справа №190/338/20
провадження №1-кп/176/80/22
В И Р О К
Іменем України

08 вересня 2022 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води кримінальне провадження на підставі угод з про визнання винуватості від 07 вересня 2022 року по обвинуваченню

неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища міського типу Лихівка Дніпропетровської області, громадянина України, маючого неповну середню освіту,не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей, не маючого інвалідності, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Жовте Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх (малолітніх) дітей на утриманні не маючого, не маючого інвалідності, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 січня 2020 року за № 0000062,-

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , законних представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,-

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_3 27 січня 2020 року приблизно о 22 години 00 хвилин запропонував неповнолітньому ОСОБА_4 , скоїти незаконне заволодіння чужим транспортним засобом з території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_4 , на що останній надав добровільну згоду.

У нічний час доби, приблизно о 01 години 00 хвилин 28 січня 2020 року, неповнолітні ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , за попередньою змовою групою осіб, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, керуючись корисливим мотивом, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, згідно узгодженого плану, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, підійшли до приміщення гаражу домоволодіння АДРЕСА_4 , за місцем проживання власника ОСОБА_10 , де діючи умисно, без відома і дозволу останнього, пошкодили навісний замок, невстановленим слідством предметом, та незаконно проникли до приміщення гаражу зазначеного домоволодіння, в якому знаходився мотоцикл марки "ІЖ Планета ЗК", 1981 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_2 , коляска № НОМЕР_3 , блакитного кольору, у технічному справному стані, вартістю 3 977 гривні 00 копійок, належний потерпілому. Після зазначеного, застосовуючи фізичну силу, шляхом ривку, обвинувачені викотили вказаний мотоцикл з гаражу на проїжджу частину вулиці Підгірна селища міського типу Лихівка Кам`янського району Дніпропетровської області, тим самим незаконно заволоділи транспортним засобом, яким розпорядились в подальшому на власний розсуд.

При цьому, 07 вересня 2022 року між прокурором П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_8 , укладена угода про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні.

Крім того, 07 вересня 2022 року між прокурором П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_9 , укладена угода про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до зазначених угод, неповнолітні обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 повністю визнали свою винуватість у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення і зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в повному обсязі пред`явленого обвинувачення в суді.

При цьому згідно угод, сторони погодили призначити кожному з обвинувачених окремо покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

Відповідно до вимог ст. ст. 75, 104 КК України, сторонами узгоджено звільнення неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком термін якого буде визначено судом достатнім.

Також сторонами узгоджено, що відповідно до вимог ст. 76 КК України, на ОСОБА_3 , ОСОБА_4 будуть покладені обов`язки.

В зазначених угодах передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені неповнолітнім обвинуваченим в присутності іх законних представників та захисників.

Розглядаючи, в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження угод про визнання винуватості, що укладена між прокурором та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності законного представника ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_8 , а також угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника-адвоката ОСОБА_9 , суд виходить з наступного.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладанні угод про визнання винуватості з неповнолітніми обвинуваченими дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив дані угоди затвердити і призначити обвинуваченим узгоджені міри покарання, визначивши випробування їм з іспитовим строком тривалістю один рік. Зауважив на розумінні обмежень при оскарженні відповідного вироку.

Крім того, прокурором зазначено, що від потерпілого отримано заяву про відсутність заперечень проти укладання угод про визнання винуватості з обвинуваченими і надання відповідного дозволу.

Неповнолітні обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , кожен окремо, в судовому засіданні просили затвердити досягнуті, в присутності їх законних представників та захисників, між ними та прокурором угоди про визнання винуватості від 07 вересня 2022 року та призначити кожному окремо узгоджені міри покарання.

При цьому, як неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 , так і неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнали себе винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, в обсязі обвинувачення, щиро розкаялись, жалкуючи про вчинене.

Також ОСОБА_3 , ОСОБА_4 дали згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, вказали що можуть його виконати. Зазначили, кожен окремо, що наслідки укладення та затвердження угоди їм роз`яснені та зрозумілі. Окрім цього, зрозумілі наслідки не виконання угоди про визнання винуватості. Наголошували на тому, що як визнають свою вину, так і підписали угоди, а наразі наполягають на її затверджені, добровільно в присутності законних представників, захисників. Насильства, примусу чи погроз до них ніхто не застосовував, як і не висловлював обіцянок не передбачених угодою.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , зазначила в судовому засіданні, що являється матір`ю ОСОБА_3 і проживає разом із останнім та цивільним чоловіком в арендованному будинку, де для дитини створені всі належні умови для проживання. На даний час син досяг повноліття, однак вона контролює його поведінку, опікується останнім, має на нього вплав. ОСОБА_3 допомогає їй по господарству, раніше жодних правопорушень не вчиняв і наразі свою провину визнає, жалкує про вчинене. Крім того, просила затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та її сином неповнолітнім ОСОБА_3 в присутності її та захисника, при цьому зазначали на законності даної угоди та розумінні наслідків такого затвердження.

Захисник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_8 , також просила суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та її підзахисними, та призначити останньому покарання узгоджене в даній угоді, визначивши іспитовий строк терміном 1 рік. При цьому зазначила, що угода про визнання винуватості від 07 вересня 2022 року між прокурором та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_3 укладено останнім добровільно, без будь якого примусу чи то обіцянок, за її та законного представника особистої присутності. Також вказала, що стороні захисту зрозумілі наслідки затвердження даної угоди, обмеження оскарження. Зазначила, що на її думку вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення відбулось через неповнолітнім вік останнього і на даний час він жалкує про скоєне.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , в судовому засіданні вказала, що доводиться матір`ю ОСОБА_4 , проживає разом із останнім та цивільним чоловіком, що в даний час призваний за мобілізацією. Мешкають в будинку, належному останньому, де для сина створені всі належні умови для проживання. На даний час ОСОБА_11 досяг повноліття, дослухається до неї, допомогає їй по господарству, заробляє кошти шляхом тимчасових заробітків, раніше правопорушень не вчиняв і наразі свою провину визнає, жалкує про вчинене. Також, просила затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та її сином ОСОБА_4 в її присутності та захисника, при цьому зазначали на законності даної угоди та розумінні наслідків такого затвердження.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_9 , просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та його підзахисними неповнолітнім ОСОБА_4 , та призначити останньому покарання узгоджене в даній угоді, визначивши іспитовий строк терміном 1 рік. При цьому зазначив, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, без будь якого примусу чи то обіцянок та за його особистої і законного представника ОСОБА_7 присутності. Також вказав, що стороні захисту зрозумілі наслідки затвердження даної угоди, обмеження оскарження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, який згідно класифікації статті 12 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно до частини 7 статті 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Судом встановлено, що умови наданих угод відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Неповнолітні обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , їх законні представники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та захисники адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , погоджуються на призначення узгодженого виду та міри покарання.

Згідно досудової доповіді стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, складеної Верхньодніпровським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, в результаті проведення оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення неповнолітнім , зроблено висновок, що ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній. За умови зменшення криміногенних факторів, що впливають на поведінку останнього, орган пробації вважає, що виправлення останнього можливе без застосування покарання у виді позбавлення волі.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують його покарання судом не встановлено.

Враховуючи особу ОСОБА_3 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційно не працює, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставини, що обтяжують покарання, суд вважає, що покарання узгоджене сторонами угоди визначено відповідно до положень ст.ст. 50, 65-67 КК України.

Досудова доповіді стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , складена П`ятихатським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, свідчить про те, що в результаті проведення оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення неповнолітнім, зроблено висновок, що такий ризик оцінюється як низький, тому орган пробації вважає, що виправлення останнього можливе без позбавлення волі.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, а також вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують його покарання останнього не встановлено.

Враховуючи особу ОСОБА_4 , що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не працевлаштований офіційно, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставини, що обтяжують покарання, суд вважає, що узгоджене покарання визначено сторонами відповідно до положень ст.ст. 50, 65-67 КК України.

За таких обставин, підстав для відмови у затвердженні даної угоди судом не встановлено.

Виходячи із викладеного, суд, виконавши вимоги передбачені ст. 474 КПК України, дійшов висновку про можливість затвердження угод про визнання винуватості від 07 вересня 2022 року, укладених між прокурором П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_8 , та між прокурором П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_9 , а також призначення обвинуваченим узгодженого сторонами покарання.

При цьому, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст.ст. 75, 104 КК України, з випробуванням на іспитовий строк один рік.

Вказаний вид покарання, за глибоким переконанням суду, є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання неповнолітніх обвинувачених та відповідатиме цілям покарання. Достатніх підстав для застосування статті 69 КК України суд не вбачає.

Запобіжні заходи щодо неповнолітніх обвинувачених не застосовувались.

Судові витрати за провадженням відсутні.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.
При вирішенні питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні, суд керується ст. 100 КПК України,

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 314, 371, 373, 374, 468, 469, 472-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 січня 2020 року за № 0000062, укладену 07 вересня 2022року між прокурором П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_8 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, на ОСОБА_3 покласти обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 січня 2020 року за № 0000062, укладену 07 вересня 2022року між прокурором П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_12 , захисника адвоката ОСОБА_9 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України, на ОСОБА_4 покласти обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Речовий доказ - мотоцикл марки "ІЖ Планета ЗК", 1981 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_2 , коляска № НОМЕР_3 , блакитного кольору, що переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_10 , залишити власнику.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; а також прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до Дніпровського апеляційного суду.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Інна ПАВЛОВСЬКА