Справа № 569/617/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2022 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рівне кримінальні провадження №0003982 від 12 червня 2016 року, №0000071 від 04 січня 2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, громадянина України, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Рівне, громадянина України, українця, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Рівне, громадянина України, українця, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого Рівненським міським судом Рівненської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 1 місяць позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
В період часу з 22 год. 00 хв. 11 червня 2016 року по 02 год. 40 хв. 12 червня 2016 року точного часу досудовим слідством не встановлено, за попередньою змовою ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку по АДРЕСА_4 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, таємно, шляхом приведення в дію двигуна, заволоділи всупереч волі законного власника ОСОБА_11 , автомобілем марки «ВАЗ-21093» із державним реєстраційним знаком НОМЕР_1 , вартістю 64 500 грн..

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у інкримінованому йому злочині визнав повністю і дав покази, які відповідають матеріалам справи. У вчиненому щиpо pозкаявся та уклав з представником потерпілого ОСОБА_10 мирову угоду відповідно до якої зобов`язався відшкодувати рівними платежами у сумі 4 000 грн. щомісячно, починаючи з травня 2022 року та закінчуючи січнем 2023 року. Також ствердив, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у інкримінованому йому злочині визнав повністю і дав покази, які відповідають матеріалам справи. У вчиненому щиpо pозкаявся. Матеральну шкоду відшкодував.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у інкримінованому йому злочині визнав повністю і дав покази, які відповідають матеріалам справи. У вчиненому щиpо pозкаявся. Цивільний позов визнав.

Представник потерпілого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_10 в судовому засіданні вказала, що матеріальна шкода заподіяна злочином йому повністю не відшкодована, при призначенні покарання покладається на розсуд суду. Цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 підтримала просила задоволити. Просила затвердити укладену між нею та обвинуваченим ОСОБА_5 02 травня 2022 року мирову угоду задля мирного розв`язання поданого ними цивільного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, з урахуванням думки учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи і не мають сумнівів у добровільності позиції, усвідомлюючи особливості порядку апеляційного оскарження в такому випадку.

Органами досудового слідства правильно кваліфіковані дії обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання суд враховує, що злочин, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 відноситься до тяжких злочинів, особи винних.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 слід віднести повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування потерпілому завданих матеріальних збитків.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 слід віднести повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Згідно з вимогами ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Разом з тим, з огляду на обставини, які пом`якшують покарання обвинувачених, та врахувавши дані про особу винних, які раніше не судимі, визнали свою вину, а також взявши до уваги їх щире каяття суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства та на підставі ст.75 КК України вважає доцільним звільнити їх від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк, який є достатнім для того, щоб засуджені в умовах здійснення контролю за їхньою поведінкою довели своє виправлення.

Дане покарання відповідає вимогам ст.50,65 КК України є необхідним і достатнім для їхнього виправлення та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Оцінюючи зазначені обставини в сукупності, суд рахує, що виправлення обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та запобігання вчиненню ними нових злочинів можливе без ізоляції їх від суспільства.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 слід віднести повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.

З огляду на обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, та врахувавши дані про особу винного, який вчинив злочин в період іспитового строку, визнав свою вину, а також взявши до уваги його щире каяття суд дійшов висновку про не можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства

Оцінюючи зазначені обставини в сукупності, суд рахує, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів не можливе без ізоляції його від суспільства.

Крім того, в кримінальному провадженні заявлений цивільний позов представником потерпілого про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Вирішуючи цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_10 , пред`явлений нею до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, суд виходить з такого.

Статтею 55 Конституції України закріплене право на судовий захист від протиправних посягань. Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Встановлено, що 02 травня 2022 року між представника потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_5 у відповідності до ст. 207 ЦПК України укладено мирову угоду, оскільки вони дійшли згоди щодо врегулювання спору по цивільному позову.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ч.4 вказаної статті укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Заслухавши думку сторін угоди, які просили затвердити мирову угоду, про що подали суду спільну заяву, яку підтримали у судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, зміст мирової угоди, зважаючи на те, що сторони добровільно дійшли згоди щодо їх укладення, наслідки укладення мирових угод, передбачені ст. 208 ЦПК України сторонам роз`яснені та зрозумілі, при цьому такі не порушують прав та інтересів сторін і інших осіб, суд приходить до висновку про можливість затвердження мирової угоди, укладеної між представника потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_5 та закриття провадження у справі в частині вирішення цивільного позову.

Заявлений цивільний позов представником потерпілого ОСОБА_11 адвокатом ОСОБА_10 до обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення шкоди завданої кримінальним правопорушенням підлягає задоволенню.

По справі проведено ряд експертиз за ухвалою слідчого. Ці судові витрати, відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню солідарно з обвинувачених.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 124 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки на період іспитового строку:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки на період іспитового строку:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Затвердити мирову угоду в справі № 569/617/17, укладену 02 травня 2022 року між представником потерпілого ОСОБА_11 адвокатом ОСОБА_10 (цивільним позивачем) та ОСОБА_5 (цивільним відповідачем), за умовами якої ОСОБА_11 відмовляється від заявленого ним до ОСОБА_5 цивільного позову, а ОСОБА_5 визнає заподіяння ним ОСОБА_11 матеріальної шкоди в сумі 36 000 (тридцять шість тисяч) грн., яку зобов`язується відшкодувати рівними платежами у сумі 4 000 (чотири тисячі) грн.. щомісячно, починаючи з травня 2022 року та закінчуючи січнем 2023 року (включно). Сплата коштів здійснюється шляхом переказу коштів на картковий рахунок ОСОБА_11 або шляхом вручення готівкових коштів представнику ОСОБА_11 адвокату ОСОБА_10 з складанням відповідного акту про сплату коштів для передачі їх ОСОБА_11 , сплата здійснюється не пізніше 10 числа поточного місяця.

Провадження у справі за цивільним позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, закрити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуте покарання, призначене за попереднім вироком Рівненського міського суду від 17 лютого 2014 року та призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

Залишити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов задоволити.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_11 витрати за заподіяну матеріальну шкоду в сумі 21 500 грн. 00 коп. (двадцять одна тисяча п`ятсот грн. 00 коп.).

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта на загальну суму 1 055 (одна тисяча п`ятдесят пять) грн. 36 коп..

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апецяційного суду Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1