Справа № 303/5133/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Ужгороді матеріали кримінального провадження 11-кп/4806/434/20, за апеляційною скаргою в.о. керівника Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.10.2019 щодо ОСОБА_7 , засудженого за ч.2 ст.186 КК України.
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні подання старшого інспектора Мукачівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , засудженого вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 09.02.2018 за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 04 (чотири) роки 06 (шість) місяців, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 02 (два) роки, з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Подання вмотивоване тим, що ОСОБА_7 , будучи засудженим вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 09.02.2018, за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 04 (чотири) роки 06 (шість) місяців, на підставі ст. ст.75,76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 02 (два) роки, з покладенням на нього відповідних обов`язків, був ознайомлений з умовами виконання вироку суду та порядком перебування на обліку в кримінально-виконавчій інспекції. Також, засудженому ОСОБА_7 було роз`яснено, що на нього покладено судом обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Відносно ОСОБА_7 органом з питань пробації винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, заведено листок реєстрації та проведено профілактичну бесіду. Після постановки на облік, засуджений ОСОБА_7 два рази не з`явився до Мукачівського МРВ та без погодження з Мукачівським МРВ виїхав за межі України, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
-2-

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_7 протягом іспитового строку в цілому умови та покладені на нього обов`язки виконував, в період іспитового строку не притягався ні до якого виду юридичної відповідальності. Допущене ним порушення судом розцінено як формальне, а поведінку засудженого під час розгляду подання в суді - як демонстрацію ним розуміння своєї неналежної поведінки та щире розкаяння в цьому. Врахувавши наведене, суд прийшов до висновку, що дії засудженого самі по собі не свідчать про умисне невиконання ним обов`язків та небажання стати на шлях виправлення, оскільки органом з питань пробації не доведено як умислу засудженого ОСОБА_7 щодо ухилення від явки для реєстрації до органів пробації, так і підстав для задоволення внесеного до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо останнього.
В апеляційній скарзі, в.о. керівника Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 просить ухвали суду від 04.10.2019 скасувати та постановити нову ухвалу, про задоволення подання старшого інспектора Мукачівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_9 про скасування звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання. В обґрунтування апеляційних вимог прокурор вказує на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасування через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою порушення правил призначення покарання. Посилається на те, що суд першої інстанції дав неправильну оцінку поведінці засудженого ОСОБА_7 , яка свідчить про те, що він неодноразово без поважних причин ухилявся від виконання покладених на нього обов`язків в частині явки на реєстрацію до органу пробації, зокрема, неявка на реєстрацію 02.05.2019 та 06.06.2019 за обставин, детально викладених у поданні начальника органу пробації, не з`являвся для реєстрації без поважних причин, при цьому йому 03.05.2019 було винесено письмове попередження про те, що у разі невиконання обов`язків, покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації звернеться до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання. Про умисне та свідоме невиконання засудженим ОСОБА_7 умов відбування покарання, свідчить і факт виїзду ОСОБА_7 без дозволу органу пробації за межі України, що спростовує пояснення засудженого щодо перебування на лікуванні та неприбуття з цих причин на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації. При цьому жодних підтверджуючих документів про поважність причин неявки, засудженим ОСОБА_7 так надано і не було, як органу пробації, так у ході судового розгляду подання, що свідчить про порушення вимог ст.75 КК України щодо позитивного проходження іспитового строку у зв`язку із явним порушенням умов іспитового строку, а тому засудженого ОСОБА_7 необхідно направити для відбування призначеного покарання.
Судове провадження розглядається за відсутності засудженого, захисника, неявка яких з урахуванням положень ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.
Заслухавши доповідь судді, промову прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.

-3-

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Суд першої інстанції, розглядаючи подання старшого інспектора Мукачівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання, зазначених норм кримінального процесуального закону дотримався в повній мірі.
Відповідно до вимог ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Частиною 1 статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України встановлено, що у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування покарання.
Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
У разі вчинення засудженим адміністративних правопорушень, що тягнуть за собою накладення адміністративних стягнень, із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда.

-4-

У разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Частиною першою статті 34 КВК України встановлено, що поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.
При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді подання, яке подав старший інспектор Мукачівського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 , засудженого вироком Солом`янського районного суду м.Києва від 09.02.2018 за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 04(чотири) роки 06 (шість) місяців й на підставі ст.ст.75,76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 02(два) роки, з покладенням на нього відповідних обов`язків, враховані вказані вище вимоги кримінального та кримінального виконавчого кодексів України, дотримані вимоги КПК України й ретельно перевірені його доводи, яким дана відповідна оцінка й постановлено законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що ухвала суду є незаконною, у зв`язку з невідповідністю викладених у ній висновків фактичним обставинам кримінального провадження, визнаються необґрунтованими.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що матеріалами справи не встановлено, що засуджений ОСОБА_7 не став на шлях виправлення і не бажає виконувати покладені на нього судом обов`язки, про що свідчать й дані ним у судовому засідання та наявні в матеріалах справи письмові пояснення, у зв`язку з чим, викладені в поданні факти двох неявок ОСОБА_7 для реєстрації до органу з питань пробації самі по собі не можуть розцінюватися як свідчення небажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення.
Погоджуючись з вказаним висновком суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку наданим ОСОБА_7 поясненням про те, що 02.05.2019 не з`явився на реєстрацію, так як переплутав дати, забувся (людський фактор), але вже 03.05.2019 з`явився до органу пробації сам добровільно без виклику, приводу чи розшуку. Після попередження про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання 04.07.2019 він не порушував умови відбування покарання, виконував покладені на нього обов`язки, своєчасно з`являвся на реєстрацію, жодних порушень не вчиняв, характеризується позитивно, приймає участь у громадському житті села. Стверджував, що умислу не виконувати покладені на нього обов`язки немав.
Такі пояснення засудженого прокурор у судовому засіданні як суду першої, так і апеляційної інстанції не спростував.
З матеріалів провадження вбачається, що дійсно 02.05.2019 та 06.06.2019 засуджений ОСОБА_7 не з`явивсь на реєстрації до органу пробації, однак це не є безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, про що вірно в ухвалі зазначив суд.

-5-

Проаналізувавши причини неявки ОСОБА_7 до органу пробації для реєстрації, відсутність застережень та притягнення до адміністративної відповідальності під час іспитового строку, на думку апеляційного суду, підстави для направлення засудженого у місця позбавлення волі відсутні, оскільки підстав вважати, що засуджений ОСОБА_7 не бажає ставати на шлях виправлення, у матеріалах провадження немає.
Разом з тим, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано врахував і відсутність фактів притягнення ОСОБА_7 до кримінальної та адміністративної відповідальності протягом іспитового строку.
Отже, враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні подання органу пробації про скасування звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання та направлення для його відбування вірно врахував, що дії засудженого ОСОБА_7 не свідчать про умисне невиконання ним обов`язків . При цьому суд першої інстанції зважив на наявність поважних причин невиконання засудженим ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків, оскільки неявка останнього для реєстрації, що мала місце 02.05.2019 та 06..06.2019, не мають систематичного характеру і не свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог ст.ст.372,539 КПК України.
Доводи апеляційної скарги прокурора висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом при вирішенні подання були допущені порушення вимог кримінального та кримінального процесуального закону, які би призвели до неправильного його вирішення.
У зв`язку з викладеним, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність достатніх підстав для задоволення подання органу пробації та вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, не є переконливими та правильність вищезазначених висновків суду першої інстанції не спростовують.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст.412 КПК України, які би тягнули за собою безумовне скасування чи зміну судового рішення, у кримінальному провадженні не встановлено, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
При прийнятті рішення колегія суддів враховує вимоги ст.26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту (прокурора, потерпілого, обвинуваченого чи його захисника) апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи; що прокурором апелянтом не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду й будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлялось.
Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу в.о. керівника Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.10.2019, щодо ОСОБА_8 , - без змін,
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: