Справа № 405/4433/22
провадження № 1-кс/405/2348/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2022 м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рівного Новоукраїнського району Кіровоградської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від 06.01.2022, -

ВСТАНОВИВ:

14.09.2022 до Ленінського районного суду м. Кіровограда звернувся слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 строком на 60 днів.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000005 від 06.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що мешканець м. Кропивницького, Кіровоградської області ОСОБА_4 , не займаючись і не бажаючи займатись суспільно-корисною працею, в порушення Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" №60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними" №62/95-ВР від 15.02.1995, вчинив придбання та зберігання за місцем власного проживання особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, обіг якого заборонено, з метою збуту.
Так, під час проведення досудового розслідування за матеріалами вказаного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 , у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше 11 год. 11 хв. 13.09.2022, за невстановлених слідством обставин, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" №60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними" №62/95-ВР від 15.02.1995, придбав з метою подальшого збуту подрібнену, суху рослину конопель, яка відповідно до висновку експерта №СЕ-19/112-22/7220-НЗПРАП від 14.09.2022 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено. Загальна маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 354,434 грама.
Таким чином, отримавши у володіння особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, обіг якого заборонено, з метою подальшого збуту, ОСОБА_4 вчинив придбання особливо небезпечного наркотичного засобу, предметом таких дій був особливо небезпечний наркотичний засіб.
В подальшому, ОСОБА_4 , придбавши особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше 11 год. 11 хв. 13.09.2022, за невстановлених обставин, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу в порушення вимог Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" №60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними" №62/95-ВР від 15.02.1995, особисто помістив його до поліетиленового згортку, який шляхом вакуумації спресував для більшого вмісту згортку, та залишив його зберігатись в поліпропіленовому відрі в шафі в приміщенні квартири АДРЕСА_2 .
13.09.2022, на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31.08.2022, в період часу з 11 год. 11 хв. до 12 год. 50 хв., працівниками поліції проведено обшуку квартири АДРЕСА_2 , за місцем вчинення злочинної діяльності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого було виявлено та вилучено поліетиленовий згорток, всередині якого знаходиться речовина темно - зеленого кольору рослинного походження в подрібненому стані, яку слідчим було поміщено до спецпакету «Національна Поліція України» № NPU1521185.
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/112-22/7220-НЗПРАП від 14.09.2022, надана на дослідження речовина, яка була вилучена в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, обіг якого заборонено. Загальна маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 354,434 г.
Таким чином, отримавши у володіння особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, обіг якого заборонено, з метою подальшого збуту, ОСОБА_7 , помістивши до шафи за місцем проживання, останній вчинив зберігання наркотичного засобу, предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби з метою подальшого збуту.
Тим самим, ОСОБА_4 , своїми протиправними діями вчинив незаконне придбання, зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту, предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
13.09.2022 ОСОБА_4 о 14 год. 40 хв. затримано в порядку ст. 208 КПК України.
14.09.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України - незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту.
Під час проведення досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням було виконане наступне: допитано свідків вчиненого кримінального правопорушення; проведено негласні слідчі ( розшукові) дії; призначено судово хімічні експертизи; проведено обшук у підозрюваного; складено та повідомлено про підозру ОСОБА_4 ; часткового оглянуто речові докази; частково зібрані характеризуючі дані на підозрюваного.
ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у вчиненні тяжкого злочину, кваліфікуючою ознакою якого є незаконне придбання, зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту.
Причетність ОСОБА_4 до оголошеної підозри, підтверджується матеріалами кримінального провадження.
Наявні матеріали свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 307 КК України.
Підозра підозрюваного ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, обгрунтовується наступними зібраними під час здійснення досудового розслідування доказами, а саме: протоколом обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_3 від 13.09.2022 року; висновком судової експертизи матеріалів речовин та виробів №СЕ-19/112-22/7220-НЗПРАП від 14.09.2022; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 .
В обґрунтування клопотання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід зазначити про вищенаведені обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість, серйозність висунутої підозри, що свідчить про його суспільну небезпеку, а також те, що перебуваючи на волі підозрюваний, зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, ухилятися від відповідальності, незаконно впливати на свідків, а також необхідність забезпечення дієвості та прийняття рішення у визначені Кримінальним процесуальним кодексом України строки.
Таким чином, на даний час продовжують існувати ризики щодо доцільності обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені КПК України, а саме:
- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України можливість ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, оскільки за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, постійного місця проживання не має, що свідчить про те, що останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від суду та органу досудового розслідування.
- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України можливість впливати на свідків. Так, підозрюваним ОСОБА_4 , знаходячись на свободі, маючи можливість вільного пересування та підтримання контактів із своїми знайомими, спроможний незаконно впливати прямо чи опосередковано на свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни їх показань, що не дасть можливість дослідити повно, всебічно та неупереджено всі обставини у кримінальному провадженні;
- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення. Відтак, підозрюваний, міцних соціальних зв`язків не має, постійного місця проживання не має, не працевлаштований, а отже, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, є підстави, вважати, що він може вчинити новий злочин, що свідчить про наявність зазначеного ризику. Так, на даний час протиправні дії, підозрюваного викриті з причин, що не залежали від його волі, у зв`язку із чим останній може вчинити протиправні дії на продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.
При цьому враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Застава не може бути обрана, оскільки у підозрюваного відсутня сума грошових коштів, необхідних для внесення на спеціальний рахунок для забезпечення виконання ним покладених обов`язків та вказаний запобіжний захід обирати не доцільно, оскільки він не відповідає тяжкості вчинення кримінального правопорушення. Крім того, обирати запобіжний захід відносно підозрюваного домашній арешт недоцільно, оскільки підозрюваний не має постійного місця проживання, та в цілому вказаний захід не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.
У конкретному випадку, обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу, саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження.
Таким чином, вказане свідчить, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає суспільному інтересу. Крім того, гарантії того, що підозрюваний, не вчинить інше кримінальне правопорушення, наразі відсутні.
Так, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування підозрюваного, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення незаконного впливу на свідків, та вчинення інших кримінальних правопорушень, продовження протиправної діяльності.
У разі визначення розміру застави у відповідності до вимог ст.182 КПК України просила встановити розмір застави 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а також з визначенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України, які будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави та наслідків їх невиконання.
Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити, посилаючись на обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст.177 КПК України, що зазначені у клопотанні, та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Підозрюваний у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та зазначив, що не має відношення до наркотиків, не споживає алкогольних напоїв та не палить; коли він прийшов до квартири, обшук вже проводився, була власниця квартири та працівники поліції.
Захисник підтримав позицію підозрюваного, зазначив, що ризики стороною обвинувачення не обґрунтовані, підозрюваному 58 років, ця квартира йому не належить, він її орендував, коли працював у м. Кропивницькому, експертизи по вилученим у квартирі речовинам ще не проведені. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.
Заслухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, якими обґрунтовується необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Як вбачається з досліджених судом матеріалів клопотання, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000005 від 06.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
13.09.2022 ОСОБА_4 о 14 год. 40 хв. затримано в порядку ст. 208 КПК України.
14.09.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
За практикою Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).
Надані слідчим докази, а саме: протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 06.01.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 04.04.2022; протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 15.02.2022; протокол обшуку від 13.09.2022 квартири АДРЕСА_2 , свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Суд також вважає, що прокурором обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, оскільки за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років.
Крім того, мають під собою підґрунтя й зазначений прокурором ризик того, що підозрюваний ОСОБА_11 може незаконно прямо чи опосередковано впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від давання показань, оскільки йому відомі їх прізвища та імена, адреси проживання.
Проте, прокурором не доведений ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.
Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.
Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, раніше не судимий, а тому, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При застосуванні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує також обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 не одружений, неповнолітніх дітей не має, не працює, що не свідчить про його міцні соціальні зв`язки в місці його постійного проживання, раніше не судимий, наявні вагомі докази про вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, у вчиненні якого він підозрюється.
Таким чином, враховуючи ту обставину, що сторонами кримінального провадження не надані докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_4 необхідно застосувати винятковий запобіжний захід тримання під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Як видно, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке вчинене без застосування насильства або погрозою його застосування; не спричинило загибель людей; стосовно ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні не обиралась застава.
Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років позбавлення волі, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.
Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З урахуванням обставин кримінального правопорушення, особи підозрюваного, наявних ризиків, майнового стану підозрюваного, суд визначає підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави в 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 99 240 грн., з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що буде достатньою мірою гарантувати виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України.
На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 194, 196 - 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, - задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з 15.09.2022 по 13.11.2022 включно.
На підставі ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 99 240 (дев`яносто дев`ять тисяч двісті сорок) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 26241445, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002505, призначення платежу забезпечення виконання ухвали суду по справі № 0000062 від 10.04.2022.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
В разі внесення застави ОСОБА_4 або заставодавцем зазначеного розміру, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 на строк до 13.11.2022 наступні обов`язки:
1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;
2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4)утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, крім участі у проведенні процесуальних дій;
5)здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання покладених обов`язків. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд, вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, у розмірі, визначеному в даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_4 та заставодавець повинні виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.
З моменту звільнення з під-варти у зв`язку із внесенням застави ОСОБА_4 , він вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, під вартою в якому він буде знаходитись.
Вручити копію цієї ухвали прокурору, підозрюваному, захисникам негайно після її оголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення

Слідчий суддя ОСОБА_12