Дата документу 02.05.2022 Справа № 317/255/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/990/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №317/255/20Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2022 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 , щодо якого вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 24 лютого 2022 року про продовження строку поміщення його до закладу з надання психіатричної допомоги у кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Курська рф, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.125, ч.1 ст.162 КК України,

ВСТАНОВИЛА
Вказаною ухвалою районного суду задоволено клопотання прокурора та продовжено строк поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, ОСОБА_7 на 60 днів, тобто по 24 квітня 2022 року включно.

В апеляційній скарзі особа, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_7 просив переглянути ухвалу суду, оскільки він не страждає будь-яким психічним захворюванням, працює водієм.

ОСОБА_7 було заявлено клопотання про здійснення апеляційного розгляду за його участю, у зв`язку з чим апеляційним судом було організовано відеоконференцію з установою, в якій наразі утримується ОСОБА_7 , і яка є територіально віддаленою від приміщення Запорізького апеляційного суду. Проте ОСОБА_7 категорично відмовився брати участь в організованій судом відеоконференції.

Між тим колегія суддів, з огляду на запровадження на території України воєнного стану, а також з урахуванням того, що конвоювання осіб (тим більше із іншої області) на даний час є неможливим через залучення конвойної роти до виконання заходів, пов`язаних з охороною громадського порядку та оборони, дійшла висновку про можливість здійснити апеляційний розгляд за відсутності ОСОБА_7 , який під час судового засідання був представлений захисником.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; з`ясувавши позицію захисника, який повністю підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні; перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З представлених матеріалів провадження вбачається, що в провадженні Запорізького районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.125, ч.1 ст.162 КК, яке здійснюється у формі застосування примусових заходів медичного характеру.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, на 60 днів.

Суд першої інстанції, задовольняючи дане клопотання, виходив з того, що підстави для обрання запобіжного заходу у виді поміщення ОСОБА_7 до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, на даний час не відпали, а тому слід продовжити застосування до ОСОБА_7 даного запобіжного заходу, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.508 КПК до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішення питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи:

1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом;

2) поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

При цьому виходячи з ч.3 ст.508 КПК застосування запобіжних заходів, передбачених частиною першою вказаної статті здійснюється із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.177 КПК підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу суд, крім наявності ризиків зазначених у ст.177 КПК, зобов`язаний оцінити та врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК.

Також розглядаючи клопотання про продовження запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд має з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

На переконання колегії суддів рішення суду про продовження запобіжного заходу у виді поміщення ОСОБА_7 до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, ґрунтується на зазначених вимогах процесуального закону.

Так, перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК, суд першої інстанції правильно встановив, що заявлені ризики того, що ОСОБА_7 може ухилятися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також незаконно впливати на потерпілого і свідків, об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити строк поміщення ОСОБА_7 , щодо якого вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

На підтвердження існування вказаних ризиків свідчать ті обставини, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, в тому числі і особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, що може спонукати його до ухилення від суду.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за вчинення злочину проти здоров`я особи. При цьому в провадженні суду перебуває ще одне кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , де він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Зазначені обставини у сукупності істотно підвищують ризик вчинення нового кримінального правопорушення.

Також кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 у формі застосування примусових заходів медичного характеру наразі триває і не завершено, потерпілий та свідки судом не допитані, що з огляду на обставини вчинених кримінальних правопорушень дає підстави вважати доведеним ризик незаконного впливу на зазначених осіб з боку ОСОБА_7 .

Отже приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції цілком обґрунтовано продовжив щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги, в умовах, що виключають його небезпечну поведінку. Таке рішення суду відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу ОСОБА_7 у сукупності дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК.

На переконання колегії суддів застосування до ОСОБА_7 іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не буде відповідати характеру та ступеню небезпечності кримінальних правопорушень та меті таких заходів.

Посилання ОСОБА_7 на відсутність у нього психічного захворювання є непереконливими з огляду на наявність висновку судово-психіатричного експерта №52 від 14 квітня 2021 року.

Та обставина, що ОСОБА_7 працевлаштований водієм, за встановлених у справі обставин не може бути беззаперечним стримуючим фактором подальшої його належної процесуальної поведінки.

Отже колегія суддів, виходячи з наведених в апеляційній скарзі мотивів, не знаходить законних та обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали чи зміни запобіжного заходу ОСОБА_7 за наслідками апеляційного розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою безумовне скасування ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 24 лютого 2022 року про продовження на 60 днів по 24 квітня 2022 року включно строку поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги ОСОБА_7 в умовах, що виключають його небезпечну поведінку залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4