Справа № 344/3489/22
Провадження № 1-кп/344/205/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого: 05.04.2016 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.2 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі; 18.12.2019 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ч.3 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, поєднане із проникненням у житло.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_4 , маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості на шлях виправлення і перевиховання не став та вчинив новий умисний злочини проти власності - таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Так, в період часу з 19 год 30 хв 06.08.2021 року по 17 год 12 хв 08.08.2021 року, ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна, яке знаходилось у приміщенні будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , прийшов на територію зазначеного помешкання. Перебуваючи на вказаному місці, ОСОБА_4 , діючи умисно та повторно, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігав, шляхом розбиття вікна, незаконно проник в приміщення вказаного будинку, звідки таємно викрав мотокосу марки «Stihl» модель «Fs38», вартість якої, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи становить 2167 гривень, яка належала потерпілій ОСОБА_6 . В подальшому, ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану вище суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся у вчиненому. Суду пояснив, що зрозумів хибність своїх дій і більше таке не повторить. До вчиненого він ставиться критично, щиро розкаявся, просив суд його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів та питання процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Визначаючи покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, зокрема те, що обвинувачений раніше судимий за корисливі злочини, неодружений, не працює, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває; під час судового засідання засвідчив критичне ставлення до вчиненого; щире каяття, як обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає необхідним і достатнім призначити покарання в межах санкції інкримінованої статті у вигляді позбавлення волі на строк, наближений до мінімального, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим та необхідними для його виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Відповідно до заяви, поданої потерпілою ОСОБА_6 , будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просить його покарати згідно вимог закону.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає визнання вини, щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення нових злочинів як засудженим так і іншими особами. Для досягнення мети покарання суд керується принципами індивідуалізації та справедливості покарання. Цілі покарання запобігання і попередження вважаються характеристиками кримінально-правових санкцій (рішення ЄСПЛ "Езех і Коннорс проти Сполученого Королівства").

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у ст. 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти, згідно ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, таке покарання на переконання суду буде адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності, даним про особу, достатнім для перевиховання обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів; відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.); перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому злочину.

Підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 129, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання три роки позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - тримання під вартою.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання 04.02.2022 року.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 7571 гривню 82 копійки процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення експертиз.

Речові докази:
- DVD-R два диски (постанова від 30.09.2021 року), - зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;
- спец пакет № 0605519 із вмістом сліду взяття та попередньою упаковкою (постанова від 01.12.2021 року) - знищити;
- спец пакет № 0405524 із вмістом 3 слідів пальців рук, дактилокарт заповнених на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , попередні упаковки (постанова від 01.12.2021 року) - знищити.
- спец пакет № 5467564 із вмістом змиву РБК (постанова від 28.02.2022 року)- знищити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Івано-Франківський міський суд.

Суддя ОСОБА_7