29.08.2022 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/711/21
Провадження № 1-в/533/24/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
представника органу пробації ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами:
В С Т А Н О В И В :

18 серпня 2022 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду зі заявою, у якій просив суд застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, визначеного вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 16.11.2021. Заява обґрунтована тим, що станом на дату подання заяви 18.08.2022 ним відбуто 2/3 частини визначеного вироком суду покарання, під час відбування покарання він нового кримінального правопорушення не вчинив, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем свого проживання та роботи характеризується позитивно, на реєстрацію до уповноваженого органу пробації з`являється своєчасно, діяльністю, забороненою вироком суду, не займався.

На підтвердження наведеного у заяві надав інформаційну довідку з ТСЦ МВС № 5346, копію трудової книжки з метою підтвердження працевлаштування, позитивні характеристики з виконавчого комітету Козельщинської селищної ради та з ФГ «Пащенко».

У судовому засіданні засуджений свою заяву підтримав, надав пояснення аналогічні тим, що викладені по тексу письмової заяви. Також зазначив, що йому дуже потрібні права з метою забезпечення родини коштами.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви засудженого.

Представниця органу пробації не заперечувала проти задоволення заяви засудженого, надала інформацію щодо відбуття покарання засудженим з позитивною характеристикою.

Розглянувши заяву засудженого, заслухавши пояснення учасників, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 16.11.2021 (справа № 533/711/21) визнано винуватим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки. Згідно ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набрав законної сили 18.12.2021.

Відповідно до частини 3 статті 55 Кримінального кодексу України (ККУ) при призначенні покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове до інших основних покарань, а також у разі застосування статті 77 цього Кодексу строк такого додаткового покарання обчислюється з моменту набрання законної сили вироком.

Отже, строк додаткового покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік, призначений ОСОБА_4 вироком суду, обчислюється з 18.12.2021, як вірно зазначено засудженим у заяві, та станом на дату розгляду судом заяви засудженим відбуто 8 місяців і 11 днів тобто більше ніж 2/3 частини визначеного вироком суду додаткового покарання. Невідбута частина покарання становить 3 місяці 20 днів.

Засуджений характеризується позитивно, працевлаштований, нових кримінальних чи адміністративних правопорушень не вчинив, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Згідно ч. 1, 2, п. 2 ч. 3 ст. 81 ККУ до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Як вбачається з вироку суду, засуджений відбуває додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, призначене за тяжкий злочин, пов`язаний з порушенням правил безпеки дорожнього руху, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, та станом на дату розгляду заяви відбув 2/3 строку покарання, тобто формально має право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього кодексу, має право вирішувати серед іншого питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За змістом ст. 81 КК України, ч. 1 ст. 537 КПК України умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання, у тому числі додаткового, є правом, а не обов`язком суду.

Пленум Верховного Суду України у п. 1, 7 постанови від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» звертав увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Як уже зазначено вище, засуджений ОСОБА_4 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 (порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами) КК України, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Застосовуючи до обвинуваченого додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом суд мотивував свій вирок урахуванням наслідків і обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка була вчинена засудженим у стані алкогольного сп`яніння, що конкретизує та уточнює суспільну небезпечність правопорушення та стан суб`єкта злочину. Судом також було враховано, що, навіть відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, що полягає у керуванні транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння, що не призводить до наслідків у виді заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій особі, передбачає безальтернативне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами. У той же час менш небезпечне для суспільства адміністративне правопорушення, визначене ст. 130 КУпАП, не передбачає можливість умовно-достроково звільнити правопорушника чи іншим чином скоротити строк позбавлення права керування транспортними засобами.

Так, керування особою транспортним засобом у стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, бо водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я учасників дорожнього руху.

Тому суд увважає, що звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами у цьому випадку нівелює мету кримінального покарання, оскільки таке звільнення жодним чином не слугуватиме запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, як це передбачено в ч. 2 ст. 50 КК України.

Суд відхиляє доводи засудженого, наведені ним у заяві, оскільки сумлінна поведінка та ставлення до праці, а також потреба у поновленні прав на керування транспортними засобами, не є безумовною підставою у даному конкретному випадку для умовно-дострокового звільнення від відбування додаткового покарання з мотивів, що наведені вище судом.

Ураховуючи вищевикладене, суд уважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 55, 81 КК України, п. 2 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд Полтавської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1