзв`язку із ДУ «Київський слідчий ізолятор» апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 17 травня 2022 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 15.07.2022 року включно в ДУ «Київський слідчий ізолятор», продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 15.07.2022 року включно в ДУ «Київський слідчий ізолятор», продовжено обвинуваченому ОСОБА_9 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 15.07.2022 року включно в ДУ «Київський слідчий ізолятор»,

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за№0006190 за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 7, 12 ч.2 ст.115; ч.2 ст.127; ч.2 ст.162; ч.3 ст.186; ч.2 ст.296; ч.4 ст.296 КК України, ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 7, 12 ч.2 ст.115; ч.2 ст.121; ч.2 ст.127; ч.2 ст.162; ч.3 ст.186; ч.1 ст.353; ч.2 ст.296; ч.4 ст.296 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 7, 12 ч.2 ст.115; ч.2 ст.121; ч.2 ст.127; ч.2 ст.162; ч.3 ст.186; ч.1 ст.353; ч.2 ст.296; ч.4 ст.296 КК України.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.05.2022 рокузадоволено клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва та продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 15.07.2022 року включно в ДУ «Київський слідчий ізолятор», продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 15.07.2022 року включно в ДУ «Київський слідчий ізолятор», продовжено обвинуваченому ОСОБА_9 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 15.07.2022 року включно в ДУ «Київський слідчий ізолятор». У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовлено.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вказану ухвалу, постановити нову ухвалу, якою змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід - у виді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .
Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою. Вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні, а прокурором не надано жодних конкретних доказів щодо підтвердження їх існування. Зокрема, зазначає, що наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків у обвинуваченого немає. Зазначає, що суд першої інстанції, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не врахував обставини наявності у обвинуваченого тяжкої хвороби серця, яка не уможливлює його подальше перебування під вартою у мовах ДУ «Київський слідчий ізолятор». Вважає, що наразі є достатні правові підстави для зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки, на його думку, саме такий запобіжний захід є достатнім та співмірним тим ризикам, що встановлені ст. 177 КПК України. Зазначає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту надасть можливість ОСОБА_6 повноцінно проходити курс лікування. Крім того, апелянт зазначає, що до Європейського суду справ людини подана скарга через надмірне тримання ОСОБА_6 під вартою.
Заслухавши думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Враховуючи те, що ухвала суду першої інстанції оскаржується лише в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 тому рішення суду в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 апеляційним судом не переглядається.

Як встановлено ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції при розгляді питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримано та враховано всі обставини, за яких таке продовження можливе.

Так, судом першої інстанції були заслухані пояснення прокурора, обвинуваченого та його захисника для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом першої інстанції в сукупності та стали підставою для прийняття рішення.
Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, суд першої інстанції при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 належним чином дослідив всі обставини, які мають значення для вирішення даного питання, врахував конкретні обставини кримінального провадження, дані, що характеризують особу обвинуваченого, характер та тяжкість злочину, який йому інкриміновано, та правильно встановив, що продовжують існувати обґрунтовані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, можливість обвинуваченого ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), оскільки він обізнаний про суворість передбаченого законом покарання, у випадку визнання його винуватим. Також існують ризики того, що обвинувачений зможе незаконно впливати на потерпілих та свідків, які ще не допитувались судом, або іншим чином перешкодити кримінальному провадженню.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що прокурором доведено продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на час розгляду питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою жодним чином не зменшились і в сукупності з даними про особу обвинуваченого, на даному етапі провадження, вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного йому запобіжного заходу.

Рішення суду першої інстанції прийнято на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, досліджено належним чином всі матеріали провадження та наведено в ухвалі мотиви, з яких прийнято відповідне рішення.

Посилання захисника в апеляційній скарзі щодо наявності тяжкого захворювання у обвинуваченого ОСОБА_6 також не можуть свідчити про зменшення встановлених судом ризиків чи можливість запобігання їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та не унеможливлює застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Та обставина, що до Європейського суду справ людини подана скарга через надмірне тримання ОСОБА_6 під вартою, також само по собі не може свідчити про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не унеможливлює застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
На думку колегії суддів, обставини, які зазначені захисником в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вони не виключають наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
На переконання колегії суддів, таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не інший запобіжний захід у виді домашнього арешту, як про це просить апелянт, має забезпечити виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районногосуду м. Києва від 17 травня 2022рокув частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Суддя Суддя