Справа № 182/5736/21
Провадження № 1кп/932/380/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2022 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська
у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6
представника потерпілого адвоката ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро клопотання прокурора про звернення застави в дохід держави та зміну запобіжного заходу на тримання під варту, а також клопотання прокурора про звернення застави в дохід держави та застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000017 стосовно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Єреван, Вірменії, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, працевлаштованого юристом СФГ «Петровське», зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 125, ч.3 ст. 289, ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000017 відносно ОСОБА_8 за ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 125, ч.3 ст. 289, ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України.
24 листопада 2021 року до суду від прокурора ОСОБА_9 надійшло клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу на тримання під вартою та звернення раніше внесеної застави в дохід держави.
Також, 17 грудня 2021 року до суду надійшло клопотання про звернення застави в дохід держави та застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_8 у виді тримання під вартою.

Клопотання мотивовані тим, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме: у зв`язку із скоєнням ОСОБА_8 ряду кримінальних правопорушень, в тому числі і особливо тяжких, з урахуванням того, що ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а тому усвідомлюючи відповідальність, яка йому загрожує у випадку доведеності його вини, існує ризик переховування його від суду.
Також, враховуючи, що обвинувачений продовжує вчинювати щодо потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 психологічний тиск, у зв`язку із чим, до останніх застосовано заходи безпеки, а тому існують ризики незаконного впливу на свідків та потерпілих.
Окрім цього, оскільки обвинуваченим злочинний умисел направлений на вбивство не доведено до кінця, існує ризик повторного замаху на вбивство ОСОБА_10 або на ОСОБА_11 , тобто вчинення нового кримінального правопорушення.
Також, 26.09.2021 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру за ч.1 ст. 263 КК України, що також свідчить про схильність останнього до вчинення кримінальних правопорушень, а тому вважає, що запобіжний захід у виді застави не забезпечує виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
При цьому, ОСОБА_8 було порушено обов`язок покладений на нього ухвалою Дніпровського апеляційного суду, а саме: він не здав на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на в`їзд та виїзд з України, а тому вважає, що є підстави для звернення застави в дохід держави та зміну чи обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Під час підготовчого судового засідання прокурор підтримав подані клопотання та просив їх задовольнити з підстав наведених у них.
Захисник ОСОБА_4 просила відмовити у задоволенні заявлених клопотань. Вказала, що обвинуваченим не передано на зберігання закордонний паспорт, у зв`язку із тим, що міграційна служба відмовилася приймати закордонний паспорт, оскільки ухвала суду не набрала законної сили. При цьому, про таку обставину вони повідомили слідчого. Також не може бути підставою для зміни обвинуваченому запобіжного заходу, наявність пред`явленої ОСОБА_8 підозри за ч.1 ст. 263 КК України, оскільки підозра наразі скасована. Також, посилання прокурора на те, що обвинуваченим здійснюється тиск на потерпілих, то така підстава не обґрунтована й не підтверджена.
Крім того, заявлений прокурором ризик переховування від суду, нічим не підтверджений, оскільки обвинуваченим не вчинено жодних спроб для переховування від суду, а до судових засідань обвинувачений постійно прибуває. Вважала, що правових підстав для звернення застави в дохід держави немає, а клопотання прокурора є необґрунтованим.

Захисник ОСОБА_6 підтримав доводи адвоката ОСОБА_4 та просив відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення, вказав, що потерпілими умисно створюються умови за яких щодо обвинуваченого складається негативне враження.
Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_8 підтримали думку захисників.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 , підтримав заявлене прокурором клопотання та просив його задовольнити.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотань прокурора, з наступних підстав.
Так, частиною 2 п.5 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України, положення якої передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, знищити, спотворити чи приховати документи і речі, які мають доказове значення у справі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення і при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищезазначених ризиків суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; дані щодо особистості міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, вік, наявність постійного місця роботи, репутацію, розмір майнової шкоди у завданні якої обвинувачується особа та інші відомості.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.04.2021 у даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 27.06.2021. Також визначено ОСОБА_8 заставу у розмірі 1300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб що становить 2 млн. 951 тис. гривень.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17.05.2021 було скасовано ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.04.2021 та постановлено нову ухвалу, за якою застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 08.06.2021 року та визначено заставу у розмірі 1 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 млн 951 тис. гривень з покладенням обов`язків визначених ч.5 ст. 194 КПК України.
Обвинуваченого було звільнено з під варти у зв`язку із внесенням застави.

За приписами ч.4 ст.202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

При цьому за ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково визначається розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, крім випадків за ч.4 ст. 183 КПК України.
За частиною 7 ст.194 КПК України, ці обов`язки можуть бути покладені на строк не більше двох місяців. Лише у разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу, тільки в цій частині, припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Положення ч.1 ст.182 КПК України визначають, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до вимог частини 9 ст. 182 КПК України питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу.

Судом встановлено, що відсутні підстави для звернення застави в дохід держави, оскільки під час судового розгляду в матеріалах справи відсутні та стороною обвинувачення суду не надані достатні докази того, що обвинуваченим ОСОБА_8 було порушено покладенні на нього обов`язки за ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17.05.2021 року.

Так, станом на 04.08.2022 року строк покладених обов`язків не продовжувався і в розумінні ч.10 ст. 182, ч.7 ст. 194 КПК України сплинув.

Доводи прокурора про можливе покарання ОСОБА_8 , у разі доведеності провини за вчинені злочини, як підстава звернення застави, судом не приймається, оскільки ця справа не розглянута, триває підготовчий судовий розгляд, і дані обставини не є підставою для звернення застави в дохід держави.
Судом не приймаються доводи прокурора як підстава звернення застави в дохід держави, наявність пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 263 КК України, оскільки ця підозра скасована і судове рішення набрало законної сили.
Також не є підставою для зміни запобіжного заходу ймовірний вплив обвинуваченого на свідків та потерпілих, оскільки доказів на підтвердження заявленого ризику щодо незаконного впливу на свідків до суду не надано, а потерпілі перебувають під охороною співробітників полку поліції особливого призначення ГУНП в Дніпропетровській області.
Доводи прокурора про те, що обвинуваченим не було здано на зберігання паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну, судом не приймається, оскільки під час судового розгляду, стороною захисту надано документи про те, що дані паспорти ГУДМСУ в Дніпропетровській області не прийняті.

Про ці обставини стороною захисту повідомлено слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Також, стороною обвинувачення не перевірено та до суду не надано доказів, які б свідчили, що обвинуваченим даний обов`язок не було виконано умисно або з метою переховування.

Під час судового розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 має місце реєстрації та проживання за межами м.Дніпро. Однак, жодного разу судове засідання не було відкладено виключно у зв`язку із його неявкою, а тому суд не вбачає, що обвинувачений не виконує свого обов`язку прибувати до суду у визначений час, повідомляти про зміну місця проживання, роботи.
Таким чином, відсутні підстави для звернення застави в дохід держави.
Суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою, в зв`язку із наявним клопотанням про звернення застави, оскільки відповідно до пункту 10 статті 182 КПК України у даному випадку повинно вирішуватись питання про інший запобіжний захід, а не його зміну.
Доводи прокурора про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом не приймається, оскільки вищенаведені обставини свідчать, що ОСОБА_8 не порушував покладені на нього обов`язки.
При цьому, під час обрання запобіжного заходи і визначення розміру застави в сумі 2 млн 951 тис. гривень судовими рішеннями враховані всі можливі ризики і судом покладені саме ті процесуальні обов`язки, які здатні забезпечити процесуальну поведінку обвинуваченого з урахуванням тяжкості висунутого обвинувачення та характеристик особи ОСОБА_8 .
Таким чином, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді застави є достатнім для належної поведінки обвинуваченого та дієвості кримінального провадження щодо нього.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 182, 183, 314-316, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури від 23.11.2021 року про звернення застави в дохід держави та зміну запобіжного заходу на тримання під варту, а також клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури від 17.12.2021 року про звернення застави в дохід держави та застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 .

Головуючий суддя ОСОБА_1