Справа № 639/1118/22
Провадження № 1-в/639/117/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2022 року

Жовтневий районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора- ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання заст. начальника Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення від покарання, призначеного судом у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , засудженої 13.02.2020 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.01.2021 вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.02.2020 приведено у відповідність до КК України в редакції ЗУ №2617-VІІІ від 22.11.2018, замінивши покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, та вважати засудженою вказаним вироком за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт, -

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 звернулася з поданням про звільнення від покарання, призначеного судом у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, посилаючись на те, що ОСОБА_5 засуджена 13.02.2020 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.01.2021 вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.02.2020 приведено у відповідність до КК України в редакції ЗУ №2617-VІІІ від 22.11.2018, замінивши покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, та вважати засудженою вказаним вироком за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт. 26.04.2021 до Новобаварського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області відносно гр. ОСОБА_5 для виконання надійшла ухвала Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.01.2021. 26.04.2021 року за вих. №24/25/1717-21 ОСОБА_5 направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 05.05.2021, засуджена до органу пробації не з`явилася, причини неявки не повідомила. 06.05.2021 року за вих. №24/25/1865-21 ОСОБА_5 направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 14.05.2021, засуджена до органу пробації не з`явилася, причини неявки не повідомила.17.05.2021 відносно засудженої ОСОБА_5 розпочаті першочергові розшукові заходи з виявлення засудженої, місцезнаходження якої невідомо. Однак, місцезнаходження засудженої не встановлено. 30.06.2021 керуючись п. 5 ст. 36 КВК України матеріали початкового розшуку стосовно засудженої ОСОБА_5 були передані до ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області для проведення подальших розшукових заходів. За період перебування на обліку засуджена ОСОБА_5 не вчинила нового правопорушення, що підтверджується вимогою УІАП ГУ НП в Харківській області. Станом на 16.03.2022 відомості з УІАП ГУ НП в Харківській області не надходили, оскільки з 24.02.2022 року Указом Президента України №64/2022 в Україні введено воєнний стан.

Представник Новобаварського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області та засуджена в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причину своєї неявки суд не повідомили, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталися.

При таких обставинах, суд вважає можливим розглянути вказане подання без участі засудженого, так як відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, який був належним чином повідомлений про місце та час розгляду клопотання (подання), що не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Заслухавши думку прокурора, який проти задоволення подання заперечував, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

ОСОБА_5 засуджена 13.02.2020 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.01.2021 вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.02.2020 приведено у відповідність до КК України в редакції ЗУ №2617-VІІІ від 22.11.2018, замінивши покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, та вважати засудженою вказаним вироком за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт.

26.04.2021 року за вих. №24/25/1717-21 ОСОБА_5 направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 05.05.2021, засуджена до органу пробації не з`явилася, причини неявки не повідомила.

06.05.2021 року за вих. №24/25/1865-21 ОСОБА_5 направлено виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 14.05.2021, засуджена до органу пробації не з`явилася, причини неявки не повідомила.

17.05.2021 відносно засудженої ОСОБА_5 розпочаті першочергові розшукові заходи з виявлення засудженої, місцезнаходження якої невідомо. Однак, місцезнаходження засудженої не встановлено.

30.06.2021 керуючись п. 5 ст. 36 КВК України матеріали початкового розшуку стосовно засудженої ОСОБА_5 були передані до ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області для проведення подальших розшукових заходів.

За період перебування на обліку засуджена ОСОБА_5 не вчинила нового правопорушення, що підтверджується вимогою УІАП ГУ НП в Харківській області. Станом на 16.03.2022 відомості з УІАП ГУ НП в Харківській області не надходили, оскільки з 24.02.2022 року Указом Президента України №64/2022 в Україні введено воєнний стан.

Згідно з вимогами ч.1 ст.80 КК України у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано впродовж двох років.

Статтею 80 КК України регулює інститут звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання характеризується одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків.

Разом з тим засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Водночас частиною третьою статті 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цьому випадку перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Вказані положення свідчать про те, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та з`ясування судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі N 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК , у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК . Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України , суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч.1 ст.62 Конституції України , згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки суду не надано даних про ухилення засудженої від відбування покарання, з дня набрання вироку суду законної сили, засуджена ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання не притягувалась, обвинувальний вирок відносно останньої за ухилення від відбування покарання на підставі ст. 389 КК України в матеріалах подання відсутній, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.02.2020 року відносно ОСОБА_5 , який ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.01.2021 вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.02.2020 приведено у відповідність до КК України в редакції ЗУ №2617-VІІІ від 22.11.2018, та замінено покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, та вважати засудженою вказаним вироком за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, на підставі ст. 80 ч. 1 п. 1 КК України .

Керуючись ст. 80 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.02.2020 року відносно ОСОБА_5 , який ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.01.2021 вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.02.2020 приведено у відповідність до КК України в редакції ЗУ №2617-VІІІ від 22.11.2018, та замінено покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, та вважати засудженою вказаним вироком за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду впродовж 7 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1