Справа № 522/4442/22
1-кп/522/1218/22
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2022 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, із вищою освітою, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
обвинуваченого ОСОБА_3 , суд
20 лютого 2022 року близько об 22 годині 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, він разом із раніше знайомим ОСОБА_6 перебували у квартирі АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_3 . На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на відкрите заволодіння майном ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, розуміючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків з корисливих мотивів, ОСОБА_3 скориставшись фізичною перевагою, наніс декілька ударів в область голови та тулуба ОСОБА_6 та продовжуючи нанесення ударів, відкрито з кишені куртки потерпілого дістав мобільний телефон марки «Nokia» моделі «TA-1156 FCC ID: 2AJOTTA-1156» у корпусі сірого кольору, який почав утримувати у себе.
Потерпілий ОСОБА_6 , реально сприймаючи протиправні дії ОСОБА_3 , встановивши загрозу своєму життю та здоров`ю, не чинив супротив та залишив приміщення вказаної квартири.
У свою чергу ОСОБА_3 залишився на місці вчинення кримінального правопорушення, отримавши можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 5 000 гривень.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю, у вчиненому розкаявся і повністю підтвердив обставини провадження, встановлені судом, не оспорюючи наданих органами досудового слідства доказів щодо цих обставин.
За згодою учасників процесу, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, та вирішено обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин справи та дослідженням письмових доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена поза розумним сумнівом і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, за ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.
З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_3 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі в межах строку покарання у виді позбавлення волі, передбаченого санкцією ч.2 ст.186 КК України.
В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за вчинений злочин, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_3 злочину, усвідомлення останнім протиправності своєї злочинної поведінки, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, дані про особу винного, те, що останній раніше не засуджений, має реєстрацію та постійне місце мешкання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, тому на підставі ст.75 КК України вважає за можливе звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням.
Саме таке покарання суд вважає справедливим, пропорційним, необхідним і достатнім для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових злочинів і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_3 саме такого виду покарання.
В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
За відсутності заборон визначених зазначеною нормою, з огляду на те, що арешт майна було застосовано з метою збереження речових доказів, суд вважає за можливе скасувати раніше обрані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.
Питання про речові докази вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі, строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі із випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки.
На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
У відбутий термін покарання засудженому ОСОБА_3 зарахувати час знаходження під вартою з 21.02.2022 року по 23.02.2022 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у виді домашнього арешту, сплинув.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 08.04.2022 року на майно, яке було виявлене та вилучене в ході проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон «Nokia» моделі «ТА-1156 FCC ID: 2АJOTTA-1156» у корпусі сірого кольору, який запаковано до полімерного сейф-пакету № FPS 5009531 із пояснювальними записами ті підписами понятих - скасувати повністю.
Речові докази по справі:
-мобільний телефон марки «Nokia» моделі «ТА-1156 FCC ID: 2АJOTTA-1156» у корпусі сірого кольору, який запаковано до полімерного сейф-пакету № FPS 5009531 із пояснювальними записами ті підписами понятих повернути за належністю потерпілому ОСОБА_6 .
На вирок може бути подана апеляція в Одеський апеляційний суд через районний суд протягом 30 діб від дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1

27.04.2022