Справа № 177/146/22
Провадження № 1-кп/177/59/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 жовтня 2022 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001273 від 23.10.2021 щодо ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.2 ст. 121 КК України.
Ухвалою суду від 01.02.2022 кримінальне провадження призначено до судового розгляду.
В ході судового розгляду прокурором подано клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, які були підставою для застосування запобіжного заходу та продовження цього ж запобіжного заходу та які на даний час не зменшилися і продовжують існувати. Більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти вищевказаним ризикам.
Прокурор клопотання про продовження запобіжного заходу підтримав, з підстав, наведених у ньому та просив його задовольнити. Звертав увагу суду на обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, його тяжкість, характеризуючі дані про обвинуваченого, зокрема його попередню поведінку у суспільстві, яка підлягала правовій кваліфікації правоохоронними органами, те, що він нині обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що спричинило смерть потерпілого, офіційно не працевлаштований, а наявність певних соціальних зв`язків не спростовує наявні ризики. Також просив суд врахувати поведінку обвинуваченого, яка не сприяє встановленню об`єктивної істині по справі та розгляду справи у розумний строк.
Захисник ОСОБА_5 вважав клопотання прокурора таким, що не підлягає задоволенню. Просив суд змінити ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт. В обґрунтування своєї позиції вказував, що ОСОБА_3 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки та постійне проживання, до затримання неофіційно працював. Ризики вказані прокурором вважав необґрунтованими, такими, що вичерпали себе.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію захисника, вважав клопотання прокурора необґрунтованим. Зазначав, що жалкує про настання смерті потерпілого, але від надання показів у даному судовому засіданні відмовився, вказував що інкриміновані події є випадком, від якого ніхто не застрахований, він фактично захищався, та вказував про недоведеність переїзду ним потерпілого.
Заслухавши думку учасників судового провадження, розглянувши матеріали клопотання, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 19.01.2022 до Криворізького районного суду Дніпропетровської області надійшов вказаний обвинувальний акт. В рамках даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 25.10.2021 відносно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід, який в подальшому продовжувався, востаннє ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 18.08.2022, а саме до 16.10.2022.
Кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду. Під час судового розгляду судом допитано свідків сторони обвинувачення, досліджено письмові матеріали кримінального провадження, розпочато допит свідків зі сторони захисту. Однак, з об`єктивних причин, завершити розгляд справи до закінчення строку дії запобіжного заходу не представляється можливим, у зв`язку з неявкою до суду 14.10.2022 одного зі свідків сторони захисту, а також відмовою обвинуваченого надавати покази до завершення допиту свідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, у тому числі: переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні.

При вирішенні питання про доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд своїм рішенням має забезпечити не лише права обвинувачених, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
За змістом ст. 199 КПК України, підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, наслідком якого є смерть людини. Тяжкість покарання, визначеного санкцією інкримінованої статті, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_3 у разі доведення його вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, враховуючи обставини події інкримінованого кримінального правопорушення, дані щодо особи обвинуваченого, зокрема його попередню поведінка в суспільстві, яка отримувала відповідну правову кваліфікацію, у своїй сукупності свідчать про існування ризику можливого переховування обвинуваченого від суду, з метою уникнення відповідальності.
Суд звертає увагу на існуючу обстановку в Україні, зокрема те, що з 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який на даний час продовжено. Військова агресія проти України, триваючі обстріли території Дніпропетровської області, суттєво обмежують можливість виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях, а наявність тимчасово непідконтрольних Україні територій, підвищує ризик можливого переховування від суду.

Вказане підвищує ризик можливого ухилення від явки до суду, у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, що перешкоджатиме розгляду справи в розумний строк та виконання завдань визначених ст. 2 КПК України.
Враховуючи повідомлені в судовому засіданні свідком ОСОБА_6 обставини щодо отримання ним дзвінків від кума обвинуваченого - ОСОБА_7 (який був безпосереднім очевидцем події та допитувався судом в якості свідка), з проханням не їздити до суду, а також переховування свідка ОСОБА_8 , який як вказувала сторона обвинувачення був безпосереднім очевидцем події, що є предметом даного розгляду, суд вважає достатньо обґрунтованим ризик можливого впливу обвинуваченого на свідків з метою зміни їх показів, а також впливу на покази свідка, який заявлений до допиту стороною захисту та який є односельцем ОСОБА_3 .
Ризик можливого вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 іншого правопорушення, на переконання суду є також досить обґрунтованим, враховуючи характеризуючі дані про особу обвинуваченого, які досліджувалися судом в минулих засіданнях, зокрема його попередню поведінку у суспільстві, яка отримувала відповідну кримінально-правову кваліфікацію.
При вирішенні вказаного клопотання, суд приймає до уваги наявні у обвинуваченого соціальні зв`язки, наявність сім`ї та виконання до затримання певних робіт на будівництві, без офіційного працевлаштування, про що вказували свідки сторони захисту, але з врахуванням обставин справи, тяжкості інкримінованого правопорушення, його наслідки, враховуючи існуючі ризики, суд вважає, що вказані обставини не є достатнім стримуючим фактором для запобігання вищевказаним ризикам, зокрема ризику можливо переховування від суду та впливу та свідка.
На даній стадії судового розгляду, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, оцінці судом підлягають характер, тяжкість та наслідки інкримінованого кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, вони не зменшилися, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, суд дійшов висновку, що обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також особі обвинуваченого, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, а тому суд вважає виправданою необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
На переконання суду, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашній арешт, враховуючи введений в Україні воєнний стан, проживання обвинуваченого не за місцем реєстрації місця проживання, не зможе в повній мірі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду даного кримінального провадження, тому суд вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

Відповідно, з вищевказаних підстав, не можуть бути застосовані більш м`які запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт, про що заявлялося стороною захисту.

Керуючись ч.4 ст. 183 КПК України, враховуючи висунуте ОСОБА_3 обвинувачення у вчиненні злочину з застосуванням насильства, що спричинило загибель людини, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 331, 392 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001273 від 23.10.2021 на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави, тобто до 12 грудня 2022 року, включно.
Копію ухвали негайно направити до Криворізької УВП № 3.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Суддя