Справа № 182/1315/22
Провадження № 1-кп/0182/784/2022
У Х В А Л А
Іменем України

13.07.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000714 від 02.12.2021за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Покровське Нікопольського району, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Червоногоригорівка Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7
в с т а н о в и в:
1.В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває вказане кримінальне провадження.

2.Прокурором ОСОБА_5 заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного окремо, строком на два місяці посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від суду та впливу на свідків, оскільки останні обвинувачуються у скоєнні тяжких злочинів та вони повною мірою усвідомлюють невідворотність покарання і настання для них передбачених законом обмежень їх прав та свобод. Також послався на те, що обвинувачені офіційно ніде не працювали та відносно них в суді наявні інші кримінальні провадження, тому вважає, що наявний ризик вчинення інших кримінальних правопорушень. Вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

3.Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання прокурора та просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за адресою місця мешкання його родини ( АДРЕСА_5 ), оскільки має на утриманні малолітню доньку яка має інвалідність, бажає працювати та допомагати родині, запевняв суд, що ухилятись від явки до суду та впливати на свідків не збирається, також послався на воєнний стан в країні, обстріли Нікопольського району та необхідність підтримки родини.

4.Захисник ОСОБА_7 підтримала позицію підзахисного щодо зміни запобіжного заходу пославшись на необґрунтованість та недоведеність зазначених прокурором ризиків, також зазначила, що ризик впливу на свідків є недоведеним також через те, що під час встановлення порядку дослідження доказів прокурор не наполягав на їх допиті, зауважила на міцних соціальних зв`язках обвинуваченого, ведення артилерійських обстрілів Нікопольського району та на тому, що обвинувачений не збирається ухилятись від явки до суду.

5.Обвинувачений ОСОБА_3 проти заявленого прокурором клопотання заперечив та просив змінити запобіжний захід на домашній арешт за адресою фактичного місця мешкання, зазначив, що там мешкає його мати, мотивуючи тим, що має міцні соціальні зв`язки та матір яка потребує допомоги, пояснив суду, що від явки ухилятись не збирається, при цьому зауважив на тому, що вину в інкримінуємих діяннях визнає, впливати на свідків не збирається.

6.Захисник ОСОБА_6 також заперечив проти заявленого прокурором клопотання, просив змінити обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт за адресою місця проживання обвинуваченого та його матері, оскільки вважає зазначені прокурором ризики необґрунтованими та з урахуванням особи обвинуваченого, визнання вини, наявності на утриманні двох малолітніх дітей, має позитивну характеристику, просив задовольнити клопотання підзахисного.

7.Прокурор щодо заявлених стороною захисту клопотань про зміну запобіжного заходу на домашній арешт заперечив та підтримав раніше заявлені клопотання.

8.Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

9.Згідно з вимогами ст.331 КПК України під час судового засідання суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати чи обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

10.Щодо обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного окремо, було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжувався строком не більш ніж на 60 діб. Строк запобіжного заходу спливає 14.07.2022 року.

11.При вирішенні заявлених клопотань прокурора суд встановлює, чи дотепер наявна обґрунтована підозра та ризики, які виправдовують подальше тримання під вартою (або у разі зміни запобіжного заходу - застосування іншого запобіжного заходу).

12.Обґрунтованість підозри має оцінюватися на кожному етапі - від початкового періоду після затримання особи, так і в подальшому, коли тримання під вартою продовжується. Збереження обґрунтованості підозри є необхідною умовою законності продовження тримання під вартою. Відповідно, хоча під час затримання та застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою повинна бути обґрунтована підозра; у випадках тривалого тримання під вартою також має бути доведено, що підозра зберігається та залишається обґрунтованою протягом усього періоду тримання під вартою. (Рішення у справі Ilgar Mammadov проти Азербайджану, заява № 15172/13 від 22 травня 2014 року, параграф 90) Також, необхідно належним чином оцінити наявність ризиків, які виправдовують продовження тримання під вартою, та які можна обґрунтувати конкретними обставинами справи, а не абстрактними формулюваннями, надаючи належну оцінку індивідуальним обставинам підозрюваного. Наведення таких аргументів може виправдовувати тримання під вартою (Рішення Великої Палати у справі Buzadji проти Республіки Молдова від 5 липня 2016 року, заява № 23755/07, параграф 88). Такі аргументи не можуть використовувати формалістичну та абстрактну мову, також не дозволяється щоразу при розгляді питання про тримання під вартою використовувати ідентичні або стереотипні формулювання, автоматично продовжувати тримання під вартою (Рішення у справі Lisovskij проти Литви від 2 травня 2017 року, заява № 36249/14, параграф 77).

13.Суд зазначає, що протягом періоду часу, що минув, досі є достатні підстави вважати, що наявна обґрунтована підозра, крім того стороною захисту не спростовується питання обґрунтованості підозри. Суд також зазначає, що оскільки обставини не змінилися, ризик переховування від суду та ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні залишилися. Втім, необхідно оцінювати не лише наявність обґрунтованої підозри та ризиків, а й доцільність застосування тримання під вартою до обвинувачених на цьому етапі провадження.

14.Фактично, суд повинен встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав обвинуваченого та дотримання принципу верховенства права. Тримання під вартою вважається «позбавленням волі» в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Метою цієї статті є захист від самовільного та необґрунтованого позбавлення волі. Тому, суд повинен всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.

15.Оцінка відповідних і достатніх підстав тримання під вартою має бути здійснена без відриву від фактичної тривалості попереднього ув`язнення. Ця оцінка здійснюється з необхідною ретельністю під час провадження у справі (Рішення у справі Gabor Nagy проти Угорщини-2 від 11 квітня 2017 року, заява № 73999/14, параграф 77). При цьому, потрібно завжди виходити з презумпції звільнення особи з-під варти (Рішення Великої Палати у справі Buzadji проти Республіки Молдова від 5 липня 2016 року, заява № 23755/07, параграфи 89, 91). Мають бути переконливо продемонстровані конкретні факти справи, для того, щоби переважати правило поваги до особистої свободи, а також щоби виправдати подальше тримання під вартою (наприклад, Рішення у справі Ilijkov проти Болгарії від 26 липня 2001 року, заява № 33977/96, параграф 84). Питання тривалості тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно.

16.Суд зазначає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 утримуються під вартою з 02.02.2022 року, тобто більше п`яти місяців. Хоча за цей час ризики не зменшилися, також не було встановлено інших обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою, що в контексті тривалого тримання під вартою має враховуватися як обставина на користь звільнення. Суд звертає увагу на те, що тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, а тому станом на зараз, з урахуванням тривалості тримання під вартою обвинувачених, їх стану здоров`я, наявності міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, відсутності нових обставин, які виправдовують подальше тримання, а також перебування на утриманні малолітніх дітей, цей захід не є пропорційним.

17.Разом з тим, суд вважає, що оскільки ризики не зменшилися, запобігти ризикам переховування, вчинення незаконного впливу на свідків, можливо шляхом застосування до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який дозволить забезпечити виконання ними своїх процесуальних обов`язків у цьому провадженні, оскільки це є основною метою застосування запобіжного заходу.

18.При цьому, покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в умовах здійснення нагляду з боку працівників поліції надасть додаткових гарантій дотримання обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належної процесуальної поведінки та покладеного обов`язку явки до суду.

19.Отже, клопотання обвинувачених про зміну запобіжного заходу підлягають задоволенню, а в задоволенні клопотань прокурора про продовження строку тримання під вартою слід відмовити за відсутності достатніх підстав.

Керуючись статтями 181, 194, 315, 369, 331, 372, 392 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
1.В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 - відмовити.

2.Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

3.Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід, застосувавши до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , на строк не більш ніж на два місяці, до 12 вересня 2022 року включно.

4.Покласти на ОСОБА_3 на строк до 12 вересня 2022 року включно наступні обов`язки:

-прибувати до суду за першою вимогою;

-не відлучатися з місця фактичного проживання ( АДРЕСА_2 ), без дозволу суду;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
5.В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - відмовити.

6.Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

7.Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід, застосувавши до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_4 , на строк не більш ніж на два місяці, до 12 вересня 2022 року включно.

8.Покласти на ОСОБА_4 на строк до 12 вересня 2022 року включно наступні обов`язки:

-прибувати до суду за першою вимогою;

-не відлучатися з місця фактичного проживання ( АДРЕСА_4 ), без дозволу суду;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
9.Контроль за поведінкою обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який перебувають під цілодобовим домашнім арештом, покласти на процесуального керівника у даному кримінальному провадженні.

10.Виконання ухвали покласти на відділення Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

11.Звільнити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з-під варти негайно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 15.07.2022 року.

Суддя: ОСОБА_1