ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/196/22 Справа № 204/5701/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001170 від 04 травня 2017 року, за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 та прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_10 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2021 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та призначено йому покарання у виді 12 років позбавлення волі, з конфіскацією особисто йому належного майна.
Окрім того, судом визначено долю речових доказів, вирішено питання про стягнення процесуальних витрат у кримінальному провадженні, а також про скасування заходів забезпечення кримінального провадження.
Згідно з обставинами, встановленими судом, Обвинувачений ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини в особливо великих розмірах з метою збуту, при невстановлених обставинах, з корисливих мотивів незаконно придбав психотропну речовину метамфетамін, котру розфасував до 3-х (трьох) полімерних сліп-пакетів, масами не менше ніж 41,0239 г., 15,0950 г., 19,3089 г., та помістив вказані сліп-пакети до чорної сумки, обладнаної для транспортування психотропної речовини, шляхом поміщення до вказаної сумки латексних перчаток в середині яких перебував лід, яку таким чином незаконно зберігав та перевозив автодорогами України та м. Дніпро, в своєму автомобілі марки LEXUS GS300, VIN НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 , з метою збуту.
03.05.2017 в період часу з 21 години 50 хвилин до 23 години 20 хвилин, співробітниками Управління протидії наркозлочинності ГУНП в Дніпропетровській області спільно із слідчим СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, в порядку ст. 233 КПК України, біля будинку № 69 розташованого по пр. Пушкіна у м. Дніпро, було проведено обшук автомобіля марки LEXUS GS300, VIN НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 , який зареєстрований та знаходився під керуванням ОСОБА_7 , в ході якого на задньому пасажирському сидінні виявлено та вилучено:
- прозорий сліп-пакет із вмістом порошкоподібної речовини коричневого кольору масою 41,0239 г., яка є вологою порошкоподібною речовиною масою 41,0239 г., та містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, маса метамфетаміну в перерахунку на суху речовину складає 26,4440 г.;
- прозорий сліп-пакет із вмістом порошкоподібної речовини бежевого кольору, масою 15,0950 г., яка містить у своєму складі психотропну речовину метамфетамін, маса якого в речовині складає 7,9356 г.;
- прозорий сліп-пакет із вмістом порошкоподібної речовини світло-сіро-коричного кольору, масою 19,3089 г., яка містить у своєму складі психотропну речовину метамфетамін, маса якого в речовині складає 9,5129 г.,
що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» № 188 від 01.08.2000, перевищує особливо великий розмір психотропної речовини, яку ОСОБА_7 незаконно придбав, зберігав та перевозив автодорогами України на власному автомобілі з метою збуту.
Після того, 04.05.2017 в період часу із 00 год. 52 хв. До 01 год. 28 хв. було проведено санкціонований обшук в автомобілі «Шевроле Авео», д/з НОМЕР_4 , котрий належить на праві власності дружині ОСОБА_7 ОСОБА_11 , та перебуває у користуванні ОСОБА_7 . В ході проведення обшуку вказаного автомобіля виявлено та вилучено з кишені лівої передньої двері автомобіля електронні ваги з незначним нашаруванням кристалічної речовини білого кольору, котра є психотропною речовиною метамфетамін, масу якої неможливо визначити, у зв`язку із її незначною кількістю.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі, з конфіскацією особисто йому належного майна.
На підставі ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави автомобіль LEXUS GS300, VIN НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 , який на праві власності належить ОСОБА_7 .
Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор вказує на те, що судом першої інстанції не застосовано положення ст.ст. 96-1, 96-2 КК України та не призначено покарання у виді спеціальної конфіскації у власність держави автомобіля, як засобу та знаряддя вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, який належить ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить вирок скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції, а також змінити ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі, та визначити підсудність за Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області, направивши кримінальне провадження для об`єднання з кримінальним провадженням за ч. 2 ст. 307 КК України щодо ОСОБА_7 , яке перебуває на розгляді зазначеного суду.
Свої вимоги адвокат обґрунтовує тим, що суд не встановив поза розумним сумнівом всіх фактичних обставин злочину, допустивши істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду, невідповідність висновків фактичним обставинам провадження, що є підставою для скасування вироку.
Так, захисник вказує на те, що кримінальне провадження є сфальсифікованим. Захисник звертає увагу на те, що до ЄРДР за № 0001170 було внесено відомості за різними статтями КК України, на підставі одного рапорту працівника поліції. Поряд із цим, зазначені відомості було внесено до ЄРДР за наслідками поведеного в межах іншого кримінального провадження - № 0000461 обшуку автомобіля, що належить ОСОБА_7 , в результаті якого було виявлено сліп-пакети з порошкоподібною речовиною. Тобто на момент внесення відомостей до ЄРДР будь-які дані, які б вказували, що ця речовина є наркотичним засобом, були відсутні та існувати взагалі не могли, що вказує на відверту провокацію з боку працівників поліції. При цьому були відсутні й дані, які б вказували на законність проведення НСРД. Захисник звертає увагу на те, що до ЄРДР були внесені відомості не в результаті виділення одних матеріалів провадження з інших, а на підставі матеріалів правоохоронних органів. При цьому, після проведення обшуку та внесення до ЄРДР відповідних відомостей, прокурор виніс постанову про виділення матеріалів досудового розслідування, з якої неможливо встановити які саме матеріали були виділені та чиє в їх переліку ухвала на підставі якої проводився обшук в автомобілі обвинуваченого. Більш того, у цій постанові прокурор посилався на висновки експертів, які були складені пізніше її винесення, а повідомлення про підозру було вручено більше ніж через тиждень після її винесення. Окрім наведеного, адвокат звертає увагу на те, що обшук автомобіля Лексус проведено в межах кримінального провадження № 0000461 в порядку ст. 233 КПК України, без дозволу слідчого судді та жодні дані про виділення вказаного протоколу до матеріалів кримінального провадження № 0001170 відсутні. При цьому, в подальшому дозвіл на обшук цього автомобіля отримано в межах провадження № 0001170. Захисник вважає, що за клпотанням захситу суд не усунув зазначені протиріччя та при цьому не надав належної оцінки показанням свідків, а також не перевірив повноважень оперативних працівників, якими проводились НСРД. Більш того, суд не з`ясував, чи відповідає сумка, яку бачили у ОСОБА_7 сумці, у якій в подальшому виявили наркотичний засіб. Серед іншого, адвокат вважає, що судом порушено правила підсудності, оскільки ним за вказівкою Дніпровського апеляційного суду не було об`єднано матеріали кримінального провадження № 0001170 щодо ОСОБА_7 , які вже перебували на розгляді у Красногвардійському районному суді м. Дніпропетровська з кримінальним провадженням № 0001288, яке було направлено апеляційним судом до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська для об`єднання з цим провадженням. Окрім наведеного, захисник звертає увагу на те, що виходячи з даних реєстру судових рішень, зокрема вироку, який ухвалено у провадженні № 0000461, зазначене провадження здійснювалось виключно відносно однієї особи, яка зберігала та вирощувала наркотичний засіб. Наведені обставини свідчать про фальсифікацію провадження щодо ОСОБА_7 .

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисників, які апеляційну скаргу сторони захисту підтримали та заперечували проти задоволення апеляційної скарги обвинувачення, прокурора, який не підтримав ані апеляційну скаргу сторони захисту, ані скаргу обвинувачення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, за обставин, встановлених судом та викладених у вироку суду, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та є обґрунтованим.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.
Так, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується дослідженими в ході судового розгляду:
- показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 , який хоча і не визнав свою вину, проте не заперечував, що дійсно керував автомобілем LEXUS GS300 03.05.2017, в якому було вилучено під час обшуку сумку з трьома пакетами з порошкоподібною речовиною;
- поясненнями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 - оперуповноважених працівників поліції, які засвідчили, що за дорученням слідчого, вони були присутні під час проведення обшуку автомобілів LEXUS, Шевроле Авео, а також за місцем мешкання обвинуваченого, та зазначили, що проведення обшуку в зазначених автомобілях було пов`язано з даними про незаконну діяльність ОСОБА_7 щодо зберігання та перевезення в автомобілі Шевроле Авео психотропної речовини. В той час, як було помічено, що обвинувачений вийшов з автомобіля Шевроле утримуючи в руках чорну спортивну сумку та сів в автомобіль LEXUS, слідчим було прийнято рішення про переслідування та затримання обвинуваченого. В ході обшуку автомобіля LEXUS, у чорній спортивній сумці було виявлено психотропну речовину, а в автомобілі Шевроле Авео, вилучено електронні ваги. Всі зазначені слідчі дії проведені з дотриманням вимог чинного законодавства;
- поясненнями свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які пояснили, що в травні 2017 року, на проспекті Пушкіна в м. Дніпрі, в якості понятих вони були присутні під час обшуку автомобілів LEXUS, Шевроле Авео, та квартири за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_7 . Свідки підтвердили факт виявлення та вилучення в автомобілі LEXUS чорної сумки, в якій знайдено три сліп-пакети з порошкоподібною речовиною, в автомобілі Шевроле Авео - електронних вагів. Вказані речі були поміщені в спецпакети, за результатами вказаних дій слідчим були складені відповідні процесуальні документи, які ними підписані;
- протоколом обшуку від 03.05.2017, санкціонованим ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 травня 2017, згідно з яким в порядку ч.3 ст. 233 КПК України, в період часу з 21 години 50 хвилин до 23 години 20 хвилин (а.м.к.п.37-42), біля будинку № 69 розташованого по пр. Пушкіна, що у м. Дніпро, було проведено обшук автомобіля марки LEXUS GS300, VIN НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 , який зареєстрований та знаходився під керування ОСОБА_7 , в ході якого на задньому пасажирському сидінні виявлено чорну спортивну сумку зі вмістом льоду, вилучено три поліетиленові сліп-пакети з порошкоподібною речовиною, які визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (а.м.к.п. 59, 73, 82, 92, 104, 106);
- протоколом обшуку від 04.05.2017, згідно з яким на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.04.2017, в період часу з 00 годин 52 хвилини до 01 години 28 хвилин, було проведено обшук автомобіля «Шевроле Авео», д/з НОМЕР_4 , котрий належить на праві власності дружині ОСОБА_7 ОСОБА_11 , в ході якого виявлено та вилучено з кишені лівої передньої двері автомобіля електронні ваги з незначним нашаруванням кристалічної речовини білого кольору, які визнано речовим доказом у кримінальному провадженні (а.м.к.п. 32-36, 102);
- висновком експерта №1/8.6/1321 від 04.05.2017, згідно з яким надана на дослідження волога порошкоподібна речовина коричневого кольору масою 41,0239 г., містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Маса метамфетаміну становить 26,4440 г. (а.м.к.п.54-58);
- висновком експерта №1/8.6/1362 від 14.06.2017, згідно з яким надана на дослідження кристалічна речовина бежевого кольору масою 15,0950 г., містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін. Маса метамфетаміну становить 7,9356 г. (а.м.к.п.65-71);
- висновком експерта №1/8.6/1360 від 04.07.2017, згідно з яким надана на дослідження волога кристалічна речовина світло-сіро-коричного кольору масою 19,3089 г.,містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено- метамфетамін. Маса метамфетаміну становить 9,5193г. (а.м.к.п.88-91);
- висновком експерта №1/8.6/1361 від 26.06.2017, на внутрішній поверхні наданих на дослідження електронних вагах з незначним нашаруванням кристалічної речовини білого кольору, виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. (а.м.к.п.98-101).

Надаючи оцінку наведеним доказам у своїй сукупності, у колегії суддів відсутні сумніви у їх належності та допустимості. Ці докази суд вважає достатніми для доведеності вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а тому не вбачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що психотропну речовину було вилучено в автомобілі LEXUS GS300, який зареєстрований та знаходився під керування ОСОБА_7 , що не заперечував й сам обвинувачений. Водночас, кількість вилученої речовини, спосіб її пакування та наявність електронних ваг, що були вилучені в ході обшуку, дає підстави вважати доведеним умисел ОСОБА_7 саме на придбання, перевезення та зберігання психотропної речовини з метою збуту.

Що стосується доводів захисту про відверту провокацію злочину, то вони свого підтвердження під час апеляційного розгляду не знайшли.
Так, з матеріалів провадження вбачається, що органом досудового розслідування здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000461 від 28 лютого 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Згідно з наданим прокурором на запит апеляційного суду витягом з ЄРДР, ОСОБА_18 звернувся із заявою, в якій просив органи досудового розслідування здійснити перевірку осіб, які незаконно виготовляють, зберігають наркотичні засоби та психотропні речовини у великих розмірах, серед яких є ОСОБА_7 (т. 2, а.п.232).
В межах зазначеного провадження було санкціоновано обшуки за місцем мешкання ОСОБА_7 , а також в автомобілі «Шевроле Авео», який належить на праві власності дружині останнього ОСОБА_11 (а.м.к.п. 22, 24, 31).
Разом із цим, з огляду на те, що перед початком проведення обшуку в автомобілі «Шевроле Авео» було встановлено, що ОСОБА_7 перебував за кермом іншого автомобіля - LEXUS GS300, органом досудового розслідування в порядку ч.3 ст. 233 КПК України 04 травня 2017 року було невідкладно проведено обшук й у ньому, за результатами якого вилучено три поліетиленові сліп-пакети з порошкоподібною речовиною.
Наведені обставини дали підстави для виділення матеріалів досудового розслідування та внесення 04 травня 2017 року відомостей до ЄРДР за № 0001170, в межах якого було санкціоновано проведений в автомобілі LEXUS GS300 обшук, а також й проведено решту слідчих дій.
04 травня 2017 року, на підставі рапорту слідчого, прокурором було прийнято рішення про виділення матеріалів досудового розслідування з кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000461 від 28 лютого 2017 року, до кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001170 від 04 травня 2017 року (а.м.к.п. 9-12).
Надаючи оцінку діям органу досудового розслідування, колегія суддів вважає їх послідовними та такими, що жодних сумнівів та протиріч не викликають.
З огляду на встановлені судом обставини вважати такі дії упередженими або такими, що містять ознаки провокації колегія суддів не може, а тому з доводами захисту погодитись не може.
Колегія суддів звертає увагу на те, що законність підстав для проведення переслідування ОСОБА_7 доведена наданим прокурором витягом з ЄРДР, а також й долученими останнім до матеріалів провадження іншими процесуальними документами, зокрема протоколом прийняття заяви про вчинення злочину, протоколом допиту свідка, витягом з бази ДАІ, здобутими в межах провадження № 0000461 (т. 2, а.п. 227-251).
Що стосується доводів захисту про суперечності у постанові про виділення матеріалів досудового розслідування, то вони не заслуговують на увагу. З огляду на те, що за наслідками обшуку автомобіля LEXUS GS300 були виділені матеріали кримінального провадження щодо злочинних дій ОСОБА_7 , внесені відомості до ЄРДР за № 0001170 від 04 травня 2017 року та подальші слідчі дії були проведені саме в його межах, у колегії суддів не виникає жодних сумнівів у тому, що такі матеріали дійсно виділялись. При цьому, з твердженням захисту про відсутність у постанові чіткого переліку документів, які були виділено, колегія суддів також не погоджується, оскільки захисником не наведено жодних доводів стосовно того, як саме ці обставини вплинули на хід досудового розслідування в цілому, враховуючи те, що в наявних у матеріалах провадження доказів достатньо для відтворення хронології подій та встановлення обставин скоєння кримінального правопорушення.
Доводи захисту про те, що матеріали провадження не містять даних, які б вказували на законність проведення НСРД, колегія суддів розцінює критично.
Матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що НСРД у кримінальному провадженні не проводились.
Надаючи оцінку доводам захисту про те, що суд не з`ясував чи відповідає сумка, з якою бачили ОСОБА_7 , тій, яка була в нього вилучена, колегія суддів виходить з того, що свідки, які б мали змогу підтвердити або спростувати ці обставини, стороною захисту заявлені не були.
При цьому, твердження захисту про те, що сумка належала іншій особі ОСОБА_19 суд вважає необґрунтованими, оскільки на підтвердження цих обставин стороною захисту жодних доказів надано не було. До того ж, належність цієї сумки саме ОСОБА_7 підтверджується тим, що автомобіль LEXUS GS300 належав останньому на праві власності, у день проведення обшуку саме він знаходився за його кермом та жодних інших осіб у ньому не перебувало.
Показання свідка ОСОБА_20 про те, що він придбав автомобіль у ОСОБА_7 , а у день обшуку лише передав його останньому на нетривалий час, суд розцінює критично, оскільки свідок не надав договір купівлі-продажу та не зміг детально пояснити як саме придбав автомобіль, його вартість, а також об`єктивні причини, з яких його не перереєстрував.
Щодо показань свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_21 про порушення прав обвинуваченого під час проведення обшуку, то їх суд врахувати не може, оскільки в ході судового розгляду встановлено законність проведення цієї слідчої дії, що окрім письмових доказів знайшло своє підтвердження й у показаннях понятих Штейнберг та ОСОБА_17 .
Щодо доводів захисту про порушення правил підсудності з огляду на те, що за вказівкою апеляційного суду судом першої інстанції не було об`єднано обидва кримінальні провадження, що перебували на розгляді у Красногвардійському районному суді м. Дніпропетровська, колегія суддів зазначає, що зазначеного рішення апеляційного суду матеріали провадження не містять, як і відомостей про те, що вони перебували на одній стадії судового розгляду на час ухвалення такого рішення. Більш того, не об`єднання матеріалів проваджень, що перебувають на розгляді в одну суді, в розумінні вимог ст. 32 КПК України не є порушенням правил підсудності.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконливого висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КПК України, є доведеною належними, допустимими та достовірними доказами, а тому погоджується з вироком суду в цій частині та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисту.

Вирішуючи питання про правильність застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, за доводами прокурора, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України, покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.
Таким чином, у разі перебування засобу вчинення злочину у власності обвинуваченого, додаткове покарання у виді конфіскації та спеціальна конфіскація пов`язані однією метою.
Санкцією ч. 3 ст. 307 КК України, окрім покарання у виді позбавлення волі передбачено обов`язкове застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна обвинуваченого.
Як вбачається з оскаржуваного вироку, суд призначив зазначене додаткове покарання, отже застосування спеціальної конфіскації є недоцільним.
З урахуванням наведеного, беручи до уваги також й те, що прокурор не підтримав апеляційну скаргу обвинувачення, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення. Водночас, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі останнього, внаслідок суворості.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що призначене обвинуваченому покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та його особі, у зв`язку з чим суд вважає можливим вийти за межі апеляційного розгляду.
Згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається з вироку, призначаючи ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії особливо тяжкого, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працевлаштований, має на утриманні неповнолітню дитину. Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання судом встановлено не було.
Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів не вбачає підстав для сумнівів у достовірності встановлених судом відомостей.
Оцінюючи їх у своїй сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині необхідності призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна обвинуваченого.
Разом з тим, колегія суддів вважає розмір призначеного обвинуваченому покарання таким, що не відповідає тяжкості злочину та даним про особу винного.
Як вбачається з оскаржуваного вироку, суд не навів обґрунтованих доводів стосовно необхідності призначення обвинуваченому покарання у максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 307 КК України.
Відповідно до ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Так, на думку колегії суддів, судом правильно встановлено обставини, які впливають на покарання, однак не надано їм належну оцінку.
Враховуючи те, що ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності притягується вперше, колегія суддів вважає, що суд мав достатні підстави призначити йому покарання, пов`язане з позбавлення волі на менш тривалий строк.
За таких обставин, визнати покарання таким, що відповідає ступеню тяжкості та особі обвинуваченого ОСОБА_7 колегія суддів не може, а тому приходить до висновку, що воно є занадто суворим та підлягає пом`якшенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Виходячи з того, що колегією суддів визнано призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання таким, що не відповідає тяжкості вчиненого ним злочину та його особі, колегія суддів вважає, що вирок суду слід змінити, призначивши обвинуваченому основне покарання на менш тривалий строк.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційних скарг та зміни вироку в частині призначення обвинуваченому покарання, через його суворість.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 413, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги прокурора Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2021 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, змінити в частині призначення покарання.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 3 ст. 307 КК України до покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі, з конфіскацією особисто йому належного майна.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4