Справа № 127/8110/22
Провадження № 1-кп/127/211/22

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2022 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження № 0000342 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 станом на 04.04.2022 був обізнаним в тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні строком на 30 діб введено воєнний стан га відповідно до Указу Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. ОСОБА_4 увійшов 04.04.2022 близько 8 години 30 хвилин до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розміщений у підземному переході поряд з ринком «Урожай», що розташований по вулиці Пирогова, 49 у м. Вінниця.
Перебуваючи у приміщенні вказаного магазину ОСОБА_4 , спілкуючись із продавцем ОСОБА_6 , помітив на прилавку належний останній мобільний телефон торгової марки «Хіаоmі Redmi 9Т 4/64GB Carbon Gray», яким вирішив таємно заволодіти.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, переслідуючи мету власного незаконного збагачення, шляхом протиправного заволодіння чужим майном, діючи поза волею власниці майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків для останньої, діючи таємно, переконавшись, що за його діями не спостерігають сторонні особи, ОСОБА_4 взяв з прилавку мобільний телефон ОСОБА_6 із яким вийшов з магазину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв їй матеріальної шкоди.
Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 2012/22-21 від 11.04.2022 ринкова вартість телефону мобільного зв`язку торгової марки «Хіаоmі Redmi 9Т 4/64GB Carbon Gray» моделі «M2010J19SY» (без мережевого адаптера та кабелю живлення), належного ОСОБА_6 , при умові робочого стану та збереженні всіх функцій, станом на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме на 04.04.2022, складала 4575,55 гривень.
Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 4575,55 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Додатково пояснив суду, що того дня 04.04.2022 він пішов по магазинам, оскільки йому була потрібна зарядка до телефону. ОСОБА_4 зайшов до магазину «Завзята Гануся», який розміщений у підземному переході поряд з ринком «Урожай», що розташований по вулиці Пирогова, 49 у м. Вінниця. Подивившись асортимент товару, не знайшов потрібного йому зарядного пристрою. Біля виходу з магазину помітив на прилавку мобільний телефон в чохлі. Пересвідчився, що продавець за ним не спостерігає, непомітно для неї взяв вказаний мобільний телефон. В подальшому ОСОБА_4 викинув чохол від викраденого мобільного телефону, оскільки він був у пошкодженому вигляді, а телефон залишив при собі для власних потреб. В подальшому працівники поліції вилучили в нього викрадений мобільний телефон. ОСОБА_4 запевняв суд, що він щиро кається у вчиненому та йому дуже соромно за свій вчинок.
Потерпіла ОСОБА_6 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Щодо міри покарання потерпіла поклалася на розсуд суду.
Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції. Одночасно обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який є раніше не судимим.
Згідно характеристики, виданої 08.04.2021 старостою Сокілецького старостинського округу Козятинської міської ради за № 548, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За час проживання характеризується позитивно, скарг на останнього від жителів громади не надходило.
Згідно довідки КЗ «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» № 29/1769 від 14.04.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даними архіву лікарні, картотеки диспансерного відділення та статистичного відділу станом на 14.04.2022 року на лікуванні не перебував та за медичною психіатричною допомогою не звертався.
Згідно довідки КП ВОНД «Соціотерапія» №684 від 14.04.2022, ОСОБА_4 на диспансерному наркологічному обліку в даному закладі перебуває з 07.06.2016 з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів.
Згідно досудової доповіді Хмільницького районного відділу №2 Філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області вихідний №42/8/898-22 від 07.06.2022, вбачається, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , його спосіб життя, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без ізоляції від суспільства можливе, тому з метою його виправлення у майбутньому доцільно застосувати покарання альтернативне позбавленню волі. У випадку, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покласти додатковий обов`язок згідно п. 3 ч. 3 ст. 76 КК України на розсуд суду.
Суд також приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
За приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
В рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому, навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Роблячи такий прогноз суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою».
Загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
При призначенні покарання суд враховує конкретні обставини кримінального провадження, за яких вчинено діяння, а також дані про особу ОСОБА_4 , який не працевлаштований, не одружений, наявність обставин, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Прийнято до уваги позицію потерпілого, який не наполягав на призначенні суворого покарання для обвинуваченого.
Відтак, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому щодо нього необхідно і доцільно призначити покарання у межах санкції, визначеної ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Судом досліджено протокол затримання від 05.04.2022, згідно якого ОСОБА_4 , фактично затримано 05.04.2022 о 14.00 год. та як підставу затримання вказано, якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 08.04.2022, до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, та негайно звільнено його з-під варти.
Згідно ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 566 (п`ятсот шістдесят шість) гривень 31 копійку, оскільки її проведення було обумовлено розслідуванням скоєного ним кримінального правопорушення.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до положень статті 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 65 67, 185 КК України, ст. ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування кримінального провадження у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 05.04.2022 по 08.04.2022 включно.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку - з 10.06.2022.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 566 (п`ятсот шістдесят шість) гривень 31 копійку.
Скасувати арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.04.2022 року на майно, яке було вилучене 05.04.2022 під час проведення обшуку ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон торгової марки «Хіаоmі Redmi 9Т 4/64GB Carbon Gray» моделі «M2010J19SY».
Речові докази по кримінальному провадженню № 0000342 а саме:
- мобільний телефон торгової марки «Хіаоmі Redmi 9Т 4/64GB Carbon Gray» моделі «M2010J19SY», який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити останній;
- куртку темно-сірого кольору, яка передана на відповідальне зберігання ОСОБА_4 залишити останньому.
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.
Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: