Іванівський районний суд Одеської області
Провадження № 1-кс/499/35/22
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні заяви

03 жовтня 2022 року смт.Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (далі - також прокурор), начальника Березівського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 (далі - також інспектор), розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, заяву про самовідвід судді ОСОБА_5 у справі кримінального провадження за поданням провідного інспектора Березівського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 (далі - також засуджений) після закінченням іспитового строку,

В С Т А Н О В И В:

1.Суть питання, що вирішується ухвалою таке.

27 вересня 2022 року суддя ОСОБА_5 (далі - також суддя) подав заяву про самовідвід, оскільки він раніше приймав участь в розгляді подання про скасування звільнення від відбування покарання стосовно засудженого і направлення звільненого з випробуванням для відбуття покарання, тому вважає, що в учасників справи може сформуватися думка щодо його неупередженості (далі - заява, а.с.9).

Суд, за заявою вирішує питання про самовідвід судді.

2. Встановлені судом обставини такі.
Прокурор, інспектор, у судовому засіданні вказали що не вбачають підстав для відводу судді, та просили вирішити заяву на розсуд суду.

Засуджений до судового засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не подавав, повідомлений належним чином про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою.

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 05 вересня 2022 року, за головуванням судді, в задоволенні подання інспектора щодо скасування звільнення від відбування покарання стосовно засудженого і направлення звільненого з випробуванням для відбуття покарання відмовлено(далі - також ухвала від 05 вересня 2022 року, а.с. 3-5).

3. Положення закону, якими суд керувався такі.
У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу (частина 6 статті 9 Кримінального процесуального кодексу України, далі - також КПК).

Суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (пункт 4 частини 1 статті 75 КПК).

За наявності підстав, передбачених статтями 75-79 КПК, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим (частини 1, 2, 4, 5 статті 80 КПК).

У разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду (частина 1 статті 81 КПК).

Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює (частина 2 статті 81 КПК).

4. Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали такі.
Суд відмічає, що неупередженість суду має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм при врахуванні особистих переконань й поведінки конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та за об`єктивним критерієм. Тому судом має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судді та чи достатньо ознак, щоб вирішити про особисту упередженість, з урахуванням того, що за суб`єктивним критерієм, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Суд вважає, що для самовідводу судді мають бути обґрунтовані наявні факти, покладені в основу заяви про самовідвід, які об`єктивно можуть вказувати на упередженість, а їх наявність повинна бути доведеною. Самовідвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Суд наголошує, що статтями 75, 76 КПК передбачений вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні.

Суд зазначає, що самовідвід судді від участі в розгляді конкретної справи це одна з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом, та покликаний ліквідувати найменшу підозру в заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає.

Під час розгляду заяви суд не встановив виключних підстав визначених статтею 76 КПК, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу.

Суд констатує, що текст заяви не містить конкретних обставин, що свідчать, ще до початку розгляду справи про наявність об`єктивних сумнівів в неупередженості судді та є підставами для відводу (самовідводу) судді відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 75 КПК.

Відтак, перебування в провадженні подання про скасування іспитового строку стосовно засудженого та висловлення певної правової позиції під час постановлення ухвали від 05 вересня 2022 року, яка набрала законної сили, не може розцінюватися як підстава для самовідводу судді, оскільки подання про звільнення засудженого від відбування покарання є самостійним провадженням, що вирішується судом під час виконання вироків та не є тотожним чи прямо пов`язаним з розглядом подання про скасування іспитового строку щодо засудженого.

До того ж, інспектор або прокурор, заяву про відвід судді до суду не подавали, свого особистого сумніву в неупередженості судді не висловлювали, тому суд вважає, що відсутні об`єктивні обставини, які б викликали сумніви в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі.

Таким чином, обставини, що свідчили б про особисту зацікавленість судді в розгляді справи, про його безсторонність та надання переваг в реалізації принципу змагальності, сторін будь-кому із учасників судового провадження і, як наслідок, його неупередженість не встановлені.

Суд також зауважує, що за Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією економічної та соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року (далі - Бангалорські принципи) упередження вважається реальним, якщо воно носить особистий характер і спрямоване проти однієї зі сторін. Для відводу судді на підставі реально існуючого упередження необхідно мати об`єктивний доказ нездатності судді вести справу неупереджено: тобто виникнення у стороннього спостерігача, детально поінформованого про всі обставини, сумнівів об`єктивності та неупередженості даного судді.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів наголошується, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

5. Суд застосовує таку практику Європейського суду з прав людини.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії", пункт 43).

У контексті об`єктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії", пункт 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії", пункт 58).

6. Висновок суду такий.
З огляду на зазначене суд доходить висновку, що встановлені обставини не вказують на наявність сумнівів в неупередженості судді, а тому в задоволенні заяви судді слід відмовити.

Керуючись статтями 9, 75, 80, 81, 372 КПК, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви про самовідвід судді ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде складено 03 жовтня 2022 року.

СуддяОСОБА_7