Справа № 308/1026/22
У Х В А Л А
13 квітня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді обвинувальний акт, що надійшов із Закарпатської обласної прокуратури, у кримінальному провадженні №0000019, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12 квітня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст. 201-1, ч.3 ст. 358 Кримінального кодексу України та кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2022 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000019 від 12.04.2021 щодо ОСОБА_6 вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст. 201-1, ч.3 ст. 358 Кримінального кодексу України та кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України.

26 січня 2022 року за протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищевказаний обвинувальний акт передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 січня 2022 року призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 березня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 березня 2022 року призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст. 201-1, ч.3 ст. 358 Кримінального кодексу України та кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 Кримінального кодексу України, у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду за участю прокурора, обвинуваченого та його захисника.

04 квітня 2022 року через канцелярію суду захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 подано до суду клопотання, в якому просить суд повернути речові докази - вантажний - спеціалізований сідловий тягач марки DAF, моделі XF460FT, держаний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу; напівпричіп - спеціалізований марки Schmitz , моделі Cargobull, держаний номерний знак НОМЕР_3 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу; ключі запалення - власнику або його представнику.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що неналежне зберігання транспортних засобів приводить до їх пошкодження. Повернення транспортних засобів власнику не може завдати шкоди кримінальному провадженню, оскільки такі транспортні засоби стороною обвинувачення вже оглянуті.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримали, просили його задовольнити. Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні з пояснень учасників кримінального провадження встановлено, що вантажний - спеціалізований сідловий тягач марки DAF, моделі XF460FT, держаний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу; напівпричіп - спеціалізований марки Schmitz , моделі Cargobull, держаний номерний знак НОМЕР_3 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу; ключі запалення являються речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Статтею 98 КПК визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У ч.2 ст.100 КПК передбачено, що речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається в сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання в кримінальному провадженні. Речові докази, отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному КМ.

У ч.9 цієї ж статті питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Виходячи з вищевикладеного, суд відмовляє у задоволенні поданого клопотання. Водночас, суд роз`яснює стороні захисту, що питання про повернення вказаного у клопотанні майна буде вирішено за результатами судового розгляду.

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про повернення речових доказів власнику ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_7