Справа № 456/1339/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/488/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 9 травня 2022 року про накладення арешту на майно,

з участю захисника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

вищезазначеною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого Стрийського районного управління поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000256 від 6 травня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України, а саме, гроші в сумі 1700 гривень (1000 гривень - АГ 9253634, 500 гривень - ФБ 8057541, 200 гривень - ХГ 7624968), мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 10» ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , прапор червоного кольору із зображенням Леніна та написами «ВЛКСМ», «Ленінська комуністична спілка молоді України», «Пролетарі всіх країн єднайтеся», які добровільно видав ОСОБА_6 .

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 9 травня 2022 року у справі №456/1339/22.
Подану апеляційну скаргу мотивує тим, що його особистий мобільний телефон слідчий вилучив у нього шляхом маніпуляцій. Зокрема, телефон слідчому він надав після погроз, що його заарештують, слідчий обіцяв телефон повернути. Однак після того, як він відмовився підписувати протокол допиту свідка, телефон слідчий повернути відмовився.
Вважає таку ситуацію цинічним знущанням над правами людини. При цьому вилучення мобільного телефону ставить під загрозу його право на приватність.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_6 , подану апеляційну скаргу підтримав та просив таку задовольнити.
Прокурор Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, 1 липня 2022 року на адресу суду надійшла заява про розгляд апеляційної скарги у його відсутності, у задоволенні такої просив відмовити, оскільки 31 травня 2022 року старшим слідчим СВ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області винесено постанову про призначення комп`ютерно-технічної експертизи, яка 1 червня 2022 року скерована разом з телефоном марки «Xiaomi Redmi 10» до Львівського НДЕКЦ МВС України.

Заслухавши доповідь судді, позицію адвоката ОСОБА_7 , перевіривши матеріали судової справи та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. Згідно з вимогами ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до пункту 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК України встановлені загальні умови, що не допускають застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з положеннями ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з вимогами ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України), наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Вказаних вимог кримінального процесуального закону слідчим суддею першої інстанції було дотримано в повному обсязі.

Так, згідно з клопотанням, у провадженні Стрийського РУП ГУНП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000256 від 6 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України, за фактом придбання 6 травня 2022 року ОСОБА_10 у ОСОБА_6 радянського прапора червоного кольору із зображенням Леніна та написами «ВЛКСМ», Ленінська комуністична спілка молодої України «Пролетарі всіх країн, єднайтеся». ОСОБА_10 звернувся з заявою про притягнення ОСОБА_11 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 436-1 КК України.

Як слідує з протоколу огляду предметів від 6 травня 2022 року, в ході проведення такого огляду у ОСОБА_11 було вилучено гроші в сумі 1700 грн. (1000 грн. - АГ 9253634, 500 грн. - ФБ 8057541, 200 грн. - ХГ 7624968), якими ОСОБА_12 розраховувався за прапор; мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 10» ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . До того ж, у той самий день ОСОБА_10 добровільно надав прапор червоного кольору із зображенням Леніна та написами «ВЛКСМ», «Ленінська комуністична спілка молоді України», «Пролетарі всіх країн, єднайтеся».

Постановою старшого слідчого СВ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 від 6 травня 2022 року гроші в сумі 1700 грн. (1000 грн. - АГ 9253634, 500 грн. - ФБ 8057541, 200 грн. - ХГ 7624968), мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 10» ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , прапор червоного кольору із зображенням Леніна та написами «ВЛКСМ», «Ленінська комуністична спілка молоді України», «Пролетарі всіх країн, єднайтеся», визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000256 від 6 травня 2022 року.

9 травня 2022 року старший слідчий СВ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на зазначені вище речі.

Задовольняючи дане клопотання сторони обвинувачення, внесене в межах кримінального провадження №0000256, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність накладення арешту на майно у зв`язку з наявністю достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, при цьому слідчим суддею було враховано розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання сторони обвинувачення слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просять накласти арешт, відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні слідчого.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, арешт майна з підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів.

Стосовно тверджень апелянта про необхідність повернення йому мобільного телефону та сім-карток до нього, то, як слідує з постанови старшого слідчого СВ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 від 31 травня 2022 року, у межах кримінального провадження №0000256 призначено комп`ютерно-технічну експертизу; для дослідження експерту надано мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 10» ІМЕІ: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . З огляду на викладене, а також визнання даного мобільного телефону речовим доказом у кримінальному провадженні, доводи апелянта про неправомірне вилучення у нього мобільного телефону є безпідставними.

При цьому факт придбання цього телефону апелянтом не спростовує висновків слідчого судді стосовно того, що вказаний мобільний телефон відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Покликання ОСОБА_6 на те, що накладений арешт є неправомірним втручанням у його право власності не знайшло свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, оскільки при накладенні арешту враховано «справедливий баланс» між інтересом суспільства та вимогами щодо захисту фундаментальних прав особи. Крім того, накладення арешту на мобільний телефон не припиняє права власності ОСОБА_6 , а лише тимчасово обмежує його, адже зазначений захід забезпечення кримінального провадження є короткотривалим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які, в свою чергу, чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України. Поряд з цим, власник або інший володілець майна, відповідно до вимог ст. 174 КПК України, має право звернутися із клопотанням про скасування накладеного арешту.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про неналежну поведінку слідчого, введення ним в оману ОСОБА_6 , можуть бути предметом перевірки в межах дисциплінарного провадження. Втім, наведені аргументи не спростовують висновків слідчого судді про підставність накладення арешту на мобільний телефон, визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді у ході апеляційного розгляду не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржуване рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а :
ухвалу слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 9 травня 2022 року про накладення арешту на майно - залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4