Справа № 572/270/21
У Х В А Л А
25 серпня 2022 року Сарненський районний суд Рівненської області в складі :
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження :
прокурора - ОСОБА_3
захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,
ВСТАНОВИВ :
В провадженні Сарненського районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, 3 ст.27 ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27 ч.3 ст.307, ч.2 ст.307, ч.1 ст.368 КК України, ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27 ч.3 ст.307 КК України.
В судовому засіданні в межах даного кримінального провадження прокурором повторно заявлено клопотання про продовження терміну дії обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .
В обґрунтування заявленого клопотання прокурором в клопотанні зазначено, що обвинувачений обгрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованих злочинів, на даний час продовжують існувати ризики, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме : ризик можливості переховуватись від суду у разі перебування на волі (з огляду на тяжкість діяння, що йому інкриміновано та можливе покарання, яке може бути призначено у разі визнання останнього винним), а також ризик можливого незаконного впливу на свідків, одним із яких є дружина обвинуваченого, що приймала участь у вчиненні інкримінованого ОСОБА_6 діяння, під психологічним впливом останнього. Крім цього, прокурор зазначає, що діяння, інкриміновані обвинуваченому, який не працевлаштований, має ознаки злочинного промислу, що може бути підставою для вчинення ОСОБА_6 нових кримінальних правопорушень.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просить продовжити строк дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу.
Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_9 заперечили щодо заявленого клопотання, оскільки, як і попередньо, вважають його безпідставним, оскільки ризики, вказані прокурором є надуманими, зазначають, що запобігти вказаним ризикам можливо шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу - у виді домашнього арешту, так як обвинувачений має можливість арендувати житло у м.Сарни або у м.Рівне, де і може перебувати ппротягом судового провадження.
Відповідно до положень ч. 4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються : під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Під час підготовчого провадження 04 лютого 2021 року судом відносно ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, термін дії якого в подальшому продовжено ухвалами суду і на даний час закінчується 29 серпня 2022 року.
Метою застосування запобіжного заходу є, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, в тому числі, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі, переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду.
Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є обов"язковою до застосування на території України, кожен має право на свободу та особисту недоторканість, нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Згідно із ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких, так як санкція вказаної норми передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років, а тому судом враховувалась тяжкість злочину, що інкримінується обвинуваченому, та термін покарання, який може бути призначено останньому за наявності доведення його вини, що може бути підставою для наявності у обвинуваченого наміру переховуватись від суду.
При вирішенні питання обрання відносно ОСОБА_6 вказаного запобіжного заходу, суд вважав, що прокурором підтверджено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме : можливість продовження злочинної діяльності, оскільки обвинуваченому інкриміновано продовження протиправної діяльності в той час, як він перебував в місцях позбавлення волі. Жодних доказів, які б свідчили про відсутність вказаних прокурором ризиків, стороною захисту суду не надано.
Крім цього суд вважав обґрунтованими інші наведені ризики, а саме : можливість переховуватись від слідства та суду, за умови слабких соціальних зв`язків обвинуваченого, який не працевлаштований, а також ризик можливого впливу обвинуваченого на свідків, одним із яких є дружина останнього.
Суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строку дії обраного запобіжного заходу відповідає наведеним вище вимогам кримінального процесуального закону, оскільки судом не встановлено обставин, за яких припинили існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, що стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Так, на даній стадії судового провадження не допитано більшість свідків, серед яких є дружина обвинуваченого.
На думку суду вказані обставини свідчать про неможливість обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу.
В даному випадку судом враховано, крім іншого, що стороною захисту не надано доказів того, що обвинувачений має місце постійного проживання на території Рівненської області, за яким суд міг здійснити виклик останнього.
Таким чином, враховуючи наведені обставини, а саме : наведені прокурором ризики, які суд вважає обгрунтованими та такими, що не припинили існувати на даний час, відсутність відповідних доказів з боку сторони захисту на доведення вказаних цією стороною аргументів, суд вважає, що ризики, які стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжують існувати, а обрання більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 не зможе запобігти встановленим ризикам, через що клопотання прокурора підлягає до задоволення.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Місцем попереднього увязнення є Рівненський слідчий ізолятор.
Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів з дня продовження терміну його дії, тобто до 24 жовтня 2022 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя