У Х В А Л А
Справа № 285/4448/22

провадження № 1-кс/0285/849/22

04 жовтня 2022 року м. Новоград-Волинський

Слідча суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

клопотання ОСОБА_3 ,

про скасування арешту майна
по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000604 від 07.09.2022,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України

ВСТАНОВИЛА:
Заявник 03.10.2022 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив скасувати арешт, накладений на автомобіль Opel Astra, реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі Автомобіль), та передати його йому, як власнику майна.
Посилається на те, що в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, 09.08.2022 ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області (далі Ухвала Суду) було накладено арешт на Автомобіль.30.09.2022 винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю в діянні учасників ДТП складу зазначеного кримінального правопорушення, а тому просить скасувати арешт на Автомобіль.
Заперечень щодо задоволення клопотання від сторони обвинувачення не надійшло.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
Арешт майна це тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (ст.170 КПК).
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК.

Встановлено, що впровадженні органу поліції перебувають матеріали досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, з якого вбачається, що 07.09.2022 близько 17 год. 30 хв. водій Гулянський, керуючи Автомобілем та рухаючись в напрямку виїзду із двору будинку АДРЕСА_1 , здійснив наїзд на неповнолітнього велосипедиста ОСОБА_4 , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП велосипедист отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому правої ноги. Цього ж дня проведено огляд місця події, під час якого транспортні засоби було вилучено до Новоград-Волинського районного відділу поліції, визнано речовими доказами та Ухвалою Суду на них накладено арешт.
Арешт майна був застосований з врахуванням вимог ст.98 КПК України, оскільки майно є речовим доказом, який міг зберегти на собі або містить сліди кримінального правопорушення та відомості, які можуть бути використані як докази.

Власником Автомобіля, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 24.12.2020, є ОСОБА_3 , заявник по справі.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано, якщо його власником або володільцем буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Гарантії захисту права власності закріплені у ст.41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідність балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Зі змісту ч.3 ст.174 КПК України у разі закриття кримінального провадження на стадії досудового розслідування одночасно з винесенням відповідної постанови прокурор зобов`язаний скасувати арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.
Із закриттям кримінального провадження втрачається легітимна мета арешту майна як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження.

Способів захисту права власника або іншого володільця, порушеного внаслідок неприйняття обов`язкового процесуального рішення про скасування арешту майна одночасно з постановою про закриття кримінальної справи, нормами КПК України прямо не передбачено.

Водночас після закриття кримінальної справи, коли будь-які законні підстави для арешту майна відпали, продовження дії цього заходу з причин невиконання прокурором законного обов`язку щодо його скасування одночасно з прийняттям рішення про закриття кримінальної справи є свавільним втручанням у право власності особи, яке є об`єктом охорони за статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. В означеній ситуації утвердження й забезпечення прав і свобод та надання людині ефективного засобу юридичного захисту від їх порушень з огляду на положення ст.3 Конституції України, ст.13 Конвенції є головним обов`язком держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Оскільки 30.09.2022 кримінальне провадження №0000604 слідством було закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, здійснення судового контролю дотримання прав і свобод людини на відповідній стадії процесу згідно з чинним кримінальним процесуальним законом належить до повноважень слідчого судді. Так як прямих заборон ініціювання перед слідчим суддею питання про скасування арешту майна у відповідній ситуації і прийняття ним такого рішення закон не встановлює, то питання про скасування арешту майна може бути вирішено слідчим суддею за клопотанням власника або іншого володільця майна в порядку, передбаченому ст.174 КПК України.

Враховуючи те, що на час розгляду клопотання відпала потреба в арешті вище вказаного майна, кримінальна справа по даному факту закрита, рахую за можливе клопотання про скасування арешту задовольнити. Вимога ж про передачу автомобіля власнику в такому разі є надлишковою і такою, що охоплюється скасуванням самого арешту. Слід зазначити, що підставами припинення права власності є юридичні факти (певні обставини), з якими закон пов`язує ліквідацію права власності взагалі або перехід його до іншої особи. Юридичний наслідок у вигляді арешту майна не позбавляє його власника прав на нього.
Керуючись ст.ст. 170-174, 369-372 КПК України слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА :
Клопотання ОСОБА_3 задовольнити.
Скасувати вид заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту,

накладеного ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду №285/4448/22 від 09.09.2022,

на автомобіль Opel Astra, реєстраційний номер НОМЕР_1 ,
який на праві власності належить ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? О. О. Літвин