ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/5446/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/154/22 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000610 від 02 травня 2022 року, за апеляційною скаргою прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 травня 2022 року,
в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_9 про застосування запобіжного у виді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в АДРЕСА_1 , місце реєстрації- там само, перебуває у цивільному шлюбі, має малолітню дитину, офіційно не працює, не судимого в силу ст.89 КК Україгт
запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Заборонено підозрюваному ОСОБА_7 залишати житло за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком відвідування укриття під час повітряної тривоги у зв`язку із дією на території України воєнного стану.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
- з`являтися до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;
- утриматись від спілкування із свідками та потерпілими у цьому кримінальному провадженні;
- здати органу досудового розслідування на зберігання паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд за кордон України.
Встановлено строк дії ухвали до 23 год. 59 хв. 03 липня 2022 року.

Як слідує з матеріалів провадження, слідчим відділом Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000610 від 02 травня 2021 року року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 02 травня 2022 року близько 16 години у ОСОБА_7 , який перебував у приміщенні магазину «ЕсоnomClass», що за адресою: вул.Лесі Українки, 25, у м. Тернопіль, виник злочинний умисел? направлений на відкрите викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, діючи з прямим умислом і корисливим мотивом, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, 02 травня 2022 року близько 16:00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні магазину «ЕсоnomClass», що за адресою: вул. Лесі Українки, 25, у м. Тернопіль, підійшов де стелажу, на якому знаходився чоловічий одяг, після чого взяв два спортивні чоловічі костюми торгівельної марки «Raval» темно-синього кольору, з якими зайшов в примірочну, де одягнув на себе під свій верхній одяг один з спортивних костюмів.
В подальшому, вийшовши із примірочної, ОСОБА_7 залишив інший спортивний костюм на стелажі, після чого, з метою доведення злочину до кінця, не маючи наміру розрахуватися за спортивний чоловічий костюм торгівельної марки «Raval» темно-синього кольору вартістю 650 грн. попрямував до виходу із приміщення магазину, однак був помічений касиром вказаного магазину ПустовітA.M.
На вимогу ОСОБА_10 зупинитись, ОСОБА_7 не відреагував та, усвідомлюючи, що здійснює відкрите викрадення майна, з метою доведення злочину до кінця, вибіг із приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на вулицю, де в подальшому був затриманий працівником магазину.
Таким чином, ОСОБА_7 вчинивши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, проте його не було закінчено, з причин які не залежали від його волі.
02 травня 2022 року ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
03 травня 2022 року ОСОБА_7 , в межах кримінального провадження №0000610 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи обґрунтованість підозри вважає, що оскаржувана ним ухвала слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 04 травня 2022 року відносно ОСОБА_7 підлягає скасуванню, оскільки суд не взяв до уваги доказів, які підтверджують ризики, що є достатніми для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування своїх доводів зазначає, що всупереч вимог ст.178 КПК України, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_7 не враховано вимоги даної статті.
Вказує, що слідчим суддею належним чином не враховано те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке встановлено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а також наявність ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Також, звертає увагу, що підозрюваний ОСОБА_7 не має постійного джерела доходів, не є працевлаштованим, що, на думку апелянта, є достатніми підставами для підтвердження існування ризику переховування від органу досудового розслідування та суду та можливості продовжувати свою злочинну діяльність.
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 04 травня 2022 року, якою частково задоволенно клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, якою клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити, з можливістю внесення застави.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу і, навівши аналогічні викладеним у ній мотиви, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з можливістю внесення застави; підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, оскільки вважають рішення місцевого суду законним та обґрунтованим і тому просять залишити його без змі6ни; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.
Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.176, ч.1 ст.183 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Колегія суддів, як і слідчий суддя суду першої інстанції, погоджується з доводами прокурора щодо обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_7 та наявності ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та вчинити інші кримінальні правопорушення.
Про це свідчать докази зібрані органом двопудового розслідування та досліджені під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчим суддею, сукупність яких об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому злочином і хоча й не є достатніми, щоб забезпечити засудження, але виправдовують подальше розслідування у даному кримінальному провадженні.
Також, слідчим суддею зроблено детальний аналіз ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які посилається слідчий у клопотання та прокурор у судовому засіданні, виходячи з якого обґрунтовано мотивував своє рішення, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інші кримінальні правопорушення, що виправдовує застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Проте, обираючи запобіжний захід, суд повинен також врахувати, що згідно приписів ст.194 КПК України, обов`язковою умовою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність достатніх доказів, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатніми для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як слідує зі змісту судового рішення, що оскаржується прокурором, слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, виходив з того, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Мотиви, наведенні слідчим суддею на обґрунтування своїх висновків як щодо оцінки ризиків зазначених слідчим у клопотанні про обрання запобіжного заходу, так і щодо виду запобіжного заходу, який слід обрати підозрюваному ОСОБА_7 є належним чином аргументовані і сумніві у колегії суддів не викликають.
Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 , слідчим суддею враховано також особу підозрюваного, наявність у нього міцних соціальних зв`язків.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що в матеріалах клопотання відсутні достатні докази того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні та встановлених у судовому засіданні і ця обставина, передбачена п.3 ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу прокурором не доведена.
В такому випадку, суд, відповідно до вимог ч.2 ст.194 КПК України, зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Водночас, відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, що має місце в даному випадку, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконання, що слідчий суддя, розглянувши клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 правильно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог ст.177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст.196 КПК України ухвалив рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 травня 2022 року відносно ОСОБА_7 є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставить питання прокурор, не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 травня 2022 року року щодо підозрюваного ОСОБА_7 без змін.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді