Справа № 545/4780/22
Провадження № 1-кп/545/311/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2022 рокум. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Полтава кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кулиничі Харківського району Харківської області, громадянина України, з професійно - технічною освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, працюючого водієм-експедитором ТОВ «Тедіс України», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 України,
у с т а н о в и в:
Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.
За ч. 4 ст. 15 даного закону особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, підготовку або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 15 цього ж закону, теоретичний і практичний іспити для отримання права на керування транспортними засобами відповідної категорії складаються в територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.
У свою чергу, за ч. 9 ст. 15 зазначеного закону, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України, відповідно до Конвенції про дорожній рух, діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.
Наведеним положенням кореспондують норми абз. 2 ч. 2 ст.16 вказаного закону, за якими водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Натомість, згідно ч. 10 ст. 15 цього закону, забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Всупереч даним положенням законодавства, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в липні 2021 року, точної дати та часу в ходу судового розгляду встановити не виявилось можливим, перебуваючи за місцем свого проживання в с. Елітне Харківського району Харківської області, з метою отримання можливості керування транспортними засобами, маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення тракториста-машиніста, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом надання анкетної інформації про свою особу, через мережу Інтернет замовив у невстановленої судовим розглядом особи завідомо підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 . При цьому ОСОБА_4 через мережу Інтернет надав вказаній особі своє фотозображення, необхідне для виготовлення даного документа, та повідомив свої персональні дані, а саме прізвище, ім`я, по-батькові та дату народження.
Після чого, ОСОБА_4 від невстановленої особи отримав поштою виготовлене на його замовлення підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 з дозволом керування транспортним засобом категорії «А1», «А2», «В1», «В2» та «В3», видане, згідно його змісту, 02.07.2021 р. ДІСГ (Державною інспекцією сільського господарства) в Харківській області, бланк якого не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу, та містить фотозображення ОСОБА_4 .
Окрім того, 06.09.2022 р., близько 12:50 години, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючи трактором Беларус-1221.2, д/н НОМЕР_2 , що на правах приватної власності належить ПП «Альфа-Капітал», під час перевірки у нього документів працівниками поліції на проїжджій частині вулиці села Сем`янівка Полтавського району, пред`явив інспектору СРПП ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 завідомо підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 з дозволом керування транспортним засобом категорії «А1», «А2», «В1», «В2» та «В3», видане, згідно його змісту, 02.07.2021 р. ДІСГ (Державною інспекцією сільського господарства) в Харківській області, на ім`я ОСОБА_4 , яке не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу, зображення реквізитних даних, внесених даних, захисної сітки, серії та номеру, відбитку печатки, підписів та вихідних типографських даних нанесено струменевим способом друку з використанням знакодрукуючого пристрою (кольорового струменевого принтера), використавши в такий спосіб завідомо підроблений документ.
Прокурором пред`явлено обвинувачення, у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, і яке надає права з метою його використання, за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.
У відповідності до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
У судовому засіданні ОСОБА_4 винуватим себе визнав повністю, пояснивши, що дійсно, за вищевказаних обставин, в липні 2021 року, точної дати та часу не пам`ятає, з метою отримання можливості керування транспортними засобами, надав анкетну інформацію про свою особу, через мережу Інтернет замовив у незнайомої особи завідомо підроблене посвідчення тракториста-машиніста, при цьому, попередньо надав вказаній особі фотокартку з власним зображенням, необхідну для виготовлення даного документа, та повідомив своє прізвище, ім`я, по-батькові та дату народження. Після чого, отримав поштовим зв`язком від незнайомої йому особи виготовлене на його замовлення підроблене посвідчення тракториста-машиніста НОМЕР_1 з дозволом керування транспортними засобами категорії «А1», «А2», «В1», «В2», «В3»», видане, згідно його змісту, 02.07.2021 р. ДІСГ (Державною інспекцією сільського господарства) в Харківській області. Окрім того, 06.09.2022, близько 12:50 години, керуючи трактором Беларус-1221.2, д/н НОМЕР_2 , під час перевірки у нього документів працівниками поліції на проїжджій частині вулиці села Сем`янівка Полтавського району, пред`явив інспектору СРПП ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 завідомо підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1

Враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 , а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржувати дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу, висновку експерта.

Таким чином, аналізуючи показання обвинуваченого, суд находить його вину повністю доказаною, а його дії кваліфікує за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, і яке надає права з метою його використання, за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.
При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суд ураховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений скоїв кримінальні проступки.

Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, працює водієм-експедитором ТОВ «Тедіс Україна», одружений, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, проживає за постійним місцем проживання, де характеризується позитивно.

При відсутності обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, обставинами, які пом`якшують таке, суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.
Підстав для застосування у відношенні обвинуваченого ст. 69, 69-1 КК України судом не встановлено, оскільки встановлені вище обставини не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень.
З огляду на зазначене, та ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставин, що пом`якшують, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінальних правопорушень і ставлення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи, що обвинувачений щиро каявся, шкодував про вчинене, засуджував свої дії, з огляду на наявність у обвинуваченого постійного доходу, суд дійшов висновку, що обвинуваченому належить призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України із застосуванням ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Підстав для обрання міри запобіжного заходу обвинуваченій суд не убачає.
Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого витрати за проведення технічної експертизи документів № СЕ-19/117-22/11010-ДД від 21.09.2022, в розмірі 1510 гривень 24 копійки.
Питання щодо речових доказів суд вирішує в поряду ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 331, 349, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд,
у х в а л и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити покарання
-за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді ШТРАФУ в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) гривень.
-за ч. 4 ст. 358 КК України у виді ШТРАФУ в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч. 1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити до відбуття покарання у виді у виді ШТРАФУ в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Речові докази: посвідчення тракториста-машиніста видане на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 , згідно його змісту, 02.07.2021 р. ДІСГ «Державною інспекцією сільського господарства в Харківській області», яке передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області знищити.

Зняти арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 28.09.2022, на бланк посвідчення тракториста-машиніста на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 , згідно його змісту, 02.07.2021 р. ДІСГ «Державною інспекцією сільського господарства в Харківській області»,
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати на за проведення технічної експертизи документів № СЕ-19/117-22/11010-ДД від 21.09.2022, в розмірі 1510 гривень 24 копійки, які необхідно стягнути на наступні реквізити: отримувач: ГУК у Полт. обл./Полтавський р-н/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA0016395, код класифікації доходів бюджету 24060300.

Долю речових доказів вирішити по вступу вироку в законну силу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області

Суддя ОСОБА_6