У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2022 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого П`ятого слідчого відділу (із дислокацією у м.Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 30.12.2021 про закриття кримінального провадження №0000399 від 27.10.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

21.02.2022 року до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області поступила скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого П`ятого слідчого відділу (із дислокацією у м.Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 30.12.2021 року про закриття кримінального провадження №0000399 від 27.10.2017 року.

У скарзі заявник зазначає, що з даною постановою не згодний, вважає її незаконною, невмотивованою та передчасною. Вважає, що оскаржувана постанова слідчого підлягає скасуванню, оскільки у такій не вказано жодного переконливого доказу, що даний факт є спростований слідчим, не проведено жодної слідчої дії, необгрунтовано відмовлено у подальшій перевірці для притягнення винних до відповідальності. Слідчим у постанові не викладена оцінка зібраним ним доказам, не наведено з послідовним викладом тих процесуальних рішень і дій, здійснених під час досудового розслідування, які б без сумніву підтверджували висновок слідчого про результати проведеного розслідування і неможливість вручення підозри. Вказана постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам КПК України та є явно передчасною.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.02.2022 відкрито провадження за вказаною скаргою та призначено її розгляд. Крім того, у вказаній ухвалі зазначено, що строк звернення до слідчого судді із скаргою не пропущено, тому відсутні підстави для його поновлення.

Заявник ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомленим належним чином, шляхом направлення судової повістки та SMS-повідомлення на номер телефону зазначений ним у скарзі, однак про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду скарги на адресу суду не надходило.
Разом з тим, враховуючи віддаленість місця проживання заявника (смт. Міжгір`я Міжгірського району) від суду, який здійснює розгляд скарги, відсутність клопотань про відкликання скарги, слідчий суддя вважає, що заявник підтримує вимоги такої.
Слідчий, рішення якого оскаржується, у судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. При цьому, 14.04.2022 року до суду слідчим П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м.Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 супровідним листом направлено матеріали кримінального провадження №0000399 від 27.10.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України та у такому просить скаргу розглянути без участі слідчого.

Слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності слідчого, оскільки його відсутність згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0000399 від 27.10.2017, оцінивши докази, які є у справі в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, якими є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Слідчим суддею із матеріалів скарги встановлено, що у провадженні П`ятого слідчого відділу (із дислокацією у м.Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові перебувають матеріали кримінального проваджнення №0000399 від 27.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 368 КК України, за фактом отримання службовими особами відділу Державної міграційної служби у Міжгірському районі направомірної вигоди за виготовлення паспортів для виїзду за кордон.

Також встановлено, що постановою слідчого П`ятого слідчого відділу (із дислокацією у м.Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 30.12.2021 року кримінальне провадження №0000399 від 27.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Із вказаної постанови слідчого вбачається, що підставою для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вказане кримінальне правопорушення стала заява ОСОБА_3 . Під час досудового розслідування було допитано як свідка заявника ОСОБА_3 , який дав показання, що особисто паспорт для виїзду за кордон не отримував та неправомірну вигоду не надавав. Проте, йому як мешканцю ОСОБА_6 відомо та неодноразово він був свідком того, що мешканець ОСОБА_6 , колишній працівник ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , який перебуває на даний час на пенсії, постійно стоїть біля входу «паспортного столу» адресою: АДРЕСА_1 , та всі громадяни, які мають намір отримати закордонний паспорт, для прискореного його отримання вимушені звертатись до ОСОБА_9 за сприянням, за що можливо передають останньому грошові кошти. Також він повідомив, що громадянин ОСОБА_8 регулярно обідає разом з керівником Міжгірського сектору ТУ ДМС у Закарпатській області. Крім того, під час досудового розслідування був допитаний як свідок начальник Міжгірського ТУ ДМС України в Закарпатській області ОСОБА_10 , який дав показання, що знайомий з громадянином ОСОБА_8 по службі в поліції, однак ніяких відносин з останнім не підтримує, в тому числі і у зв`язку із своєю професійною діяльністю. Щодо перебування ОСОБА_9 на території де знаходиться РВ ГУДМС в кінці 2017, пояснив тим, що в сусідній будівлі працює його близька людина.

Зі змісту оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження також вбачається, що в ході досудового розслідування було встановлено, що об`єктивна сторона вказаного злочину передбачає такі альтернативні дії службової особи як прийняття пропозиції неправомірної вигоди, прийняття обіцянки такої вигоди, одержання неправомірної вигоди, прохання надати таку вигоду. Згідно наукової літератури в кримінальній галузі, прохання надати неправомірну вигоду - це звернення службової особи до того, хто потенційно здатний надати таку вигоду, із клопотанням (закликом) про її надання. У цій ситуації суб`єкт злочину розраховує на «жест» з боку іншої особи, прагне мотивувати її до надання йому неправомірної вигоди. Прохання слід відрізняти від натяків, незрозумілих жестів чи висловів. Воно має бути адекватно сприйняте особою, до якої звернене. У той же час прохання не повинно мати форму вимоги, бути поєднане з погрозою чи іншими подібними діями, оскільки в цьому випадку вже буде наявне вимагання неправомірної вигоди, тобто дія передбачена ч. 3 ст. 368 КК України. Висловлюючи прохання, службова особа виявляє своє протиправне бажання отримати неправомірну вигоду, при цьому особа, якій адресоване звернення, може або погодитися, або відмовити. Слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування, доказів та інформації, що може однозначно свідчити про висунення прохання службовими особами Міжгірського районного відділу ГУДМС України в Закарпатській області чи іншими особами не здобуто та відсутні можливості для їх здобуття. Також слідчий вказує, що на даний момент єдиним доказом, що може свідчити про злочинну діяльність службових осіб Міжгірського районного відділу ГУДМС України в Закарпатській області є покази ОСОБА_3 , що не є достатнім для прийняття рішення про притягнення будь яких осіб до кримінальної відповідальності.

Виходячи із наведеного, слідчий у постанові зазначив, що в діях службових осіб Міжгірського районного відділу ГУДМС України в Закарпатській області та інших осіб відсутній склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України. На підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України слідчий закрив кримінальне провадження.

Згідно із ч. 2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що його виключають. А тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження й оцінки слідчим доказів у сукупності.

Згідно з ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого, прокурора повинна містити відомості про зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтованості та посилання на положення КПК.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

На слідчого суддю відповідно до норм КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

За змістом п. п. 1, 2, 4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться у п.3 Узагальнення ВССУ про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Розглядаючи скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, слідчий суддя з метою перевірки доводів заявника оглянув матеріали кримінального провадження №0000399, із яких було встановлено, що 15.12.2017 року було допитано як свідка ОСОБА_3 (а.с 7-10 матеріалів КП).

Постановою слідчого в особливо важливих справах прокуратури Закарпатської області молодшим радником юстиції ОСОБА_11 від 18.12.2017 року у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні відмовлено.

Постановою старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Закарпатської області радника юстиції ОСОБА_12 від 30.05.2019 року кримінальне провадження №0000399 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Крім того, Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 листопада 2020 року справа №308/11264/20 скасовано постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Закарпатської області радника юстиції ОСОБА_12 від 30.05.2019 року про закриття кримінального провадження №0000399 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України (а.с.22-24 матеріалів КП).

Постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_13 від 09.12.2020 визначено підслідність кримінального провадження №0000399 від 27.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, за територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (а.с. 19-20 матеріалів КП).

11.12.2020 Першим заступником керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_14 , у відповідності до ст. 216 КПК України скеровано матеріали кримінального провадження №0000399 директору територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові (а.с. 18 матеріалів КП).

16.12.2020 року слідчим Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Львові ОСОБА_15 було дано доручення у порядку ст.40 КПК України, згідно якого доручив встановити чи перебував ОСОБА_8 на службі в Міжгірському РВ УМВС України в Закарпатській області, та чи працював/працює дана особа в ГУНП в Закарпатській області та встановити його повні вихідні дані (а.с. 31-32 матеріалів КП). На виконання було скеровано зібрані дані (а.с. 33, 34). 10.02.2021 направлялася також повістка про виклик ОСОБА_3 (а.с. 39-40 матеріалів КП).

Постановою слідчого П`ятого слідчого відділу (із дислокацією у м.Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 19.04.2021 року кримінальне провадження №0000399 від 27.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (а.с. 49-50 матеріалів КП). Проте, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.07.2021 року вказану постанову скасовано (а.с. 55-57 матеріалів КП).

В подальшому, 16.08.2021 року слідчим П`ятого СВ ТУ ДБР, розташованого у місті Львові ОСОБА_15 складено План слідчих (розшукових дій у вказаному кримінальному провадженні та зазначено які слідчі (розшукові) дії необхідно провести: допитати як свідка ОСОБА_16 , допитати як свідка начальника Міжгірського районного відділу ГУДМС України в Закарпатській області ОСОБА_10 , провести інші необхідні слідчі дії (а.с. 58 матеріалів КП). 16.08.2021 слідчим П`ятого СВ ТУ ДБР, розташованого у місті Львові ОСОБА_15 дано доручення оперативному підрозділу на проведення слідчих дій, у порядку ст. ст. 40-41 КПК України. 02.09.2021 року старшим оперуповноваженим відділу оперативних розробок Закарпатського управління ДВБ НПУ майором поліції ОСОБА_17 рапортом повідомлено, що не представилося можливим допитати в якості свідка гр. ОСОБА_16 , в зв`язку з тим, що останній відсутній по місцю проживання та знаходиться на тимчасових заробітках (а.с. 62 матеріалів КП). 04.11.2021 року було допитано в якості свідка ОСОБА_10 (а.с. 64-67 матеріалів КП). 30.12.2021 постановою слідчого П`ятого слідчого відділу (із дислокацією у м.Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 30.12.2021 року вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (а.с. 68-71 матеріалів КП).

Дослідивши матеріали кримінального провадження №0000399 від 27.10.2017, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим проведено повну та об`єктивну перевірку доводів заявника ОСОБА_3 , які були викладені у його заяві, прийнятій 26.10.2017 року, на підставі якої було розпочато досудове розслідування.

Так, внесення відомостей до ЄРДР за вказаною заявою про кримінальне правопорушення ґрунтується на нормах закону, обов`язок слідчого або прокурора чи слідчого судді не вимагав оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Перевірка такої заяви повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Лише потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст.284 КПК.

Заявником не надано доказів, які б могли слугувати підставою для скасування оскаржуваної постанови, так, заявник посилається, що така немотивована та передчасна, разом із тим не вказує, які саме процесуальні дії слідчим не наведено, яким доказам не надана оцінка в рамках кримінального провадження №0000399 від 27.10.2017. Будь-яких додаткових відомостей, які б не були враховані слідчим при винесенні постанови під час розгляду скарги слідчому судді не повідомлено.

Слідчим суддею, не встановлено даних які б вказували на неповноту, неправильність чи неефективність досудового розслідування. При розгляді скарги необхідності проведення будь-яких додаткових слідчих чи інших процесуальних дій з метою розслідування даного кримінального провадження, не встановлено.

На підставі наведеного слідчий суддя приходить до висновку, що зміст та форма оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження відповідає вимогам статті 110 КПК, зміст постанови відповідає фактичним обставинам справи та у межах цього кримінального провадження було вжито всіх передбачених законом заходів по зібранню та оцінці доказів відповідно до вимог ст.94 КПК України, із точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з іншими доказами - із точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, виходячи із положення ст.2 КПК України, у зв`язку із чим постанова слідчого П`ятого слідчого відділу (із дислокацією у м.Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 30.12.2021 року про закриття кримінального провадження №0000399 від 27.10.2017 не підлягає скасуванню, а у задоволенні скарги слід відмовити.

При цьому слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини стаття 6 §1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод зобов`язує суди надавати підстави для винесення рішень, однак не передбачає детальної відповіді на кожний аргумент, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені. При цьому міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

У відповідності до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 40, 110, 303, 306-307, 309-310 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого П`ятого слідчого відділу (із дислокацією у м.Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 30.12.2021 про закриття кримінального провадження №0000399 від 27.10.2017 року, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1