Справа № 177/393/22
Провадження № 1-кп/177/73/22
У Х В А Л А
Іменем України
05.05.2022 Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши увідкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000295 від 12.03.2022 щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_2 ,
захисника обвинуваченого,
адвоката ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В:
Указаний обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування 27.04.2022 (а.с.20) надійшов до Криворізького районного суду Дніпропетровської області з Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області.
Ухвалою суду від 28.04.2022 призначено підготовче засідання.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду. Вважає, що обвинувальний акт складено з дотриманням вимог ст. 291 КПК України. Підстави для закриття справи чи внесення подання про визначення підсудності відсутні. Прокурор зазначає, що судовий розгляд має здійснюватися з викликом учасників судового провадження, у відкритому судовому засіданні.
Окрім того, прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на те, що останній обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, який вчинено у період невідбутого покарання у виді громадських робіт. Обвинувачений офіційно не працював, тобто не мав законних джерел для існування, утриманців не має, тобто, у останнього відсутні міцні соціальні зв`язки, а тому він може переховувати від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також, впливати на свідків, потерпілу у даному кримінальному провадженні, оскільки такі наразі не допитані. Тобто, ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_2 , на даний час не зменшилися і продовжують існувати, тому підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу немає.

Потерпіла ОСОБА_5 будучи присутньою у підготовчому судовому засіданні не заперечувала щодо призначення обвинувального акта до судового розгляду. Будь-яких інших заяв та клопотань не мала. Відносно клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_2 не заперечувала.

Обвинувачений та його захисник, кожне окремо, також не заперечували щодо призначення обвинувального акта до судового розгляду та задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.
Заслухавши учасників підготовчого провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками та клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, суд дійшов до наступного висновку.
Дане кримінальне провадження підсудне Криворізькому районному суду Дніпропетровської області. Підстави для прийняття рішень визначених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України відсутні. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України.
Одночасно судом, а також учасниками підготовчого провадження визначено, що судовий розгляд має проводитись у відкритому судовому засіданні з викликом учасників судового провадження.
Обвинуваченому ОСОБА_2 роз`яснено право про розгляд указаного кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів, водночас, такого клопотання обвинуваченим перед судом не заявлено.

Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_2 , згідно з ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.03.2022 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 11.05.2022 включно.
Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Прокурором у кримінальному провадженні під час підготовчого судового засідання, у порядку ч. 3 ст. 315 КПК України, подано клопотання про продовження строку тримання під вартою.
Обговоривши в підготовчому судовому засіданні питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_2 під вартою, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
За змістом ст. 199 КПК України, підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
У судовому засіданні не встановлено будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що б слугувало підставою для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Прокурор довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, тобто запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків, потерпілу. На існування таких ризиків вказує те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя особи, санкцією якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років. ОСОБА_2 раніше притягався до кримінальної відповідальності та вчинив новий злочин у період невідбутого покарання. Обвинувачений не працює, джерел доходів для існування не має, неодружений, утриманців не має, що вказує на відсутність сталих соціальних зв`язків та, у сукупності, свідчить про можливість останнього переховуватися від суду, а також вчинити нові злочини. На даний час, з об`єктивних причин, всі свідки та потерпіла у судовому засіданні не допитані, у зв`язку з чим, обвинувачений може впливати на вказаних учасників.
Слід також зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчать про наявність ризику переховування від суду та можуть бути підставами для тримання особи під вартою, про що також зазначено Верховним Судом у справах № 166/313/17, № 674/1202/19.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків, родини, утриманців, репутацію, а також тяжкість покарання, що може йому загрожувати в разі визнання його винним, інші обставини кримінального провадження, суд вважає доведеним наявність ризиків, зазначених прокурором, у тому числі ризику переховування обвинуваченого від суду через усвідомлення імовірності визнання вини обвинуваченим за висунутим йому обвинуваченням та тиску тягаря можливого відбування покарання.
Суд вважає, що обставини, які стали підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися та продовжують існувати, як і не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Також, виходячи з вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за можливе не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_2 обвинувачується у вчинені злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 314- 317 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000295 від 12.03.2022 щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,призначити до судового розгляду на 12.05.2022, о 13 год. 00 хв.
Викликати в судове засідання прокурора, обвинуваченого ОСОБА_2 , його захисника, адвоката ОСОБА_6 , потерпілу ОСОБА_5 .
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000295 від 12.03.2022 за ч. 1 ст. 115 КК України, на 60 (шістдесят) днів, тобто до 03.07.2022 включно.
Ухвала суду в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1