КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,. ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю
прокурора ОСОБА_5 ,
представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргоюпрокурора першого відділу процесуального

керівництва другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням

органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про накладення арешту на речі і документи, вилучені в ході обшуку, проведеного 25 листопада 2021 року за місцем проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні № 0000499 від 07 червня 2021 року.

В ухвалі слідчий суддя вказав, що прокурором у клопотанні не доведено яким саме критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, у кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання, відповідає майно. З наданих слідчому судді матеріалів не вбачається зв`язку між обставинами, які розслідуються у кримінальному провадженні, та майном, на яке прокурор просить накласти арешт з метою збереження речових доказів.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор першого відділу процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням

органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на речі і документи, вилучені в ході обшуку, проведеного 25 листопада 2021 року за місцем проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , вході якого відшукано та вилучено наступні речі та документи:
-п`ять картонних коробок із патронами по 20 шт. у кожній та поліетиленовий пакет із 12 патронами;
-паспорти громадян України: НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_11 ;

-паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_11 ;
-витяг з реєстру платників єдиного податку на 1 арк.;
-листок з рукописними записами на 1 арк.;
-флеш-носій Арасеr1 шт.;
-дозвіл на зброю № М-835;
-5 (п`ять) пластикових упаковок із злитками з металу жовтого кольору, із написами: BAR NUMBER «С0 19456 50 G»; BAR NUMBTR «С0 15834 50G»; 913028; 884834; BAR NUMBER «С023178».

Прокурор вважає вказану ухвалу необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з підстав передбачених н.2 ч.1 ст.409 КПК України - у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Як зазначає прокурор, слідчим суддею не прийнято до уваги, що вищевказані речі і документи постановою слідчого від 26 листопада 2021 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Також просить врахувати, що постановою старшого слідчого у даному кримінальному провадженні призначено балістичну експертизу, для чого необхідна наявність вищевказаних речей на час її проведення.

Крім того, як вказує сторона обвинувачення, слідчим суддею під час розгляду клопотання про накладення арешту на речі і документи, вилучені під час обшуку не враховано, що відшукані та вилучені під час обшуку речі та документи входять до переліку, наведеного в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 листопада 2021 року у справі №757/60628/21 - к, якою надано дозвіл на їх вилучення.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, доводи представника власника майна, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000499 від 07 червня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
25 листопада 2021 року старший слідчий Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_12 , на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 листопада 2021 року у справі № 757/60628/21-к, керуючись положеннями ст. 233 КПК України, в період часу з 15 год. 45 хв. до 19 год. 41 хв., провів обшук за місцем проживання ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого відшукано та вилучено наступні речі та документи:
- п`ять картонних коробок із патронами по 20 шт. у кожній та поліетиленовий пакет із 12 патронами;
- паспорти громадян України: НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_11 ;
- паспорт для виїзду закордон НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_11 ;
- витяг з реєстру платників єдиного податку на 1 арк.;
- листок з рукописними записами на 1 арк.;
- флеш-носій Apacer 1 шт.;
- дозвіл на зброю № М-835;
- 5 (п`ять) пластикових упаковок із злитками з металу жовтого кольору, із написами: BAR NUMBER «C019456 50 G»; BAR NUMBER «C015834 50G»; 913028; 884834; BAR NUMBER «C023178».
Вищевказані речі і документи постановою слідчого 26 листопада 2021 року визначені речовими доказами у кримінальному провадженні.
26 листопада 2021 року прокурор першого відділу процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на речі і документи, вилучені в ході обшуку, проведеного 25 листопада 2021 року за місцем проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні № 0000499 від 07 червня 2021 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна було відмовлено.
Колегія суддів звертає увагу, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи прокурора та представника власника майна, досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, слідчий суддя суду першої інстанції послався на вимоги ст. 170 КПК України та вказав, що відсутні підстави вважати, що майно на яке прокурор просить накласти арешт, має ознаки, передбачені ст. 98 КПК України, тобто було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.
Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, встановлюючи наявність правових підстав для арешту майна, виходячи з наданих органом досудового розслідування матеріалів, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність таких підстав у цьому кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, у даномупровадженні прокурор не навів достатніх підстав вважати, що майно, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а тому підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно не вбачається.
При цьому як правомірно вказав слідчий суддя, прокурор не навів у клопотанні та не надав жодного належного і допустимого доказу, що вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 майно дійсно може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, яке здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, та повідомлення про підозру на даний момент жодній особі не вручено.

Крім того, до клопотання про арешт майна прокурором не долучені матеріали, які б поза розумним сумнівом, на даному етапі досудового розслідування, вказували на те, що наведені у клопотанні речі тадокументи відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

В ухвалі слідчого судді детально проаналізовано, з чим погоджується і колегії суддів апеляційної інстанції, що органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, має важливе доказове значення у даному кримінальному провадженні, було знаряддям вчинення кримінального правопорушення дані щодо якого внесені до ЄРДР, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про накладення арешту на речі і документи, вилучені в ході обшуку, проведеного 25 листопада 2021 року за місцем проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 у кримінальному провадженні № 0000499 від 07 червня 2021 року залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора першого відділу процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали буде проголошено о 16 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/7459/2021
Єдиний унікальний номер 757/63778/21
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_13 .
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1