Березівський районний суд Одеської області
25.05.2022
Справа № 504/2659/19
Провадження № 1-кп/494/44/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.05.2022 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
До Березівського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Вказане кримінальне провадження перебувало у судді ОСОБА_5 з 23.08.2019 року по 16.11.2021 року
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказане кримінальне провадження надійшло у провадження судді ОСОБА_1 .
Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 21.12.2021 року вказаний обвинувальний акт прийнято до провадження.
Так, 03.06.2019 біля 18.00 год., ОСОБА_4 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 та її донькою ОСОБА_7 прибули до місця мешкання ОСОБА_8 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ., в якій були присутні його законна дружина ОСОБА_9 донька ОСОБА_10 та син ОСОБА_11 .
Підійшовши до квартири ОСОБА_8 за вказаною адресою, ОСОБА_4 подзвонив у дзвінок, відчинив двері син власника - ОСОБА_11 після цього у ОСОБА_4 раптово на ґрунті неприязних відносин, виник намір на умисне нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11
Реалізовуючи свій злочинний намір за допомогою електрошокера, який він приніс з собою, ОСОБА_4 один раз біля вхідних дверей та у подальшому в приміщенні квартири наніс ОСОБА_11 удари електрошокером: по лівому плечі, в область правої частини груді, по лівій частині ребер, животі, та близько 5 ударів по правій та лівій нозі, чим спричинив останньому тілесні ушкодження.
Згідно висновку експерта №113 від 19.07.2019, у ОСОБА_11 , були виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден на зовнішній поверхні правого плеча у верхній третині, на правій боковій поверхні грудної клітки у верхній третині між задньою та передньою пахвовими лініями, на передній стінці живота у мезогастральній області зліва, на задньозовнішній поверхні лівого передпліччя у верхній третині, які мають ознаки електроміток або опікових дефектів. Вказані ушкодження могли бути спричинені дією предметів або пристроїв, які використовують електричний струм, індивідуальні ознаки контактуючої поверхні яких в ушкодженнях не відобразилися, не виключно в строк вказаний обстежуваною особою, тобто 03.06.2016 р. Не виключено, що таким пристроєм міг бути електрошокер. Вказані ушкодження мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше як 6 днів і за цим критерієм згідно п.п. 4.6, 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995р, відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Крім того, 11.06.2019 біля 16.00 год., ОСОБА_4 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 та її донькою ОСОБА_7 прибули до місця мешкання матері ОСОБА_4 - ОСОБА_9 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ., в якій перебували останньої донька ОСОБА_10 , батько ОСОБА_12 та чоловік ОСОБА_13 .
В приміщенні вказаної квартири між ОСОБА_4 та ОСОБА_13 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, сталася сварка, в ході якої, у ОСОБА_4 , виник намір на умисне нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 .
Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 розбив скляну пляшку яка була в правій руці, приставив розбиту пляшку до лівої частини шиї ОСОБА_13 , та почав давити на неї, в результаті чого своїми діями спричинив останньому тілесні ушкодження.
Згідно висновку експерта №114 від 19.07.2019, у ОСОБА_13 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді різаної рани на лівій бічній поверхні шиї у верхній та середній третині. Морфологія даного контактного ушкодження, вказує на те, що воно має давність заподіяння близько однієї двох діб до проведення судово-медичного огляду, і таким чином могло бути отримано в зазначений у направлені строк, тобто 11.06.2019 року. Вказана рана утворилася безпосередньо в місці прикладання травмуючої сили від дії гострого травмуючого предмета, конструктивні особливості якого в ушкодженні не відобразились. Не виключно, що таким предметом міг бути осколок скляної пляшки. Вище вказане ушкодження у ОСОБА_8 , має значні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як 6-ти діб, і за цим критерієм відповідно до п.2.3.5 та п.4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - умисне легке тілесне ушкодження.
Перед початком розгляду кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні, через канцелярію Березівського районного суду Одеської області, від ОСОБА_4 до суду надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. У судовому засідання було з`ясовано ту обставину, що обвинувачений визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення.
В судовому засіданні прокурор зазначив, з моменту вчинення кримінального правопорушення пройшло два роки, а відтак двохрічний строк притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні закінчився, клопотання є підставним та підлягає задоволенню.
Потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_13 були повідомлені належним чином про судове засідання, однак до суду не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.
Обвинувачений підтримав подане клопотання, обвинуваченому роз`яснено положення ч. 3 ст. 285 КПК України, а також те, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є звільненням з нереабілітуючих підстав та що він має право на розгляд обвинувального акту у повному обсязі, з метою його виправдання по суті обвинувачення. Обвинувачений надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, при цьому вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав в повному обсязі.
Суд вивчивши матеріали кримінального провадження та клопотання, заслухавши учасників процесу, приходить до висновку про наявність підстав для закриття даного кримінального провадження, виходячи з наступного.
У відповідності з вимогами ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Звільнення від кримінальної відповідальності - це врегульована законом відмова держави від засудження особи, яка вчинила злочин від застосування щодо неї примусу у формі покарання.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.
Згідно з положеннями ч. 1ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, яке інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_4 було вчинено 03.06.2019 та 11.06.2019 року.
При цьому, порівняльний аналіз положень ст. ст. 12, 49, ч.1 ст.125 КК України, в редакції, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінуються ОСОБА_4 та в чинній редакції, свідчить про те, що чинна редакція закону не поліпшує становище обвинуваченого, тому суд вважає за необхідне застосувати правові норми кримінального закону в редакції, що діяла на момент вчинення злочину, яке інкримінуються обвинуваченому.
Санкцією ч. 1ст. 125 КК України, в редакції, яка діяла на час вчинення цього злочину, передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.
Таким чином, вказаний злочин, відповідно до положень ст.12 КК України в редакції, яка діяла на час вчинення цього злочину, є злочином невеликої тяжкості.
Згідно з п.1 ч. 1ст. 49 КК України, в редакції, що діяла на момент вчинення злочину, у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки.
Відповідно, з моменту вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 125 КК України, минуло більше двох років.
Обставини, передбачені ч.2, 3 ст.49 КК України, за наявності яких перебіг давності зупиняється, або переривається, судом не встановлено.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 125 КК України, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_4 , не відносяться до категорії злочинів, передбачених ч.5 ст.49 КК України, у разі вчинення яких давність не застосовується.
Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 року у справі № 345/2618/16-к, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.
Відтак, суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.
Слід зазначити, що Велика палата Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року (справа №598/1781/17, провадження №13-47кс20) наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.
Окрім цього, у постанові від 26 березня 2020 року (справа №730/67/16-к, провадження №51-6463км19) колегією суддів ККС зроблено висновок про те, що передбачений законом (ст.49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.
Таким чином, навіть за невизнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення, проте наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення йому підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.
Витрати пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні відсутні. Запобіжний захід не обирався. Кримінальним правопорушенням матеріальна шкода не заподіяна.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно вимог ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
З огляду на викладене дане кримінальне провадження слід закрити та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності.
На підставі наведеного, відповідно до ч. 3 ст. 12, п. 1 ч.1 ст.49, ч. 1 ст. 125 КК України в редакції закону від 19.05.2019 року, п.1 ч.2 ст. 284 ст.ст. 285, 286, 288, 372 КПК України, суд -
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч.1 ст.49 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1