Справа № 298/72/22
Номер провадження 1-кп/298/85/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в смт. Великий Березний в залі суду у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009 від 17 січня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Княгиня Великоберезнянського району Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, який має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, щоу відповідності до Постанови №9 від 28 жовтня 2015 року «Про визнання Стричавських сільських депутатів обраними» був визнаний депутатом Стричавської сільської ради 7-го скликання та склав Присягу депутата вказаної сільської ради.

Після того, 26 листопада 2020 року на підставі Рішення №1 «Про початок повноважень депутатів Великоберезнянської селищної ради» 8-го скликання, згідно якого затвердився новий склад депутатів Великоберезнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, повноваження депутата ОСОБА_4 , як суб`єкта декларування, припинились.

У подальшому, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи суб`єктом декларування, який припинив діяльність, визначеним підпунктом «а», «в» пункту 2, пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», який повинен був відповідно до ч.1 ст.45 та пункту 5-1 Прикінцевих положень зазначеного Закону подати щорічну декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність, та маючи всі необхідні умови та технічну можливість, не подав до 1 квітня 2021 року щорічну декларацію за 2020 рік шляхом заповнення такої на офіційному веб-сайті «https://public.nazk.gov.ua». При цьому, станом на 18 січня 2022 року ОСОБА_4 не подав зазначену декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила діяльність.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст.366-3 КК України, як умисне неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції».

20 квітня 2022 року до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області через канцелярію надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження. У клопотанні вказується, що обвинувачений є несудимим, щиро розкаюється у вчиненому, висловлює щирий жаль з приводу вчиненого, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, подав декларацію, обтяжуючі покарання обставини відсутні, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, просив суд задовольнити клопотання, звільнивши від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України. Зазначив, що декларацію подав.

У судовому засіданні захисник - адвокат ОСОБА_5 просив задовольнити клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, наголосивши на наявності підстав для цього.

Суд, розглянувши подане клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши зміст клопотання та доданих до нього матеріалів, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього матеріали, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною першою статті 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до положень статті 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Приписами ст.45 КК України встановлено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду .
Згідно примітки до вказаної статті кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 366-2, 366-3 цього Кодексу.

Стаття 366-3 КК України віднесена до корупційних на підставі Закону України від 29 червня 2021 року №1576-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України щодо вдосконалення відповідальності за декларування недостовірної інформації та неподання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", який набрав чинності 21 липня 2021 року.

Також Законом України №1576- IX від 29 червня 2021 року внесено зміни до статті 366-3 КК України, згідно з якими в абзаці другому після слів від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин доповнено словами або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі строком на один рік.

Водночас стаття 366-3 КК України, в редакції на час вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбачала покарання у виді штрафу від двох тисяч п`ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Оскільки чинна редакція статті 366-3 КК України передбачає більш суворе покарання, ніж попередня, тому до вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення підлягає застосуванню санкція статті 366-3 КК України в редакції, чинній на час вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, а також положення ст.45 КК України, що діяли на час скоєння правопорушення.

Відтак, з врахуванням положень ст. 58 Конституції України, ст. 5 КК України, суд застосовує закон, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, тобто в редакції, яка діяла до прийняття Закону України № 1576-IX від 29 червня 2021 року.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст.366-3 КК України, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 , класифікується як кримінальний проступок та у відповідності з приміткою до ст.45 КК України не вважається корупційним кримінальним правопорушенням, а також не пов`язане із порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст. ст. 44, 45 КК України за наявності підстав, передбачених ст. 45 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Судом було роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 право заперечувати проти закриття кримінального провадження та право наполягати на проведенні судового провадження у повному обсязі в загальному порядку, також роз"яснено, що кримінальне провадження в такому випадку закривається з нереабілітуючих підстав. Обвинувачений ОСОБА_4 заявив, що підстави та наслідки звільнення за ст.45 КК України йому зрозумілі і просить суд розглянути подане клопотання.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, визначено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені Кримінальним кодексом України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному кримінально-процесуальним кодексом порядку відповідне судове рішення.

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ст.366-3 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним та визнано самим обвинуваченим.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ст.366-3 КК України, станом на час скоєння такого, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч п`ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, є кримінальним проступком, а також в силу положень ст.45 КК України, в редакції станом на час вчинення проступку, не є корупційним кримінальним правопорушенням та не пов`язане із порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, є особою, яка вперше вчинила кримінальний проступок.

Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Дійове каяття передбачає обов`язкову наявність трьох елементів, а саме: щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, повного відшкодування заподіяних збитків або усунення заподіяної шкоди.

На переконання суду, щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 полягає в суб`єктивному ставленні останнього до вчиненого, зокрема, в тому, що він визнав факт вчинення кримінального правопорушення та його негативні наслідки, визнав свою провину у вчиненому повністю, висловив щирий жаль і сором з приводу цього, засудив свою поведінку та бажав виправити наслідки своїх дій.

У даному випадку має місце активне сприяння розкриттю злочину з боку обвинуваченого ОСОБА_4 , що полягає у тому, що останнім органу досудового розслідування повідомлено про всі відомі обставини вчинення кримінального правопорушення, в ході досудового розслідування дано послідовні визнавальні показання, суду повідомлено обставини проступку.

Судовим розглядом встановлено, що вчиненим кримінальним правопорушенням не було завдано збитків та не заподіяно шкоди, водночас обвинуваченим ОСОБА_4 подано 11 квітня 2022 року декларацію суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану із виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, шляхом заповнення такої на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 одружений, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, має місце реєстрації та постійного проживання, за яким виключно позитивно характеризується, не психіатричному та наркологічному обліках не перебуває.

Будь-яких обставин, які згідно норм кримінального та кримінального процесуального закону перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за заявленим обвинуваченим клопотанням, в ході судового розгляду не встановлено.

Враховуючи наявність зазначених вище передумов, а також підстав, передбачених ст.45 КК України, суд вважає можливим звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України, оскільки в судовому засіданні встановлено відповідність фактичних обставин справи умовам звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ст.366-3 КК України згідно приписів ч. 2 ст. 284 КПК України підлягає закриттю.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся, речових доказів нема, процесуальні витрати відсутні, заходи по забезпеченню кримінального провадження не вживались.

Керуючись ст.ст. 12, 45, 366-3 КК України, ст.ст. 284-286, 288, 369-372, 376, 392-395, 532 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України, на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям та закриття кримінального провадження - задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України.
Кримінальне провадження, внесене 17 січня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366-3 КК України, - закрити.
Копію ухвали негайно вручити прокурору та обвинуваченому.
Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1