Єдиний унікальний номер справи 185/7909/22
У Х В А Л А
про призначення до судового розгляду

28 жовтня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000548 від 06 червня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор просить призначити справу до судового розгляду, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття справи, внесення подання про визначення підсудності немає.

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти позиції прокурора.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про розгляд кримінального провадження.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Дане кримінальне провадження підсудне Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження немає.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

За таких обставин є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Також прокурором заявлено клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання вмотивовано тим, що обвинувачений може переховуватись від суду під загрозою тяжкого покарання, може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, бо речі, які викрадені, не знайдені; може впливати на свідків та потерпілу і вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений та захисник заперечували щодо задоволення клопотання вказали, що ризики необґрунтовані. Зокрема, що обвинувачений не порушував умови домашнього арешту, поки той діяв. Немає наміру впливати на свідків та потерпілу, бо він повністю визнає пред`явлене обвинувачення. Крім того, не має намірів вчиняти злочин, бо є раніше не судимою особою.

Вивчивши клопотання прокурора та його обґрунтування, дослідивши обвинувальний акт та додатки до нього, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, приходжу до наступного висновку.
Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України).
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, майновий стан обвинуваченого, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, тощо.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Прокурором обґрунтовано, що обвинувачений може переховуватись від суду, оскільки мала місце неявка в підготовче засідання без поважних причин.
В той же час, інші ризики вказані прокурором є необґрунтовані. Так обвинувачений має постійне місце проживання, де до нього було застосовано раніше запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, має двох дітей.
Даних про те, що обвинувачений порушував умови домашнього арешту, поки той діяв, не існує.
Не доведено наміру впливу на свідків та потерпілу, бо зі змісту обвинувального акту слідує , що обвинувачений визнає винуватість.
При таких обставинах, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може бути задоволеним, оскільки не обґрунтовано та належним чином не вмотивовано необхідність застосування саме виняткового запобіжного заходу та неможливість застосування більш м`якого заходу, при відсутності невідбутого покарання або непогашеної судимості, та за наявності дотримання раніше застосованого запобіжного заходу у вигляід домашнього арешту.
В той же час, дійсно має місце ризик ухилення від суду, але даний ризик може бути попереджений шляхом застосування домашнього арешту.
Отже, беручи до уваги правові позиції, викладені у рішенні ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" про необхідність при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вирішувати питання про застосування альтернативного запобіжного заходу, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора про застосування у даному кримінальному провадженні щодо овинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про обрання щодо ньогозапобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладанням на нього обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України та вважає, що саме цей запобіжний захід зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 315 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні у приміщенні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області на 31 жовтня 2022 року о 10.30 год.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

Викликати в судове засідання:

прокурора,

обвинуваченого,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілу ОСОБА_6 .

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 27 грудня 2022 року.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:
- заборонити покидати будинок АДРЕСА_1 , в якому ОСОБА_3 проживає та зареєстрований цілодобово;
- прибувати за кожною вимогою до суду.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1