печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання Слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене Прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , про встановлення стороні захисту строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування № 0000005 від 08.01.2022 року, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про встановлення стороні захисту у кримінальному провадженні № 0000005 від 08.01.2022 строк для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування № 0000005що складає 1 календарний день з моменту прийняття рішення, після спливу якого сторона захисту вважатиметься такою, що реалізувала своє право на доступ до матеріалів зазначеного кримінального провадження.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві під процесуальним керівництвом Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000005 від 08.01.2022 за підозрою ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 406 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що на посаді старшого кулеметника (бронеавтомобіля) 1 відділення 2 взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронеавтомобілях) 3 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з 08.12.2021 проходить строкову військову службу солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Також, на посаді стрільця (помічника кулеметника) 2 відділення 2 взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронеавтомобілях) 3 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з 30.12.2021 проходить строкову військову службу солдат ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Які відповідно до вимог ст. ст. 28-34 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статут) у відносинах підлеглості не перебувають.
Відповідно до ст. ст. 27, 28 Конституції України обов`язок держави захищати життя людини. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.
Статтями 4, 6 Статуту передбачено, що повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами. Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.
Відповідно до ст. 11 Статуту передбачено, що кожен військовослужбовець повинен: поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Згідно зі ст. 26 Статуту військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.
Відповідно до ст. 49 Статуту військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про загальний військовий обов`язок та військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).
ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний захищати Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України, шанувати її державні символи, неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
У порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів військовослужбовець строкової військової служби військової частини НОМЕР_1 НГУ солдат ОСОБА_5 вчинив порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості за наступних обставин.
Так, 03.01.2022 солдат ОСОБА_5 , перебуваючи у коридорі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , яка розташована по АДРЕСА_1 , приблизно о 18 год. 50 хв., діючи умисно, всупереч ст. ст. 27, 28, 65, 68 Конституції України, встановленого порядку несення військової служби передбаченого ст. ст. 4, 6, 11, 26, 49, Статуту, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, використавши як привід для застосування фізичного насильства необхідність прискорити вихід солдата ОСОБА_8 з коридору підрозділу в напрямку їдальні, ОСОБА_5 з метою демонстрації вдаваної переваги та самоствердження за рахунок інших осіб, за відсутності відносин підлеглості, наніс один удар кулаком правою рукою, в ліву частину тулубу солдата ОСОБА_8 , заподіявши останньому тяжкі наслідки у вигляді розриву селезінки, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент заподіяння.
21.02.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 406 КК України.
14.03.2022 постановою прокурора у кримінальному провадженні винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження, а 28.04.2022 постановою керівника Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону зазначену постанову скасовано.
28.04.2022 стороні захисту підозрювану ОСОБА_5 , його захиснику адвокату ОСОБА_4 повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000005 від 08.01.2022та надано підозрюваному та його захиснику доступ до всіх матеріалів кримінального провадження № 0000005 від 08.01.2022 в 2 томах у прошитому та пронумерованому вигляді.

28.04.2022 підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 ознайомились із першим томом кримінального провадження та частково із другим томом кримінального провадження, а саме із документами загальним обсягом 33 арк. При цьому, під час підписання протоколу про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів, речових доказів) досудового розслідування, адвокатом ОСОБА_4 власноручно зазначено на 3 та 4 аркуші вказаного протоколу, що ознайомлення здійснено частково, що не відповідає дійсності.

29.04.2022 та 02.05.2022 підозрюваний ОСОБА_5 без участі свого захисника адвоката ОСОБА_4 , прибув до органу досудового розслідування та відмовився від ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, пояснивши вказане відсутністю свого захисника та вказав, що причини його не прибуття пояснити не може.

Враховуючи, зазначене, а також бездіяльність сторони захисту, орган досудового розслідування приходить до висновку, що сторона захисту фактично самостійно відмовляється від ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, яке є їх беззаперечним правом..

В судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 щодо задоволення клопотання заперечували, посилаючись на його необгрунтованість.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників судового розгляду слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві під процесуальним керівництвом Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000005 від 08.01.2022 за підозрою ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 406 КК України.
В рамках вказаного кримінального провадження, 21.02.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 406 КК України.
14.03.2022 постановою прокурора у кримінальному провадженні винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження, а 28.04.2022 постановою керівника Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону зазначену постанову скасовано.
28.04.2022 стороні захисту підозрювану ОСОБА_5 , його захиснику адвокату ОСОБА_4 повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000005 від 08.01.2022та надано підозрюваному та його захиснику доступ до всіх матеріалів кримінального провадження № 0000005 від 08.01.2022 в 2 томах у прошитому та пронумерованому вигляді.

28.04.2022 підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 ознайомились із першим томом кримінального провадження та частково із другим томом кримінального провадження, а саме із документами загальним обсягом 33 арк. При цьому, під час підписання протоколу про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів, речових доказів) досудового розслідування, адвокатом ОСОБА_4 власноручно зазначено на 3 та 4 аркуші вказаного протоколу, що ознайомлення здійснено частково, що не відповідає дійсності.

29.04.2022 та 02.05.2022 підозрюваний ОСОБА_5 без участі свого захисника адвоката ОСОБА_4 , прибув до органу досудового розслідування та відмовився від ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, пояснивши вказане відсутністю свого захисника та вказав, що причини його не прибуття пояснити не може.

Як визначено у ч.ч. 2, 3, 4 ст. 290 КПК України, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді. Надання доступу до матеріалів включає в себе можливість робити копії або відображення матеріалів.

Право на ознайомлення з усіма матеріалами досудового розслідування гарантує реалізацію конституційного права підозрюваного на отримання інформації, зокрема, щодо суті пред`явленого обвинувачення та стану розгляду справи, а також забезпечує підозрюваному чи його захиснику можливість підготувати захист від пред`явленого обвинувачення.

Отже, право на ознайомлення із матеріалами досудового розслідування та право на отримання інформації про закінчення розслідування у кримінальному провадженні є складовими конституційного права на захист.

Водночас, ознайомлення підозрюваного чи його захисника з матеріалами досудового розслідування є елементом кримінального судочинства і його порядок відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 92 Конституції України визначається законами України.

Відтак, право на таке ознайомлення не є абсолютним, про що також зазначив Конституційний Суд України у рішенні по справі № 1-4/2012 про ознайомлення обвинуваченого і захисника з матеріалами кримінальної справи. Ознайомлення обвинуваченог о чи його захисника з матеріалами справи в межах розумних строків відповідає завданням кримінального судочинства, визначеним у ст. 2 КПК України, що з одного боку забезпечує реалізацію прав і свобод людини і громадянина, а з іншого вимагає від особи відповідальної поведінки, зумовленої законними потребами, інтересами інших осіб (зокрема, потерпілого) та суспільства в цілому.

Згідно ч. 10 ст. 290 КПК України, у разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.

Конституційний Суд України вважав, що положення КПК України щодо визначення сторонам строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження узгоджуються з практикою Європейського Суду з прав людини та з підпунктом „b пункту 3 статті 6 Конвенції, відповідно до якого кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право мати час і можливості для підготовки свого захисту.

Так, Європейський Суд неодноразово зазначав, що право на захист не є абсолютним, а за змістом статті 6 Конвенції прийнятними є лише вкрай необхідні заходи, які обмежують право на захист (рішення від 23 квітня 1997 року у справі «Ван Мехелен та інші проти Нідерландів, від 25.09.2008 року у справі «Полуфакін і Чернишов проти Росії»). Як зауважив Європейський Суд, підпункт „b пункту 3 статті 6 Конвенції гарантує обвинуваченому мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту», а це означає, що така підготовка охоплює все, що є «необхідним» для підготовки розгляду справи судом. Крім того, можливості, доступні кожному, хто обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, мають включати ознайомлення для цілей підготовки свого захисту з результатами розслідувань, які проводилися протягом усього провадження у справі. Однак питання адекватності часу і можливостей, наданих обвинуваченому, слід вирішувати в контексті обставин кожної конкретної справи (рішення від 21.10.2010 року у справі «Корнєв і Карпенко проти України»). Так, у рішенні від 18.02.2010 року у справі «Гаважук проти України» Європейський Суд визнав, що можливість обвинуваченого ознайомитися з матеріалами справи протягом п`яти днів є достатнім часом у цій справі в розумінні підпункту „b пункту 3 статті 6 Конвенції.

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить поняття «затягування процесу ознайомлення з матеріалами кримінального провадження», зазначений інститут кримінального судочинства є оціночною категорією і в кожному разі, з огляду на вищезазначену практику Європейського Суду з прав людини, вирішується судом в залежності від конкретних обставин справи.

Так, матеріали досудового розслідування № 0000005від 08.01.2022 року складаються з 2 томи.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 21 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться розумність строків.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Відповідно до ч. 5 ст. 28 КПК України, кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Зважаючи на викладене, враховуючи дані про особу підозрюваного та його захисника, який має вищу освіту, об`єм матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що вони об`єктивно спроможні швидше знайомитися з матеріалами досудового розслідування, а відтак, у справі наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість визначення строку, протягом якого останні мають ознайомитися з матеріалами досудового розслідування.

Відтак, враховуючи обсяг, складність матеріалів та умови доступу до них, час з якого надано доступ до матеріалів (з 28.04.2022), фактичну відмову від ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, (2 томи), а також те що органом досудового розслідування забезпечено належні умови для реалізації права на доступ до матеріалів, слідчий суддя вважає, що строк до 23.05.2022 року включно буде достатнім для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в повному обсязі, відтак клопотання слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене Прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , про встановлення стороні захисту строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування № 0000005 від 08.01.2022 року є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 290, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання Слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене Прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , про встановлення стороні захисту строку для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування № 0000005 від 08.01.2022 року задовольнити частково.

Встановити стороні захисту підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику ОСОБА_4 , а також іншим захисникам, у разі їх залучення підозрюваними для свого захисту, строк для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування № 0000005 від 08.01.2022 року до 23.05.2022 року включно.

Роз`яснити, що після спливу вказаного строку сторона захисту вважається такою, що реалізувала своє право на доступ до матеріалів досудового розслідування № 0000005 від 08.01.2022 року.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали о 09 год. 30 хв. 16.05.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1