Справа № 503/1581/21
Провадження № 1-кп/503/28/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2022 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима судове провадження за кримінальним провадженням внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000620 від 10.08.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кодима Одеської області, громадянина України, українця, не працюючого, з середньою технічною освітою, не одруженого, проживаючого за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст. 125 ч.1, 2 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , представник потерпілих адвокат ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 , секретарі судового засідання ОСОБА_9 , ОСОБА_2 ,

встановив:
Епізод № 1
09.08.2021 року близько 21:00 години, більш точного часу в ході слідства не встановлено, ОСОБА_3 перебуваючи на АДРЕСА_2 , коли в цей час до нього підійшов громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та між ними виникла словесна суперечка. В ході даного конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_3 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень невизначеного обсягу потерпілому ОСОБА_6 .
В цей же день та час, з метою реалізації вказаного злочинного наміру, ОСОБА_3 діючи цілеспрямовано, реалізуючи свій злочинний намір направлений на спричинення тілесних ушкоджень невизначеного обсягу потерпілому ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з мотивів особистої неприязні, перебуваючи навпроти потерпілого, діючи умисно, із значною силою наніс ОСОБА_6 декілька ударів кулаками правої та лівої руки в область голови.
Продовжуючи свої неправомірні дії ОСОБА_3 підійшов до власного автомобіля марки ВАЗ 2103, який знаходився неподалік та з багажного відділення дістав «Г» подібний металевий ключ, підійшовши до потерпілого ОСОБА_6 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, бажаючи їх настання, з мотивів особистої неприязні, перебуваючи навпроти потерпілого, діючи умисно, із значною силою наніс останньому один удар вищевказаним ключем в лобну ділянку голови.
Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3 потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, рани лобної ділянки голови, садна правої щоки та синців обох очей, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше як три тижні і за цим критерієм згідно п. 2.3.3. та п. 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Епізод № 2
09.08.2021 року близько 21:00 години, більш точного часу в ході слідства не встановлено, ОСОБА_3 перебував на АДРЕСА_2 та в цей час до нього підійшла громадянка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та між ними виникла словесна суперечка. В ході даного конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_3 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень невизначеного обсягу потерпілій ОСОБА_10 .
В цей же день та час, з метою реалізації вказаного злочинного наміру ОСОБА_3 , діючи цілеспрямовано, реалізуючи свій злочинний намір направлений на спричинення тілесних ушкоджень невизначеного обсягу потерпілій ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з мотивів особистої неприязні, перебуваючи навпроти потерпілої, діючи умисно, із значною силою наніс ОСОБА_10 один удар кулаком лівої руки в область голови після чого потерпіла втекла на територію власного домоволодіння.
Продовжуючи свої неправомірні дії ОСОБА_3 зайшов на територію домоволодіння, куди зайшла ОСОБА_10 та підійшовши до потерпілої ОСОБА_10 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з мотивів особистої неприязні, перебуваючи навпроти потерпілої, діючи умисно, із значною силою наніс ще один удар кулаком правої руки в ділянку голови з ліва.
Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, синця лівого ока, контузії придатків лівого ока, синця лівої щоки та нижньої щелепи з ліва, які мають незначні швидкоминучі наслідки і за цим критерієм згідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватість у вчиненні вище вказаних кримінальних правопорушень визнав повністю, пояснив суду, що умисел виник раптово у ході та на ґрунті конфлікту, який виник у потерпілих з ним із приводу того, що заїздивши на автомобілі він зламав три стовбури кукурудзи. В скоєному розкаюється, тиску на нього або примушування до визнання своєї вини до нього не застосовувалось.
Потерпілі ОСОБА_6 і ОСОБА_10 в судовому засіданні зазначили, що підтримують пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення, а з приводу призначення йому покарання покладалися на розсуду суду.
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вище вказаних кримінальних правопорушень підтверджується встановленими судом обставинами на підставі сукупності належних і допустимих доказів, які були безпосередньо дослідженні під час судового розгляду, а саме:
- показами обвинуваченого ОСОБА_3 наданими ним в ході його допиту під час судового розгляду, які фактично зводились до підтвердження вище наведених фактичних обставин кримінального провадження, при цьому не містили обставин, які б суперечили їм або спростовували їх;
- висновком експерта від 11.08.2021 року № 110 за результатом проведення судово-медичної експертизи, згідно якої у ОСОБА_6 при зверненні за медичною допомогою були виявлені наступні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, рана лобної ділянки голови, садно правої щоки, синці обох очей. Вищезазначені ушкодження було спричинено від дії тупого предмету (тупих предметів), індивідуальні властивості якого (яких) в пошкодженнях не відобразились, можливо, вони були спричинені при механізмі та за обставин, викладених потерпілим. Описане ушкодження в вигляді рани лобної ділянки, спричинило короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більш як три тижні, і на підставі п.2.3.3. і п.4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень з короткочасним розладом здоров`я; садно та синці обличчя, на підставі п.2.3.5 «Правил …» - до легких тілесних ушкоджень. Зазначені пошкодження не є характерними для падіння з висоти власного зросту, спричинені незадовго до звернення потерпілого за медичною допомогою, тобто вони могли бути спричинені 09.08.2021 р.;
- висновком експерта від 11.08.2021 року № 111 за результатом проведення судово-медичної експертизи, згідно якої у ОСОБА_10 при зверненні за медичною допомогою були виявлені наступні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, сінець лівого ока, контузія придатків лівого ока, сінець лівої щоки та по ходу нижньої щелепи зліва. Вищезазначені ушкодження було спричинено від дії тупого предмету (тупих предметів), індивідуальні властивості якого (яких) в пошкодженнях не відобразились, можливо, вони були спричинені при механізмі та за обставин, на які вказує потерпіла. Описані вище ушкодження мають незначні швидкоминулі наслідки, тому, на підставі п.2.3.5 «Правил …», відносяться до легких тілесних ушкоджень. Діагноз Струс головного мозку будь-якими об`єктивними неврологічними даними не підтверджений, тому, відповідно п.4.9 при складенні висновку до уваги не приймається. Зазначені пошкодження не є характерними для падіння з висоти власного зросту, спричинені незадовго до звернення потерпілої за медичною допомогою, тобто вони могли бути спричинені 09.08.2021 р.
Судом обвинуваченому було додаткового роз`яснено положення ч.3 ст. 23 та пункту 1 ч.4 ст. 42 КПК України щодо можливості реалізації права на допит свідків обвинувачення і допиту свідків захисту, але сторона захисту даним процесуальним правом не скористалася.
Отримавши і дослідивши вище зазначенні показання обвинуваченого ОСОБА_3 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, та документи, а також враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів у кримінальному провадженні, оскільки учасники судового провадження не заперечували проти цього.
Учасникам судового провадження судом попередньо також було роз`яснено, що згідно ч.2 ст. 394 КПК України вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст. 349 КПК України. З чим учасники погодились і проти чого також не заперечували.
Суд визнає зазначене вище формулювання обвинувачення доведеним, а дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікує:
- за епізодом № 1 за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я;
- за епізодом № 2 за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Діючи у відповідності до вимог ст. 337 КПК України суд, з урахування показань наданих обвинуваченим під час судового розгляду, вважає доведеною вину ОСОБА_3 відповідно до висунутого йому обвинувачення, а тому останній повинен нести відповідальність за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 і 2 ст. 125 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень за епізодами № 1-2.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінальних правопорушень за епізодами № 1-2 щодо осіб похилого віку.
Відповідно до наявних у суду відомостей, ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується негативно, не працює, не одружений, але перебуває у фактичних шлюбних стосунках із співмешканкою, має на утриманні одну малолітню дитину, у лікаря-нарколога та/або лікаря-психіатра на обліку не перебуває, не має інвалідності, раніше притягався до кримінальної відповідальності, але в силу ст. 89 КК України не судимий.
При призначенні міри покарання ОСОБА_3 суд враховує, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками, особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити міри покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, але однакових за видом, а саме у виді штрафу в розмірах установлених у санкції згаданих частин статті Особливої частини КК України та з врахуванням майнового стану винного, після чого за сукупністю кримінальних правопорушень визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання у виді штрафу більш суворим у виді штрафу. На думку суду визначення покарання у такий спосіб є необхідним й достатнім як для кари обвинуваченого так і для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.
Запобіжний захід до обвинуваченого під час досудового розслідування і судового провадження не застосовувався, а до набрання вироком законної сили суд не вбачає ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, та як наслідок необхідності в обранні запобіжного заходу до обвинуваченого з огляду на обставини, передбачені ст. 178 КПК України, призначення покарання у виді штрафу, а також поведінку обвинуваченого пов`язану із виконанням ним процесуальних обов`язків під час судового провадження.
Арешт на майно речовий доказ, що був знаряддям кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, накладений ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 30.11.2021 року, згідно положень ч.4 ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню.
Речовий доказ гайковий накидний «Г» подібний ключ, який був у використанні, що був знаряддям кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області (№ 367 у книзі обліку № 1054), згідно положень пункту 1 ч.9 ст. 100 КПК України, підлягає конфіскації.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст. 369-374, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 і 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн;
- за ч.2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 30.11.2021 року, а саме на гайковий накидний «Г» подібний ключ, який 23.11.2021 року був виданий потерпілою ОСОБА_10 .
Речовий доказ гайковий накидний «Г» подібний ключ, який був у використанні та зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВПД №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області, після набрання вироком законної сили, конфіскувати.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через суд, який ухвалив його Кодимський районний суд Одеської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1