Справа № 190/683/22
Провадження №1-в/190/113/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
представника ДУ ПВК 122 - ОСОБА_4
засудженого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду м.П`ятихатки справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Триліси Фастівського району Київської області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, в останнє:

- 14.02.2020 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч.2, 70ч.4 КК України до 3 років 2 місяці 10 днів позбавлення волі,за ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.09.2020 р.на підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Дніпровського міського суду міста Дніпродзержинська від 14.02.2020 року більш суворим покаранням, призначеним вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 31.07.2019 року, остаточно призначено покарання 3 роки 10 місяців позбавлення волі.

про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України,-

встановив:
До П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.
Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, пославшись на те, що засуджений на шлях виправлення не став, своє виправлення не довів, а тому у задоволенні клопотання просив відмовити.
Представник ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)» підтримав думку прокурора.

Засуджений в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Суд, вислухавши думку учасників провадження, дослідивши надані адміністрацією установи матеріали, які характеризують особу засудженого, вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 14.02.2020 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч.2, 70ч.4 КК України до 3 років 2 місяців 10 днів позбавлення волі; за ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.09.2020 р.на підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Дніпровського міського суду міста Дніпродзержинська від 14.02.2020 року більш суворим покаранням, призначеним вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 31.07.2019 року, остаточно призначено покарання 3 роки 10 місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 25.04.2019 року, кінець строку відбування покарання 25.02.2023 року.

Засуджений ОСОБА_5 з 26.04.2020 року знаходиться в місцях позбавлення волі. Під час утримання в державній установі «Дніпропетровська установа виконання покарань №4» характеризувався задовільно, заохочень та стягнень не мав. Під час утримання в державній установі «Криворізька установа виконання покарань№3» характеризувався не задовільно, мав 5 стягнень, які погашені у встановленому законом порядку, заохочень не мав.

З 26.11.2020 року і по теперішній час засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у державній установі П`ятихатська виправна колонія (№122).

Згідно характеристики від 10.06.2022р., - ОСОБА_5 за час відбування покарання характеризується задовільно, дотримується норм, які визначають порядок відбування покарання, працевлаштований робітником пилорами, підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, задовільно реагує на критику в свою адресу. Не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Має одне заохочення та п`ять стягнень, які погашені у встановленому законом порядку

Ті обставини, що засуджений ОСОБА_5 має одне заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, та п`ять стягнень, які хоча і погашені у встановленому законом порядку, але характеризують особу засудженого за весь час відбування покарання, не підтверджують того, що засуджений повністю довів своє виправлення, оскільки така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, адже лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_5 , зазнає позитивних змін.

Також слід зазначити, що відбуття засудженим певної частини строку покарання не є підставою для обов`язкового звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, оскільки це є лише правом, а не обов`язком суду, а засуджений повинен довести своє виправлення та перевиховання сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього періоду відбування ним покарання.

Суд, оцінюючи у сукупності всі дані, які слугують чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, вважає, що процес виправлення ОСОБА_5 , не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах, без ізоляції від суспільства.
Сам по собі факт дотримання засудженим порядку і режиму утримання під час перебування в колонії, є його обов`язком, і не може достатньо переконливо свідчити про те, що засуджений довів своє виправлення.
Таким чином, суд дійшов висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення в даному випадку є передчасним.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд ,-

ухвалив:

Відмовити в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1