У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 Чебанової ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 24 березня 2022 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.15, п.6 ч.2 ст.115 КК України,

За участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 24 березня 2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 травня 2022 року включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу скасувати, застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт не погоджується з ухвалою про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає її незаконною, необґрунтованою та занадто суворою. Вважає, що в судовому засіданні сторона обвинувачення не довела реальність ризиків, що виправдовують обмеження волі обвинуваченого, не надала фактичних даних, котрі із певною вірогідністю давали б підстави стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Стверджує, що зазначені в клопотанні ризики є припущенням.

Окрім того, захисник зазначає, що обвинувачений ОСОБА_6 знаходиться під вартою вже досить тривалий час з 23.07.2019, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою регулярно продовжується.

Встановлені слідчим суддею обставини.

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.15, п.6 ч.2 ст.115 КК України.

16.03.2022 прокурор подав до суду клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що на теперішній час існують ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

27 липня 2019 слідчим суддею Ленінського районного суду м. Миколаєва обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В подальшому строк тримання під вартою йому неодноразово судом продовжувався, останній раз ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27 січня 2022 р., до 27 березня 2022 включно.

Задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зазначив, що ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 не перестали існувати, то суд не вбачає підстав для зміни йому запобіжного заходу на домашній арешт. Окрім того, суд зазначив, що тривалий розгляд справи та дослідження доказів, допит свідків та потерпілого, не зменшують ризики, які були підставою для обрання йому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції дотримався вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, яка передбачає, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

З наданих судом першої інстанції матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України.

Прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою. В обґрунтування клопотання, прокурор послався на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Суд першої інстанції достатньо мотивував рішення в частині наявності ризиків, передбачених п. п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років. Окрім того, обвинувачений не одружений, не має офіційного джерела прибутку, а також сталих соціальних зв`язків.

Окрім того, обвинувачений раніше судимий за вчинення корисливих злочинів. Матеріали провадження свідчать про те, що на даний час на розгляді у Ленінському районному суді м. Миколаєва перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України. Отже, обвинувачений належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів.

Суд першої інстанції, врахувавши вищевказані дані щодо особи обвинуваченого, та ступінь тяжкості злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_6 , схильність останнього до вчинення злочинів, дійшов правильного висновку про існування ризиків того, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Суд вважає правильними висновки суду першої інстанції, що зазначені ризики продовжують існувати та їм неможливо запобігти в умовах застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу більш м`якого, ніж тримання під вартою, і що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

За таких обставин, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 24 березня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_8