Справа № 308/428/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.04.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді в режимі відеоконференції судове провадження 11-сс/4806/127/22, за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.03.2022.
Цією ухвалою задоволено клопотаннястаршого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Закарпатській області та продовжено строк тримання під вартою до 27.05.2022 без визначенням розміру застави, щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, не працюючої, не заміжньої, із незакінченою вищою освітою, не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, відомості про яке 24.03.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000102.
Досудовим розслідуванням ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за наступних обставин.
ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, обравши вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, як спосіб отримання стабільного незаконного прибутку, на початку березня 2021 року (більш точний час органом досудового розслідування не встановлений), взявши на себе функції організатора, усвідомлюючи те, що шляхом проведення заборонених операцій у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин є можливість швидко незаконно збагатитись, а також будучи обізнаним про місце та особу, у якої можна придбати, а також усвідомлюючи можливість забезпечувати учасників групи цими засобами та речовинами для подальшого збуту, організував стійку злочинну групу, до складу якої як співорганізатора залучив ОСОБА_10 , та в якості виконавців ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 .
Для вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин ОСОБА_9 , діючи у складі організованої ним злочинної групи учасниками якої є: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , які будучи об`єднані спільною метою незаконного збагачення, із розподілом функцій кожного із учасників групи, згідно розробленого ним злочинного плану, здійснював організацію незаконного збуту психотропних речовин метамфетаміну та особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений канабісу.

-2-

Від вказаних осіб ОСОБА_9 вимагав чіткого виконання всіх його вказівок, контролював та координував, в залежності від обстановки, діяльність групи, об`єднаної єдиним планом, визначав та розподіляв функції кожного із учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого та схваленого всіма учасниками організованої групи.
Організована злочинна група очолювана ОСОБА_9 , характеризувалась попередньою зорганізованістю у спільне об`єднання осіб для вчинення корисливих злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовини та особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений канабісу, між членами якого підтримувалися стійкими стосунками між собою; стабільністю і згуртованістю членів групи, що виразилось у незмінності складу учасників злочинної групи та тривалості їх дій у період з березня 2021 року по січень 2022 року; детальною організацією функціонування групи у вигляді чіткого виконання кожним відведеної йому ролі та виконання вказівок організатора ОСОБА_9 ; обізнаністю всіх членів злочинної групи з планом злочинних дій, спрямованим на досягнення єдиної злочинної мети та свідомого виконання своїх функцій кожним із них
Вказана злочинна група попередньо зорганізувалась в єдине злочинне об`єднання, метою діяльності якої було незаконне збагачення шляхом вчинення незаконного придбання, зберігання з метою збуту та збуту психотропних речовин і наркотичних засобів мешканцям Закарпатської області.
Для більш ефективної діяльності організованої групи, з метою досягнення запланованого результату та незаконного збагачення під час вчинення заборонених операцій в сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, ОСОБА_9 визначив та розподілив функції кожного учасника групи, від яких вимагав конспірації дій та чіткого виконання всіх його вказівок, особисто контролював та координував діяльність створеної ним групи, маючи фінансові можливості забезпечувати членів групи приміщеннями та транспортними засобами, здійснював розробку та втілення в життя злочинного плану діяльності організованої ним групи, слідкував за її постійним вдосконаленням. Разом з тим, ОСОБА_9 здійснював контроль та координацію виконання функцій членами організованої групи, давав вказівки членам групи щодо зважування, фасування і зберігання з метою збуту та збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений «канабісу» та психотропної речовини «метамфетаміну», забезпечував учасників організованої групи психотропними речовинами, наркотичними засобами у достатній кількості, контролював витрати на їх придбання та витрати, пов`язані із забезпеченням незаконної діяльності групи у різних місцях, прикриття та заходи конспірації, безпосередньо контролював збут таких засобів та речовин, а після вчинення злочинів розподіляв грошові кошти, отримані внаслідок злочинної діяльності групи.
Разом з тим, учасники організованої групи, за спільною узгодженістю, з метою недопущення викриття своїх злочинних дій, застосовували заходи конспірації, яких повинні дотримуватись всі члени групи, а саме у телефонних розмовах між учасниками групи вони не називали дійсної назви наркотичного засобу чи психотропної речовини, пакунків, у яких вони зберігалися та у подальшому збувалися, використовували при цьому різного роду «жаргонні» назви наркотичних засобів чи психотропних речовин, при цьому всі учасники організованої групи за попередньою домовленістю знали про, що йде мова.
Крім того, ОСОБА_9 діяв як організатор злочинної групи, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, сприяв вчиненню злочинів шляхом забезпечення учасників організованої групи психотропною речовиною та наркотичними засобами, для їх подальшого збуту в роздріб, тобто брав на себе функції постачальника цих

-3-

заборонених та обмежених в обігу речовин, надавав поради та вказівки щодо організації роботи кожного учасника групи під час реалізації наркотичних засобів і психотропних речовин, контролював заходи безпеки і конспірації щодо нерозголошення дійсної незаконної діяльності її учасників, контролював кількість отриманих від незаконної діяльності грошових коштів від співучасників злочинної групи, та розподіляв між ними незаконні прибутки.
ОСОБА_10 , як активний учасник очолюваної ОСОБА_9 організованої групи, згідно розробленого плану та розподілу ролей, діяв одночасно як співорганізатор та виконавець, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, сприяв вчиненню злочинів іншим співучасникам, шляхом надання рекомендацій особам, які збували особливо небезпечні наркотичні засоби та психотропні речовини, щодо правильної розмови з особами, які придбавали заборонені в обігу речовини, щодо надання так званих подарунків особам, які придбавали заборонені в обігу наркотичні засоби та психотропні речовини, з метою залучення інших клієнтів (покупців). Крім того, виконуючи функції виконавця, особисто здійснював фасування, зберігання та збут наркотичних засобів та психотропних речовин, контролював кількість отриманих від такої незаконної діяльності грошових коштів від інших співучасників, які в подальшому передавав організатору ОСОБА_9 , для розподілу між членами організованої групи та використання для закупівлі або виготовлення наркотичних засобів і психотропних речовин, дотримуючись при цьому обумовлених правил поведінки при зустрічах із іншими членами групи та покупцями заборонених в обігу речовин з метою не викриття їх незаконної діяльності.
ОСОБА_11 , як активний учасник очолюваної ОСОБА_9 організованої групи, здійснюючи функції виконавця, згідно розробленого плану та розподілу ролей, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, за вказівкою співорганізатора злочинної групи ОСОБА_10 , безпосередньо приймав участь у фасуванні, зберіганні, перевезенні з метою збуту та збував особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений «канабіс» і психотропні речовини, обіг яких обмежений, особисто займався підшукуванням нових осіб та місць для збуту особам цих заборонених в обігу речовин.
ОСОБА_12 , як активний учасник очолюваної ОСОБА_9 організованої групи, здійснюючи функції виконавця, згідно розробленого плану та розподілу ролей, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, отримував від співорганізатора організованої групи ОСОБА_10 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений «канабіс» і психотропні речовини для їх подальшого збуту, безпосередньо приймав участь у зберіганні, перевезенні та незаконному збуті наркотичних засобів і психотропних речовин особам, що схильні до їх вживання, займався підшукуванням нових осіб для подальшого збуту їм цих заборонених в обігу речовин за наперед обумовлену ціну.
ОСОБА_6 , як активний учасник очолюваної ОСОБА_9 організованої групи, здійснюючи функції виконавця, згідно розробленого плану та розподілу ролей, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, на досягнення єдиного злочинного результату з незаконного збагачення, за вказівками співорганізатора злочинної групи ОСОБА_10 , безпосередньо займалась зберіганням, зважуванням та фасуванням особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений «канабісу» і психотропних речовин, обіг яких обмежений з метою їх збуту, контролювала кількість отриманих від незаконної діяльності грошових коштів, складала і вела їх підрахунок, передавала виручені грошові кошти організаторам ОСОБА_10 або ОСОБА_9 для подальшого узгодженого розподілу коштів між членами організованої групи та використання для закупівлі наркотичних засобів і психотропних речовин, дотримуючись при цьому обумовлених правил поведінки при зустрічах з іншими членами організованої групи, з метою не викриття їх незаконної діяльності.

-4-

Для досягнення злочинної мети, відомої всім співучасникам, члени організованої групи діяли спільно і узгоджено, при цьому кожний з них вносив свій вклад у вчинення злочинів, згідно з покладеною на нього функцією, усвідомлюючи, що вчиняє злочини спільно із іншими його учасниками, відповідно до визначеного напрямку діяльності та розуміючи, що обумовлена злочинна мета може бути досягнута лише в результаті спільної діяльності всіх членів групи.
У складі організованої злочинної групи ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , умисно, з корисливих мотивів, вчинили ряд злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів і психотропних речовин на території м.Мукачево, при наступних обставинах.
ОСОБА_9 , діючи у складі організованої ним злочинної групи, разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , будучи зорганізованими з метою незаконного збагачення з розподілом функцій кожного із учасників групи, згідно розробленого ним злочинного плану, при невстановлених розслідуванням обставинах місці та часі, в період з березня 2021 року по січень 2022 року, умисно, незаконно, з корисливих мотивів, здійснював придбання у невстановленої слідством особи для подальшого збуту невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений «канабісу» та психотропної речовини, обіг якої обмежений «метамфетамін».
Після придбання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений «канабісу» та психотропної речовини, обіг якої обмежений «метамфетаміну» ОСОБА_9 , на досягнення єдиного злочинного плану, передавав зазначені придбані з метою збуту наркотичні та психотропні речовини співорганізатору ОСОБА_10 , який у свою чергу, згідно визначених йому функцій у складі організованої групи, умисно, незаконно, забезпечив зберігання з метою подальшого збуту вказаних речовин за місцем свого фактичного проживання у орендованій ним квартирі за адресою АДРЕСА_2 . Разом з тим ОСОБА_10 , узгодивши із ОСОБА_9 та іншими членами групи, в період з 16.04.2021 по 04.08.2021, безпосередньо із ОСОБА_6 та ОСОБА_13 , знаходячись у приміщенні квартири за вказаною адресою, умисно, незаконно, з метою збуту зберігали у різних схованках зазначені вище психотропні речовини «метамфетамін» та особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений «канабіс», а також у визначені періоди часу проводили їх зважування та пакування на окремі дози з метою їх продажу у роздріб.
Зокрема, в період з квітня 2021 року по серпень 2021 року ОСОБА_10 , на виконання відведеної йому ОСОБА_9 злочинної ролі у складі організованої групи, по місцю свого фактичного проживання за адресою АДРЕСА_2 , систематично, із визначеною періодичністю, приносив у великих пакетах особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений «канабіс» та порошкоподібні речовини, які містили психотропну речовину, обіг якої обмежено «метамфетамін».
Вказані речовини ОСОБА_6 разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , відбирали і зважували із застосуванням електронних ваг, поміщали у заздалегідь підготовлені згортки фольги та поліетиленові зіп-пакетики, перераховуючи їх кількість для звіту перед організатором групи.
Тобто, в період часу з 11год. 50 хв. 30.04.21 по 13 год. 23.07.2021 ОСОБА_6 , на досягнення єдиного злочинного плану, згідно визначних їй функцій як виконавцю в складі організованої групи, учасниками якої є ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , за місцем свого фактичного проживання, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, зберігала, проводила зважування та розфасовувала на окремі дози

-5-

з метою подальшого збуту наркотичні засоби, а саме «канабіс», який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг якого заборонений. Після фасування проводила підрахунок кількості доз, складала та зберігала їх з метою збуту учасникам злочинної групи ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Після виконання вказаних дій ОСОБА_10 , особисто або ж особи, яких він залучив, перераховували розфасовані наркотичні засоби та психотропні речовини, та поміщували у великі пакети типу «зіп», які надалі ОСОБА_10 зберігав в іншій кімнаті або одразу передав ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які разом з ним же, згідно розподілених функцій, систематично збували такі розфасовані наркотичні засоби і психотропні речовини стороннім особам. Після чого, виручені за збуті наркотичні засоби і психотропні речовини грошові кошти, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 передавали ОСОБА_10 , який у свою чергу, виконуючи функції співорганізатора, передавав ОСОБА_9 та звітував перед ним за кількість збутих речовин і отриманих від цього грошових коштів.
За таких обставин, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.307 КК України.
08.02.2022 ОСОБА_6 стороною обвинувачення, відповідно до ст.ст.277,278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, яке відповідно до вимог ст.12 КК України є особливо тяжким злочином.
Необхідність в продовженні строку обраного відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, слідчий обгрунтував наявністю ризиків, передбачених пунктами 1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зменшились, а саме те, що підозрювана ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Враховуючи наведені в клопотанні данні про особу підозрюваної, а також фактичні обставини участі ОСОБА_6 у заздалегідь спланованій, ретельно організованій діяльності злочинної групи, яка систематично займалася незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням та збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, сторона обвинувачення вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать належну поведінку підозрюваної, виконання нею покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України, а тому слідчий просить продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 на 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави. Разом з тим, слідчий у клопотанні звертає увагу на те, що ОСОБА_6 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, яке відносяться до категорії особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, а тому згідно приписів визначених п.5 ч.4 ст.183 КПК України просив не визначати розмір застави.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказав на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, а тому є підстави вважати, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України ризики, які стали підставою для обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися і їх наявність стороною захисту не спростовано. При цьому,

-6-

слідчим суддею встановлено, що по даному кримінальному провадженню досудове розслідування не закінчено, оскільки необхідно: встановити місця виготовлення та походження наркотичних засобів і психотропних речовин; встановити свідків (осіб які купляли наркотичні засоби та психотропні речовини у фігурантів вказаних кримінальних правопорушень), з якими необхідно провести слідчі дії; отримати висновки призначених п`яти експертиз відео -, звукозапису, експертизи наркотичних засобів психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, лінгвістичної експертизи, які на даний час експертами ще проводяться у зв`язку із значним завантаженням експертної установи; розсекретити матеріальні носії (скасувати гриф секретності) щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій у даному кримінальному провадженні; відповідно до ст.279 КПК України скласти та вручити підозрюваним ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_6 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри з викладенням фактичних обставин в кінцевій редакції; у встановленому ст.ст.290-291 КПК України порядку надати доступ до матеріалів кримінального провадження підозрюваним та їх захисникам, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування; при необхідності виконати інші необхідні слідчі дії необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженні. За таких обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що внесене слідчим клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 є підставним та обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення.
В апеляційній скарзі, захисник - адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 29.03.2022 та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою. Вважає, що ухвала слідчого судді від 29.03.2022 не відповідає вимогам ст.370 КПК України, оскільки є незаконною, не обґрунтованою та не вмотивованою, постановлена з істотними порушеннями вимог КПК України, а висновки, викладені в ній, не відповідають фактичним обставинам у справі, що є підставами для її скасування. Вказує на те, що підозра відносно ОСОБА_6 є необґрунтованою, кваліфікація дій невірною, існування ризиків не доведено, як і не доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Слідчим суддею не надано оцінку обставинам, передбаченим статтею 178 КПК України. Вказує на те, що з протоколів проведення негласних слідчих дій вбачається, що досудове розслідування здійснювалось за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2. ст.307 КК України, яке в подальшому було перекваліфіковано на ч.3 ст.307 КК України. Факт неправильної кваліфікацій дій підозрюваної, на її думку є важливим, оскільки при продовженні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя керувався виключно тяжкістю злочину, у якому підозрюється ОСОБА_6 . Просить врахувати, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, проживає з родиною,її брат має інвалідність з дитинства, потребує постійного догляду, позитивно характеризується, раніше не судима, наразі перебуває у процесу поновлення на роботі у ТОВ «Мед-Сервіс». Окрім того, у ОСОБА_6 діагностовано деструктивну пневмонію, а тому перебування її в умовах слідчого ізолятора негативно впливає на її стан здоров`я, зокрема при тривалому вдиханні спор плісняви може викликати подразнення дихальних шляхів та респіраторні симптоми, є ризик виникнення алергії та розвитку астми. Вважає, що слідчий суддя незаконно продовжив строк досудового розслідування на шість місяців у даному кримінальному провадженні, оскільки слідчим порушено процедуру продовження строку досудового розслідування, яка передбачає попереднє звернення з таким клопотанням до прокурора. Також посилається на лист Верховного Суду від 03.03.2022 №1/0/2-22, в якому зазначено про те, що слідчим суддям (суду) необхідно зважати на обставини воєнного стану та, за наявності необхідних для цього підстав, за

-7-

клопотанням підозрюваного доречно ухвалювати рішення про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання, якщо відповідне клопотання обґрунтовується бажанням використати кошти, передані в заставу, для їх подальшого внесення на спеціальні рахунки Національного банку України для цілей оборони України.
У доповненні до апеляційної скарги від 15.04.2022, захисник ОСОБА_7 вказує на те, що з часу перебування ОСОБА_6 під вартою, стан її здоров`я значно погіршився, у зв`язку з чим вона вимушена була звертатися до УВП №9 за медичною допомогою. Факт звернення ОСОБА_6 за медичною допомогою підтверджується зокрема листом начальника філії ЦОЗ ДКВС України у Чернівецькій, Івано-Франківській та Закарпатській областях, в якому також зазначено, що за даними огляду ОСОБА_6 лікарями установи у неї діагностовано: гострий гастрит, реактивний панкреатит, дискінезія жовчно-вивідних шляхів. Призначено курс лікування.
У черговому доповненні до апеляційної скарги від 19.04.2022, захисник ОСОБА_7 наполягає на не обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_6 підозри та просить врахувати, що сторона захисту оскаржила дану підозру у порядку ст.303 КПК України. Також зазначає, що слідчим суддею незаконно продовжено строк досудового розслідування даного кримінального провадження, зокрема з підстав порушення слідчим порядку звернення з таким клопотанням. Зазначає, що стороною захисту 15.04.2022 подано скаргу у порядку ст.308 КПК України щодо не дотримання розумних строків продовження досудового розслідування.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника - адвоката ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги з доповненями до неї, промову прокурора, який вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

У відповідності до ст.29 Конституції України та ст.ст.176,177,178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ст.183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.
Відповідно до вимог ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до вимог ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно положень ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним
-8-
кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання про продовження строку застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дотримано.
З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчою групою відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.307 КК України, відомості про які 24.03.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000102.

08.02.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

10.02.2022 ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави строком до 07.04.2022

29.03.2022 ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 27.05.2022.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст.178 цього Кодексу.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

У відповідності до ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, слідчим суддею визнана і така підтверджується наявними в провадженні доказами. З таким висновком слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

-9-

В супереч доводам сторони захисту, вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.307 КК України, доведена органами досудового розслідування та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає. Зокрема, обґрунтованість підозри підтверджується доказами, а саме: протоколами про результати контролю за вчиненням злочину; протоколами про результати проведення НСРД аудіо-, відео контроль особи; протоколом про результати проведення НСРД-візуальне спостереження за собою; протоколами про результати проведення НСРД-обстеження публічно недоступного місця із встановленням технічних засобів аудіо-,відео контролю особи; протоколом про результати проведення НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж; висновками експертів та іншими зібраними доказами у їх сукупності.
Наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, на цій стадії досудового розслідування, є підтвердженою.
Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.,
Органом досудового розслідування надано докази, які на даній стадії є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 .
Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, що можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.
Крім того, слідчий суддя на стадії обрання запобіжного заходу не перевіряє правильність кваліфікації дій підозрюваного, наявність та достатність доказів для визнання вини чи питання допустимості доказів.
Апеляційний суд зауважує, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї запобіжного заходу
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 перевірялись при розгляді клопотання. При цьому була допитана підозрювана ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора, слідчого та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, про те підстав для спростування підозри, або встановлення обставин, які б перешкоджали триманню ОСОБА_6 під вартою, слідчим суддею встановлено не було.

-10-

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу та не втратили свою актуальність на момент розгляду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваній, апеляційний суд вважає, що з огляду на характер та конкретні обставини кримінального провадження такі існують та доводяться відповідними доказами.
Зокрема, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі встановив наявність чотирьох ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України. Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що вказані ризики продовжують існувати.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про продовження існування ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.
Ризик переховування від правосуддя апеляційний оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та даних про особу підозрюваної. В той же час, ризик переховування обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не може сама по собі служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення особи (рішення у справах «Ідалов проти Росії»; «Гарицький проти Польщі»; «Храїді проти Німеччини»). В той же час сама вірогідність бути засудженою у майбутньому може бути тим фактором, який спонукатиме підозрювану до втечі з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Таким чином, тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та/або суду.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, інших підозрюваних, колегія суддів враховує характер взаємовідносин між підозрюваною та іншими учасниками провадження, а також те, що ці особи можуть були об`єднані однією метою. В той же час, з наданих слідчим матеріалів клопотання вбачається, що під час здійснення відведеної слідством ролі, ОСОБА_6 вдавалася до методів конспірації, спілкувався із іншими учасниками кримінального провадження з використанням спеціальної термінології. Зазначене може свідчити про узгодженість дій та намір ОСОБА_6 завуалювати зміст такого спілкування з метою уникнення кримінальної відповідальності. А тому ризик незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження є обґрунтованим.
Щодо ймовірності ОСОБА_6 вчинити інше кримінальне правопорушення, то такий ризик також є достатньо вірогідним, оскільки ОСОБА_6 не працевлаштована, офіційних доходів немає і як прослідковується з матеріалів судового провадження, джерелом її доходу певний час була діяльність пов`язана з незаконним обігом особливо небезпечних наркотичних засобів .
Обґрунтованим є і ризики іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
З наведених вище мотивів колегія суддів не знаходить обґрунтованими доводи захисника про відсутність на даний час зазначених вище ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України.
Крім того, слідчий суддя також дослідив доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, а саме ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2022, якою щодо ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07.04.2022, та з урахуванням необхідності

-11-

виконання ряду слідчих та процесуальних дій, а також з урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваної ОСОБА_6 під вартою, оскільки ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не змінилися, та не зменшилися.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Закарпатській області про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_6 до 27.05.2022, оскільки таке продовження, на думку апеляційного суду, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства та і особі підозрюваного, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 стосовно відсутності передбачених законом підстав для продовження строків тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_6 .
Доводи апеляційної скарги про те, що суд не в повній мірі врахував дані про особу підозрюваної, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки слідчим суддею, у відповідності до положень ст.178 КПК України здійснено оцінку вказаних даних, в тому числі наявності у підозрюваної постійного місця проживання, позитивних характеристик, міцних соціальних зв`язків, які не можуть бути безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, і з огляду на суспільну небезпечність інкримінованого злочину вказані факти не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами для обрання підозрюваній ОСОБА_6 більш м`якого виду запобіжного заходу, оскільки не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваної.
З огляду на вищевикладене, доводи захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та можливість застосування до останньої більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_6 , оскільки слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_6 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

-12-

З урахуванням конкретних обставин та обсягу слідчих дій, які необхідно виконати у кримінальному провадженні, та виходячи з того, що продовження строку тримання під вартою здійснено в межах досудового розслідування і не перевищує розумних меж, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», порушень норм міжнародного права та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

Доводи сторони захисту щодо неможливості перебування підозрюваної ОСОБА_6 в слідчому ізоляторі за медичними показниками не підтверджені належними доказами. Надані захисником ОСОБА_7 письмові докази, лише підтверджують факт звернення ОСОБА_6 за медичною допомогою до установи, де вона утримується, за фактом якого у ОСОБА_6 було діагностовано певні захворювання та призначено відповідне лікування. В той же час ні підозрювана ОСОБА_6 , ні її захисник не зверталися з клопотанням про проходження медичного обстеження чи призначенням судово-медичної експертизи щодо стану здоров`я підозрюваної, а отже належних доказів щодо неможливості особи перебувати під вартою стороною захисту суду не надані.

Апеляційний суд зауважує, що твердження захисту про стан здоров`я, а також загрозу життю ОСОБА_6 і не можливість у зв`язку з такими обставинами перебувати під вартою, є засобом доведення позиції сторони захисту, який не ґрунтуються на належних доказах і тому не може бути прийнятий апеляційним судом .

Апеляційний суд визнає безпідставним посилання захисника ОСОБА_7 на можливість застосування рекомендації вказаних у листі Верховного Суду від 03.03.2022 №1/0/2-22 при розгляді клопотання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, оскільки відповідні рекомендації стосуються осіб, яким застосовано запобіжний захід у виді застави. У даному випадку відносно ОСОБА_6 слідчим суддею при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розмір застави не визначався.

Щодо доводів захисника ОСОБА_7 про незаконність продовження слідчим суддею строків досудового розслідування у даному кримінальному провадження, через порушення слідчим порядку звернення з таким клопотання, то апеляційний суд визнає їх необґрунтованими, оскільки правомірність прийняття такого рішення слідчим суддею не може бути предметом оскарження в межах розгляду клопотання про продовження строків тримання під вартою. Разом з тим, враховуючи те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею виключно в межах строку досудового розслідування, правомірність продовження якого ставиться під сумнів стороною захисту, апеляційний суд вважає за можливе дати відповідне спростування з цього приводу.

Зокрема, п.4 ч.3 ст.219 КПК України передбачено, що з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.219 КПК України якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 4 частини третьої статті 219 цього Кодексу, такий строк може бути продовжений у межах строків, встановлених пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу, а саме до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора.

-13-

Оскільки строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000102 з моменту повідомлення ОСОБА_6 про підозру 08.02.2022, закінчується 08.04.2022, однак закінчити досудове розслідування до вказаного терміну не можливо, тому слідчий ОСОБА_14 звернулась до слідчого судді з клопотанням, яке погоджене першим заступником керівника Закарпатської обласної прокуратури, про продовження строку досудового розслідування до шести місяців, тобто у межах строку встановленого п.3 ч.4 ст.219 КПК України.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає порушень норм КПК України слідчим та прокурором при зверненні із клопотанням про продовження строку досудового розслідування та слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, таке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягають

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст.26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.404,405,407,422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скаргу з доповненнями до неї захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.03.2022, щодо ОСОБА_8 ,-без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді