Справа № 457/807/22
провадження №1-кс/457/264/22
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу

30 вересня 2022 року м. Трускавець
Слідчий суддя Трускавецького міського суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянув клопотання заступника начальника ВП №2 начальника СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , яке погоджено начальником Трускавецького відділу Дрогобицької окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000157 від 23 серпня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова Львівської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє вироком Залізничного районного суду м. Львова від 21 грудня 2021 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 1 місяць,

з участю підозрюваного ОСОБА_5 , начальника Трускавецького відділу Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 ,

Перевіривши надані матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо кримінального провадження, в межах якого було подано дане клопотання, дослідивши докази за даними матеріалами, заслухавши думку учасників судового засідання, -

в с т а н о в и в:
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000157 відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 отримав копію даного клопотання та доданих до нього матеріалів, що підтверджується його підписом у клопотанні.

Клопотання заступника начальника ВП №2 начальника СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 мотивовано тим, що 30 серпня 2022 року в період з 11 до 13 години ОСОБА_5 незаконно перевіз боєприпас, а саме наступальну осколкову ручну гранату РГД 5 (споряджену зарядом вибухової речовини) із запалом дистанційної дії типу УЗРГМ 2 від місця свого проживання за вищевказаною адресою до автовокзалу м. Трускавця за адресою: АДРЕСА_2 , після чого маючи прямий умисел на незаконний збут боєприпасів, переніс вищевказаний боєприпас до залізничного вокзалу м. Трускавця за адресою: АДРЕСА_3 та цього ж дня приблизно о 14:15 год., перебуваючи неподалік будівлі залізничного вокзалу на АДРЕСА_3 , маючи прямий умисел на незаконний збут боєприпасів, всупереч вимог зазначених Порядку та Інструкції, умисно, незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу, оплатно реалізував особі зі зміненими анкетними даними згідно постанови слідчого про зміну анкетних даних у зв`язку із застосуванням заходів забезпечення безпеки на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») ОСОБА_6 боєприпас, а саме наступальну осколкову ручну гранату РГД 5 (споряджену зарядом вибухової речовини) із запалом дистанційної дії типу УЗРГМ 2 за що отримав від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 3000 гривень. Таким чином умисні, протиправні дії, ОСОБА_5 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. Обставинами, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є докази, зібрані у ході досудового розслідування, а саме: протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 26 серпня 2022 року; протокол огляду грошових банкнот від 30 серпня 2022 року; протокол огляду покупця від 30 серпня 2022 року; протокол огляду місця події від 30 серпня 2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 30 серпня 2022 року; висновок експертизи від 28 вересня 2022 року; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 30 вересня 2022 року. При оцінці обставин, передбачених ст.178 КПК України, сторона обвинувачення прийшла до висновків, що: наявні докази вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку; підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, щоб уникнути кримінальної відповідальності; у разі визнання винуватим ОСОБА_5 йому загрожує покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років; вік і стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 дозволяє застосувати до нього запобіжний захід, пов`язаний із позбавленням волі. Враховуючи те, що ОСОБА_5 ніде не працює, суспільно-корисною діяльністю не займається, не має міцних соціальних зв`язків, вироком Залізничного районного суду м. Львова від 21 грудня 2021 року за ч.2 ст.185 КК України засуджений до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 1 місяць, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, санкцією статті якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, під страхом вказаного покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, та підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим є підстави вважати, що останній може вчинити інші кримінальні правопорушення, просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 діб з альтернативою внесення застави в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 49 620 гривень.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби, оскільки такий дасть змогу забезпечити життєво необхідні потреби для нього та його бабусі, яка є особою похилого віку.

Заслухавши пояснення підозрюваного, думки прокурора, дослідивши надані матеріали клопотання, вважаю, що у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ст.5 Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом у окремих випадках.
Згідно зі змістом ст.ст.131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, слідчий суддя на вказаній стадії досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Виконуючи вимоги законодавства, з врахуванням обставин, наведених у ст.178 КПК України, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюєтьсяу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Виходячи з матеріалів клопотання та наведених прокурором ризиків передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж який зазначений у клопотанні, а саме: домашнього арешту.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
У клопотанні слідчий зазначає, що підозрюваний ОСОБА_5 на даний час ніде не працює, суспільно-корисною діяльністю не займається, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам. На підтвердження наведених суджень орган досудового слідства не надає жодних доказів.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не довів обставин необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, не працює, проживає з бабусею, яка є особою похилого віку та потребує догляду.
При цьому, слідчому судді не надано доказів того, що ОСОБА_5 продовжує вчиняти злочини, раніше ухилявся від слідства, суду чи виконання судових рішень.

У судовому засіданні встановлено, що наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 підтверджується зібраними матеріалами у ході досудового розслідування: протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 26 серпня 2022 року; протокол огляду грошових банкнот від 30 серпня 2022 року; протокол огляду покупця від 30 серпня 2022 року; протокол огляду місця події від 30 серпня 2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 30 серпня 2022 року; висновок експертизи від 28 вересня 2022 року; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 30 вересня 2022 року.

Відповідно п. 3 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року № 4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки. В п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Під час розгляду клопотань про застосування запобіжного заходу слідчий суддя бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема такі приписи: «При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів» (п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України), «Тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якшого запобіжного заходу» (п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України»).
Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.
Враховуючи наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, які знайшли підтвердження у судовому засіданні, а саме: те, що підозрюваний не працює та не має джерела прибутку, що на даний час досудове розслідування по даному кримінальному провадженню не завершено і необхідно провести ще ряд слідчих дій, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Крім того, необхідно покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України. Саме такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до переконання про обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби. На думку слідчого судді, саме такий запобіжний захід забезпечить належну поведінку підозрюваного в ході досудового розслідування.
Крім цього, слід визначити строк дії ухвали - шістдесят днів.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 29, 55, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 197 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
У задоволенні клопотання заступника начальника ВП №2 начальника СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про застосування відносно ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова Львівської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку наступного дня.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 :

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним викликом;

2) з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку наступного дня не залишати місця свого постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити строк дії ухвали до 28 листопада 2022 року включно.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під нічним домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати та застосовувати електронні засоби контролю.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.
Ухвалу для негайного виконання надіслати в орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду впродовж п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1