ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2464/22 Справа № 180/3202/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000426 від 12.11.2021 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2022 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Марганці, Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, -

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2022 року задоволено клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05 жовтня 2022 року.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя, врахувавши те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення корисного злочину, звільнений з місць позбавлення волі в червні 2021 року, та знов вчинив новий злочин, неодружений, соціальних зв`язків не має, не працює, проживає не за місцем реєстрації, дійшов висновку, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, тому продовжив застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою змінити йому запобіжний захід на більш м"який, зокрема на домашній арешт.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, обвинувачений посилається на неповноту судового розгляду та істотне порушення вимог матеріального і процесуального закону. Так, апелянт зазначає, що пред"явлене йому обвинувачення, всупереч положенням Конституції України та Європейській конвенції з прав людини, є сфальсифікованим, необґрунтованим та будь-яких належних та достатніх доказів на підтвердження вчинення ним дій, викладених у обвинувальному акті, прокурором до суду надано не було. Разом з цим, обвинувачений вказує на те, що ризики, викладені у клопотанні прокурора, є недоведеними, ґрунтуються на припущеннях та нічим не підтверджені, проте, незважаючи на вимоги закону, ці обставини судом не перевірялися.
При цьому, обвинувачений звертає увагу на те, що він має постійне місце проживання, батьків похилого віку, що також не було враховано судом та безпідставно продовжено застосування виняткового запобіжного заходу, тому ухвалу підлягає скасуванню.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого, який підтримав вимоги скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського Суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Згідно зі ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Цих вимог кримінального процесуального закону, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , суд першої інстанції дотримався в повній мірі.
Апеляційним судом встановлено, що в провадженні Марганецького міського суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000426 від 12.11.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України.
На стадії досудового розслідування ухвалою слідчого судді ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який за наслідками розгляду клопотання прокурора продовжувався в установленому законом порядку, зокрема оскаржуваною ухвалою.
Апеляційний суд вважає, що при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку застосування запобіжного заходу та обґрунтовано дійшов висновку про існування тих обставин, що можуть перешкодити завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.
У відповідності до ст. 178 КПК України, суд першої інстанції також врахував, що ОСОБА_5 обвинувачується вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, особу обвинуваченого, який раніше судимий, був звільнений з місць позбавлення волі в червні 2021 року, та вчинив новий злочин, є неодруженим, соціальних зв`язків не має, не працює, проживає не за місцем реєстрації, й що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою й відсутність процесуальної можливості застосування менш суворого виду запобіжного заходу, зокрема й домашнього арешту, про що йдеться в апеляційній скарзі.
Враховуючи викладене, висновки суду про те, що у цій конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи обвинуваченого та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованим.
Разом з цим, доводи скарги обвинуваченого про те, що ризики у провадженні є недоведеними, не заслуговують на увагу, оскільки ризики, вказані в ухвалі, судом встановлені та підтверджуються наявними у провадженнями доказами, відповідно до яких, ці ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Доводи скарги аплянта про те, що пред`явлений йому обвинувальний акт, є сфальсифікованим, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки на цьому етапі провадження суд не вирішує ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Посилання обвинуваченного на те, що він має постійне місце проживання, батьків похилого віку, не свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв"язків та не є достатніми стримуючим факторам його належної процесуальної поведінки.
Отже, суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 та належно з`ясував всі обставини, які мають значення для вирішення цих питань. При цьому, переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою, апеляційним судом не встановлено.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала є вмотивованою і обґрунтованою, постановленою у відповідності до вимог закону й на підставі об`єктивно з`ясованих обставин провадження, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими й оціненими судом, та не убачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 422-1 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 , залишити без задоволення.
Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2022 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4