Справа №592/8435/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/442/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Погроза або насильство щодо працівника правоохоронного органу
УХВАЛА
Іменем України

17 жовтня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 592/8435/19 за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.08.2021 про закриття кримінального провадження через закінчення строку досудового розслідування,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

захисника адвоката ОСОБА_11 ,

установила:

У поданих апеляційних скаргах:

- прокурор ОСОБА_12 просить скасувати ухвалу через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, оскільки право закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК належить виключно прокурору;

- потерпілий ОСОБА_13 також просить скасувати ухвалу та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, оскільки через порушення прокурором вимог КПК щодо продовження строку досудового розслідування та затвердження обвинувального акта зі спливом цього строку він був позбавлений права на захист та відшкодування завданої йому кримінальним правопорушенням шкоди з об`єктивно незалежних від нього причин, а обвинувачений, при наявності достатніх доказів на підтвердження його винуватості, не притягнутий до кримінальної відповідальності. Крім того, порушення строку досудового розслідування виявлено тільки після двох років розгляду справи в суді першої інстанції.

У запереченнях захисник ОСОБА_11 просить залишити апеляційні скарги без задоволення, а ухвалу без змін.

Згідно обвинувального акта органом досудового розслідування ОСОБА_10 пред`явлене обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.08.2021 кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру. Свою ухвалу суд першої інстанції вмотивував тим, що обвинувальний акт надійшов до суду поза межами визначеного законом строку.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_9 , які підтримали апеляційні скарги, доводи обвинуваченого ОСОБА_10 та захисника ОСОБА_11 , які заперечили проти апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Зокрема, відповідно ст. 113 КПК процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи. Ця норма введена в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не має зворотної дії в часі та застосовується до справ, у яких відомості про кримінальне правопорушення, внесені в ЄРДР після введення в дію цих змін.

Вказані положення процесуального закону кореспондують загальній засаді кримінального провадження, закріпленій у ст. 28 КПК, відповідно якої розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень, і співвідносяться із судовою практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Іванов проти України» зазначено, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) в кримінальному провадженні застосовується у такий спосіб, щоб особа, яку звинувачено, не залишалася тривалий час у стані невизначеності щодо своєї долі (п. 71). Аналогічні позиції ЄСПЛ висловив у справах «Карт проти Туреччини» (п. 68), «Вемхофф проти Німеччини» (п. 18). При цьому Суд у справі «Іванов проти України» вказав, що період, який має прийматися до уваги повинен відраховуватися саме з порушення кримінальної справи проти особи (п. 63).

В інтерпретації ж чинного КПК цей період необхідно відраховувати з дня притягнення до кримінальної відповідальності як стадії кримінального провадження, яка, згідно п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК, починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 1 ст. 219 КПК, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення у ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом, а згідно п. 4 ч. 3 цієї статті з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців.

Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження та строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК, не включається у строки, передбачені цією статтею (ч. 5 ст. 219 КПК). Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому § 4 Глави 24 цього Кодексу (ч. 4 ст. 219 КПК), при цьому строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає (ч. 5 ст. ст. 294 КПК).

Прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом (ч. 2 ст. 283 КПК).

Як неодноразово зазначав Верховний Суд (далі ВС), кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням), а тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови ВС від 26.05.2020 у справі № 556/1381/18, від 01.07.2021 у справі № 752/3218/20; ухвали ВС від 26.05.2020 у справі № 712/6375/18, від 15.03.2021 у справі № 676/6116/18, від 05.04.2021 у справі № 676/804/20, від 21.04.2021 у справі № 991/6516/20).

Визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ. У разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів (ч. 1, 10 ст. 290 КПК).

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, 13.01.2019 ОСОБА_10 повідомлено про підозру, а 09.04.2019 ОСОБА_10 та його захиснику ОСОБА_11 повідомлено про завершення досудового розслідування. Ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження тривало з 04.04.2019 до 20.05.2019.

Таким чином, строк досудового розслідування припадав на 13.03.2019, однак дії, передбачені ч. 1 ст. 290 КПК, виконані слідчим вже після спливу вказаного строку. При цьому, ознайомлення сторони захисту з матеріалами провадження також відбулося не в межах вказаного строку.

29.05.2019 відносно ОСОБА_10 складений та затверджений обвинувальний акт, який скерований до суду, але отриманий установою лише 31.05.2019 (дані щодо направлення обвинувального акта не шляхом особистої подачі до суду відсутні).

Враховуючи ті обставини, що з моменту оголошення про підозру ОСОБА_10 до направлення обвинувального акта до суду минуло більше двох місяців, строк досудового розслідування кримінального провадження не продовжувався, кримінальне правопорушення не відноситься до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_10 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.

Є необгрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора відносно того, що суд не мав права закривати кримінальне провадження за наведених вище обставин через відсутність на це процесуальних повноважень, оскільки КПК не містить положень, які б вказували на те, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, є компетенцією виключно прокурора та не може бути закрите судом на будь-якій стадії кримінального процесу (до виходу суду в нарадчу кімнату для ухвалення рішення по суті).

Положення ж ч. 7 ст. 284 КПК містять не вичерпний перелік підстав для закриття кримінального провадження судом, а тільки вказують на те, у якій формі суд ухвалює відповідне рішення в залежності від встановлення тієї чи іншої підстави. При цьому необхідно зазначити, що здійснення судового провадження при наявності підстав для закриття кримінального провадження відповідно п. 1 ч. 2 ст. 412 КПК становить істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою безумовне скасування судового рішення, ухваленого за результатами такого судового розгляду, судом апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги потерпілого відносно того, що рішення про закриття кримінального провадження порушило його законні права не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч. 2 ст. КПК).

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч. 1 ст. 9 КПК).

Відповідно ст. 26 КПК, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, а недотримання прокурором вимог кримінального процесуального закону, внаслідок яких порушені права потерпілого, можуть потягнути за собою лише відповідальність службової особи.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження постановлена за наявності на те правової підстави, передбаченої п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, є належним чином обґрунтованою та вмотивованою. При цьому таке повноваження суду є не дискрецією суду, а є обов`язком, тому можливе порушення прав потерпілого не можна ототожнювати виключно із реалізацією судом завдань кримінального провадження та рішенням суду, яке ухвалене на підставі вимог закону внаслідок закінчення строку досудового розслідування після повідомлення ОСОБА_10 про підозру, питання про що було порушеною стороною захисту.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.08.2021 щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_14 за ч. 2 ст. 345 КК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4