У Х В А Л А

27.07.2021 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 03.01.2021,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6
в с т а н о в и в:
В провадженні Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, оскільки 02.08.2021 спливає строк застосування до обвинуваченого відповідного запобіжного заходу і продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти клопотаня прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його адвокат ОСОБА_6 поклалися на розсуд суду.
Вирішуючи клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує таке.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду від 15.02.2021 до обвинуваченого ОСОБА_4 , який був затриманий в порядку ст. 208 КПК України 12.02.2021, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, із правом внесення застави в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 68100 грн. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 03.06.2021 продовжено строк запобіжного заходу, який спливає 02.08.2021.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення обвинуваченим ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які продовжують існувати та вони не зменшились.
Суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення та йому у разі доведення його винуватості в даному кримінальному провадженні може бути призначено покарання від трьох до шести років позбавлення волі, що свідчить про наявність ризику переховування від суду; судове дослідження доказів по справі не проведене, що свідчить про наявність ризику незаконного впливу обвинуваченим ОСОБА_4 на потерпілих, свідків; обвинувачений ОСОБА_4 має не зняті та непогашені судимості за вчинення крадіжок, а саме: 01.08.2013 Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі; 05.12.2013 Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 14.08.2015 по відбуттю терміну ув`язнення, відносно нього в Жмеринському міськрайонному суді Вінницької області перебуває на розгляді обвинувальний акт у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, що свідчить про схильність обвинуваченого ОСОБА_4 до вчинення правопорушень та про наявність ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
Враховуючи вищезазначене, оцінюючи суспільний інтерес, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до свободи особистості, суд вважає що продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 з урахуванням практики Європейського суду з прав людини - виправдане, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою на шістдесят днів до 24 вересня 2021 року включно, із розміром застави і обов`язками, передбаченими ухвалою від 15.02.2021.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-178,183,184,314-316 КПК України,
у х в а л и в:
Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України, у виді тримання під вартою продовжити на шістдесят днів, а саме до 24 вересня 2021 року включно, із розміром застави і обов`язками, передбаченими ухвалою від 15.02.2021.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя