Справа № 185/3451/16-к
Провадження № 1-кп/185/9/22
У Х В А Л А
27 червня 2022 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10

ОСОБА_11

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

Під час проведення судового засідання прокурором було заявлено письмове клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 , у виді домашнього арешту, оскільки в наступний час існують ризики, для обрання вказаного запобіжного заходу: ОСОБА_12 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні злочинів, що відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років, обвинувачений може впливати на свідків, знаючи про місце знаходження викрадених золотих виробів можуть розпорядитись ними шляхом їх продажу або знищення, інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_12 , захисник ОСОБА_10 заперечують проти обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки раніше обраний запобіжний захід жодного разу обвинуваченим не був порушений. Просили застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Потерпіла не заперечувала проти обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_11 вважав доцільним обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

При вирішенні заявленого клопотання щодо запобіжного заходу суд виходить з вимог ч.1 ст. 331 КПК України, якою передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу, зокрема, є забезпечення виконання обвинуваченим своїх обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта чи спеціаліста; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 інкриміновано вчинення злочину, що відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину. В наступний час обвинувачений проживає за місцем реєстрації АДРЕСА_1 .

До теперішнього часу обвинувачений виконував обов`язки, передбачені КПК України.

За кримінальним провадженням допитані потерпіла та свідки кримінального провадження, досліджені письмові докази.

Таким чином, колегія суддів встановила, що на даний час серед заявлених прокурором ризиків для обрання запобіжного заходу залишається ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки під загрозою можливого покарання, у разі визнання обвинувачених винуватими у вчиненні інкримінованих злочинів, обвинувачені можуть ухилитись від суду. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування». Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

У відповідності вимог ст.178 КПК України колегія суддів зазначає, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, порушень раніше обраних запобіжних заходів не допускав.

З огляду на наведене та вимог ст.194 КПК України прокурором доведені обставини, передбачені п.1 та п.2 ч.1 цієї статті, але не доведено обставин про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому колегія суддів вважає можливим застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні прокурора, - а саме у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

Однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін (ст. 22 КПК України), яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, а суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Таким чином, саме сторона обвинувачення зобов`язана довести існування ризиків для обрання запобіжного заходу.

В підтримання заявленого клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченим у виді домашнього арешту прокурором не доведені: які саме ризики в наступний час існують для встановлених обмежень стосовно обвинуваченого і чому саме запобіжний захід у виді домашнього арешту підлягає застосуванню до обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченим не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 193, 194 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_12 відмовити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці з дня винесення даної ухвали, тобто до 27.08.2022 року, з покладенням обов`язків:

1) прибувати по першому виклику до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3