Справа №295/5985/22
УХВАЛА
Іменем України

30.06.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,
розглянувши клопотання про арешт майна, внесене слідчим СУ ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , внесене в кримінальному провадженні №0000557 від 06.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 190 КК України, та додані до клопотання матеріали,-
в с т а н о в и в:
Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене 29.06.2022 року в ході проведення обшуку у будинку АДРЕСА_1 та у автомобілі марки Опель реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Дослідивши подане клопотання слідчий суддя дійшов висновку про невідповідність його нормам статті 171 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
В свою чергу згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

1. Всупереч викладеним вимогам, у клопотанні відсутнє обгрунтування підстав і мети накладення арешту на вилучене під час обшуку майно, зокрема, не вказано доказом яких фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, може бути використано вилучене майно.
Потребує конкретизації посилання слідчого на те, що вилучене майно «може містити інформацію про обставини вчинення злочину....».

2. До клопотання не долучено документи, які підтверджують право власності на майно, що слідчий просить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

3. Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Проте, у клопотанні не вказано даних про власника, володільця вилученого майна, його адресу або будь які інші контакти власника, безпосередньо користувача вилученого майна, що унеможливлює виклик останнього в судове засідання для розгляду клопотання.

Відповідно до частини третьої ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Керуючись ст. ст. 40, 132, 171, 172 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання про арешт майна, внесене слідчим СУ ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , внесене в кримінальному провадженні №0000557 від 06.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 190 КК України - повернути прокурору для усунення недоліків.
Встановити строк для усунення зазначених недоліків, що не перевищує 72 години з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1