Справа № 214/4966/17
1-кп/214/76/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2022 рокуСаксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

його представника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження №0001269, внесене до ЄРДР 17 липня 2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зміївки Бериславського району Херсонської області, громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2017 року, приблизно о 20 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_7 , керуючи у світлий час доби технічно справним автомобілем «Деу Ланос», р/н НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині Об`їзної дороги м. Кривого Рогу з боку вул. Нікопольське шосе в напрямку м-р Індустріального в Саксаганському районі м. Кривого Рогу зі швидкістю біля 97,7-102,1 км/год.

У цей час по регульованому пішохідному переходу напроти Станції швидкісного трамваю «ім. Гутовського» на червоний сигнал світлофору, перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, проїзну частину Об`їзної дороги перетинав пішохід ОСОБА_5 .

Водій ОСОБА_7 , наближаючись до зазначеного пішохідного переходу, повинен був діяти відповідно до п. п. 1.5; 2.3 (б); 12.4; 12.9 (б) ПДР України, однак, діючи зі злочинною недбалістю, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, перевищив дозволену для руху транспортних засобів в населеному пункті швидкість керованого ним автомобіля, чим порушив вимоги п. п. 1.5; 2.3 (б); 12.4; 12.9 (б) ПДР України, відповідно до яких:

- «1.5. … бездіяльність учасників дорожнього руху ... не повинні … загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- «2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, ...»;

- «12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год.»;

- «12.9 Водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в п. п. 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» п. 30.3 цих Правил»;

У результаті порушення вказаних правил безпеки дорожнього руху водій ОСОБА_7 , керуючи вищевказаним автомобілем, рухаючись з перевищенням дозволеної для руху транспортних засобів в населеному пункті швидкості, виїхав на зелене світло на регульований пішохідний перехід та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , унаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді сполученої травми, закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, скалкового перелому зовнішньої пластинки лобної кістки, перелому кісток носу, забійних ран тім`яної ділянки праворуч та в проекції лівої надбрівної дуги, саден тім`яної ділянки голови та носу, синця лобної ділянки, різаних ран шиї, закритої травми грудної клітини, перелому гребня лівої лопатки, переломів бічних відділів 5-9 ребер ліворуч, задніх відділів 10 та 12 ребер ліворуч, переломів попередніх виростків 2-5 поперекових хребців, перелому обох сідничних та обох лонних кісток тазу, куприка праворуч, закритої травми живота, розривів селезінки, що призвело до її видалення, розлоги зачеревної гематоми (об`ємом 1,5 л) з проривом у черевну порожнину, забою нирок, закритого перелому середньої третини лівої плечової кістки зі зміщенням уламків, закритого перелому середньої третини правої стегнової кістки зі зміщенням уламків та саден правої верхньої та обох нижніх кінцівок, які ускладнились розвитком шоку, кровотечею в черевну порожнину та аспіраційним синдромом.

Між порушенням вимог ПДР України та настанням наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 є прямий причинний зв`язок.

Своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження.

Потерпілий у судовому засіданні показав, що у вечірній час 16 липня 2017 року він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, переходив дорогу в районі Об`їзної дороги в м. Кривому Розі на вул. Гутовського, він майже перейшов дорогу, коли відчув удар, а більше він нічого не пам`ятає, до тями він прийшов уже в лікарні.

Обвинувачений у судовому засіданні повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушеннята підтвердив усі обставини його вчинення, що викладені в обвинувальному акті, при цьомуу вчиненому щиро розкаявся, просив суд не карати його суворо, не позбавляти його волі, взяти до уваги, що він повністю відшкодував завдану матеріальну та моральну шкоду потерпілому, і той не має до нього жодних претензій, на підтвердження чого надав суду відповідну розписку від потерпілого, що він дуже жалкує з приводу вчиненого та зробив для себе належні висновки.

Окрім показань потерпілого та обвинуваченого, судом досліджені письмові документи, які позитивно характеризують особу останнього за місцем його проживання, підтверджують відсутність у нього судимості та відповідні медичні довідки, які свідчать про те, що обвинувачений під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває, а також розписку потерпілого, згідно якої останній отримав від обвинуваченого повне відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди, ніяких претензій до нього не має та з цивільним позовом до нього звертатись не буде (т. 1 а. с. 97-106, т. 2 а. с. 38, 167).

Суд, ураховуючи думки учасників судового провадження, повне визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та впевнився у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавленим права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому у відповідності до положень ст. 349 КПК України вважає достатнім дослідження наступних доказів: показань потерпілого та обвинуваченого, а також письмових документів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особисте ставлення обвинуваченого до вчиненого та його щире каяття, особу обвинуваченого, який за місцем свого проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває, відшкодував завдану матеріальну та моральну шкоду потерпілому у повному обсязі, ставлення самого потерпілого до обвинуваченого, який жодних претензій до нього не має.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, визнаються щире каяття останнього, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне повне відшкодування завданої шкоди потерпілому.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, у судовому засіданні не встановлено.

Тому суд, ураховуючи викладені вище обставини у їх сукупності, вважає, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, але із застосуванням ч. 1 ст. 75 КК України, позаяк приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, а також без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 126 КПК України суд стягує з обвинуваченого процесуальні витрати, а долю речових доказів вирішує у відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України.
Обраний запобіжний захід до обвинуваченого у вигляді особистого зобов`язання слід залишити без змін до набранням вироком законної сили.
Арешт, накладений 19 липня 2017 року ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу на автомобіль «Деу Ланос», р/н НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 19.05.2017 року належить ОСОБА_7 , підлягає скасуванню.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Обраний запобіжний захід до ОСОБА_7 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набранням вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_7 у дохід держави 3 834,70 грн. у відшкодування витрат, понесених на проведення експертиз.

Скасувати арешт, накладений 19 липня 2017 року ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу на автомобіль «Деу Ланос», р/н НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 19.05.2017 року належить ОСОБА_7 .

Після набрання вироком законної сили, речові докази автомобіль «Деу Ланос», р/н НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 19.05.2017 року належить ОСОБА_7 і знаходиться у нього на зберіганні, повернути законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .