Справа № 755/391/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" червня 2022 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальні провадження №0002122 та №0000729 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з середньою технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 28.01.2005 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.1, 2 ст.307 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком - 2 роки;
- 25.12.2007 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.2 ст.187, 69, 71 КК України до 6 років позбавлення волі, з конфіскацією майна;
- 24.12.2014 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений з Житомирської ВК №95 по відбуттю строку покарання;
за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
22.11.2020 року, приблизно о 00 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 знаходячись між 9 та 10 поверхом житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , разом з наглядно знайомим ОСОБА_6 , де вживали спиртні напої.

Під час бесіди, ОСОБА_3 помітив у потерпілого ОСОБА_6 , який заснув на східцях, в кишені куртки, в яку був одягнений останній, коробку в якій знаходився мобільний телефон марки Xiaoma Redmi 5-А, вартістю 2300 гривень, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , зарядний пристрій та навушники, вартість яких входить у вартість мобільного телефону.

В цей момент у нього виник умисел, спрямований на таємне повторне викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, користуючись сприятливими для доведення свого злочинного наміру до кінця умовами, шляхом вільного доступу таємно повторно викрав з кишені куртки, у яку був вдягнений ОСОБА_6 , мобільний телефон Redmi 5-А, вартістю 2300 гривень, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , зарядний пристрій та навушники, вартість яких входить у вартість мобільного телефону, який належить ОСОБА_6 , завдавши останньому матеріальної шкоди на загальну суму 2300 гривень.

Після чого, ОСОБА_3 з викраденим майном вийшов з будинку та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, 06.03.2021 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 знаходячись навпроти універмагу «Дарниця», поруч з будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , підійшов до наглядно знайомого ОСОБА_7 .

Під час бесіди ОСОБА_3 помітив у останнього мобільний телефон марки "Redmi 7", вартістю 3000 гривень, та попросив зателефонувати. В цей момент у нього виник умисел направлений на заволодіння телефоном шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи відповідно до розробленого плану та здійснюючи свої злочинні дії, направлені на шахрайське заволодіння мобільним телефоном, з метою прикриття своїх дійсних злочинних намірів, спрямованих на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчиненого повторно, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_7 , використовуючи особливі довірчі відносини, які склалися за тривалий час між ними, попросив мобільний телефон для здійснення дзвінка. ОСОБА_7 добровільно, не усвідомлюючи дійсні наміри ОСОБА_3 , виходячи із довіри до останнього та помилкової впевненості у добросовісності його дій, погодився на його прохання та надав йому мобільний телефон марки "Redmi 7", чорного кольору, IMEI НОМЕР_3 , вартістю 3000 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_8 .

В подальшому, взявши телефон до своїх рук ОСОБА_3 , переконавшись, що ОСОБА_9 не підозрює про його злочинні наміри, покинув місце вчинення кримінального правопорушення і таким чином заволодів майном та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 3000 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальних провадженнях доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказані злочини, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Дійсно, 22.11.2020 року, приблизно о 00 годині 00 хвилин, він разом з знайомим ОСОБА_6 вживали спиртні напої за адресою: АДРЕСА_2 , між 9 та 10 поверхом житлового будинку, в ході чого він побачивши, що потерпілий заснув викрав в нього коробку з мобільним телефоном, яку поклав до кишені своєї куртки та втік з місця вчинення злочину, а викраденим телефоном розпорядився на власний розсуд, зокрема залишив собі для користування.

Щодо інкримінованого злочину за ч.2 ст.190 КК України свою вину також визнав повністю та пояснив суду, що 06.03.2021 року, він перебував навпроти універмагу «Дарниця», поруч з будинком за адресою: АДРЕСА_3 , де підійшов до свого знайомого ОСОБА_7 , в якого попросив телефон зателефонувати, оскільки мав з потерпілим довірливі відносини, після чого він добровільно погодився на його прохання та надав йому мобільний телефон, після чого ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік, та розпорядився ним на власний розсуд, а саме продав.

Протиправні діяння, відносно усіх злочинів, які ставляться йому у провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється. На час вчинення злочину працював неофіційно, проживав з мамою та донькою.

У судовому засіданні досліджені документи, що характеризують особу ОСОБА_3 .

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінальних проваджень, які характеризують особу обвинуваченого.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинів при обставинах, викладених в обвинувальних актах, доведена повністю та кваліфікує дії останнього за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які у відповідності до ст.12 КК України є нетяжкими злочинами, дані, що характеризують особу винного, раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку; стан його здоров`я; відношення обвинуваченого до вчиненого, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні і в суді.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.
Санкцією ч.2 ст.185 та ч.2 ст.190 КК України передбачено декілька видів альтернативних покарань. Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , положення ст.61 КК України, обставини вчинення кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді обмеження волі.

В ході досудового розслідування та у суді потерпілими цивільний позов заявлено не було.
Процесуальні витрати у кримінальних провадженнях відстні.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.100, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, на підставі яких призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі;
- за ч.2 ст.190 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань у вигляді 1 (одного) року 2 (двох) місяців обмеження волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання з 20 грудня 2021 року, зарахувавши попереднє ув`язнення в строк відбуття покарання, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні обмеження волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін, продовживши тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Матеріали кримінальних проваджень №0002122 та №0000729 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою №755/391/20.

Речові докази: DVD-диск з записом огляду місця події, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0002122, залишити у матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон Xiaoma Redmi 5-А, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , - повернути власнику ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику, а також направити потерпілим. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1