Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/3512/21
номер провадження 1-кп/695/180/22
Номер рядка у звіті 93
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2022 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглядаючи в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001073 від 19.10.2021 р. по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ
У судовому засіданні судом було з`ясовано в учасників судового провадження їхню думку щодо можливості призначення судового розгляду по даному провадженню.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що підстав для повернення обвинувального акту немає і тому справу можливо призначити до судового розгляду. Також прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_4 строком на 60 діб, оскільки існують та не спростовані ризики, які були раніше встановлені, а саме що останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, продовжувати вчиняти злочини проти власності та інші кримінальні правопорушення. Крім того обвинувачений не має сталих соціальних зв`язків, які б дисциплінували його.
Обвинувачений вважав, що справу можливо призначити до судового розгляду, заперечував проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та просив обрати йому домашній арешт. Вказав, що ризики є необгрунтованими, в нього є батьки похилого віку та він має зареєстроване місце проживання.
Захисник вважав, що справу можливо призначити до судового розгляду, проти продовження запобіжного заходу його підзахисному заперечував, просив застосувати до обвинуваченого цілодобовий домашній арешт, врахувавши, що він вину визнає, має постійне місце проживання, може працювати і намірів ухилятись від слідства та суду не має.
Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти зокрема такі рішення:
(п.3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;
або (п.5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Статтею 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Отже відповідно до вимог ч.3 ст.314 КПК України на стадії підготовчого судового засідання суд має встановити, чи відповідає по формі обвинувальний акт вимогам ст. 291 КПК України і повернення обвинувального акту може мати місце, коли обвинувальний акт не відповідає вимогам вказаної статті.
Інші недоліки, допущені органом досудового розслідування та прокурором під час досудового розслідування, не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Вимоги КПК України про забезпечення прав підозрюваного, обвинуваченого на захист, прав потерпілої особи, інші вимоги КПК України, відповідно до обвинувального акту, дотримані.

Підстав для закриття провадження, повернення обвинувального акту немає.

Стосовно заявленого прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу, суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, встановив наступні обставини.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Відповідно до ч.1, п.5 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. При цьому суд враховує, що судове рішення щодо обрання та продовження запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Враховуючи правову позицію, викладену в п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд розглядає можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу суд враховує той факт, що ОСОБА_4 має судимості та відбував покарання у вигляді позбавлення волі за злочини проти власності, не має стійких соціальних зв`язків: офіційно не одружений, не працює, не має на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб. Доводи обвинуваченого про перебування на його утриманні батьків похилого віку не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.
Оцінивши в сукупності всі обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, суд вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, розгляд справи не може бути завершений у межах строку дії запобіжного заходу, який закінчується 11.04.2022 р., оскільки судовий розгляд по справі не розпочато, перебуваючи на волі обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватись від суду, чинити тиск на потерпілого, свідків.
Враховуючи вищевикладене та зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про необхідність продовження застосованого до обвинуваченого виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для нейтралізації зазначених вище ризиків, тому необхідно продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 60 днів.

Керуючись ст.ст. 183, 194, 314-316 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження № 0001073 від 19.10.2021 р. по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України призначити до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області 14 квітня 2022 року о 10-00 год.

Справу розглядати суддею одноосібно, з обов`язковою участю сторін кримінального провадження.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити попередній тримання під вартою та продовжити його строком до 60 днів, а саме - до 03.06.2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена в частині запобіжного заходу до Черкаського апеляційного суду протягом 7 днів.

Суддя ОСОБА_1