Провадження №11-сс/801/485/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 липня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6
слідчого ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8 в режимі відеоконференції

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28 червня 2022 року,

якою задоволено клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 26.08.2022, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Городище Вінницького району Вінницької області, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, якому 24.06.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 281-6 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що водій ОСОБА_8 близько 01 години 00 хвилин 21.12.2021, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем «Honda HR-V», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись у темну пору доби дорогою по вул. Кармелюка в с. Городище Вінницького району Вінницької області в напрямку дамби, не врахував дорожню обстановку, а саме: наявність на дорожньому покритті нашарування снігу та заокруглення дороги ліворуч, не обрав безпечної швидкості, яка б дозволяла йому постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, внаслідок чого не впорався з керуванням та виїхав за межі проїзної частини дороги, де допустив наїзд на дерево.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_11 від отриманих травм загинув на місці пригоди.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1242 від 19.01.2022 на тілі ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки у вигляді двобічних переломів ребер з крововиливами в м`які тканини грудей, розриву низхідної частини дуги аорти, що призвело до внутрішньої масивної кровотечі (лівобічний гемоторакс 2л.) та розвитку травматичного шоку (коефіцієнт шоку 0,97).

Смерть ОСОБА_11 настала від вказаної закритої тупої травми грудної клітки. Між закритою тупою травмою грудної клітки, яка ускладнилась внутрішньою масивною кровотечою, та розвитком лівобічного гемотораксу й травматичного шоку й смертю ОСОБА_11 є прямий причинний зв`язок, що підтверджується результатами судово-гістологічної експертизи.

Вказана закрита тупа травма грудної клітки виявлена у ОСОБА_11 могла утворитись 21.12.2021 від дії твердого тупого предмета (предметів), якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля за умов дорожньо-транспортної пригоди та згідно п. 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» належить до тяжкого тілесного ушкодження, як така, що має ознаки небезпеки для життя в момент спричинення.

Згідно з висновком судово-токсикологічної експертизи № 3680 від 28.12.2021 при судово-медичній експертизі крові ОСОБА_8 методом газово-рідинної хроматографії, виявлено етиловий спирт у концентрації 0,5 ‰.

Відповідно до висновку комплексної судово-медичної, автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 31-к/КСЕ-19/102-22/5259-ІТ від 20.06.2022 в заданій дорожній обстановці дії водія автомобіля «Honda HR-V» з технічної точки зору регламентувалися вимогами п. п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху.

В заданій дорожній обстановці можливість попередження виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди з боку водія автомобіля «Honda HR-V» з технічної точки зору забезпечувалась відповідністю його дій вимогам п. п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху.

В діях водія автомобіля «Honda HR-V» вбачається невідповідність вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, водій ОСОБА_8 порушив вимоги пунктів 2.9 (а), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями), згідно яких:

п. 2.9 «Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

Порушення ОСОБА_8 вимог пунктів 2.9 (а), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху знаходиться у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками - настанням смерті ОСОБА_11 .

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, не одруженому, не працюючому, не судимому, 24.06.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а саме: порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 21.12.2021; висновком судово-токсикологічної експертизи №3680 від 28.12.2021; висновком судово-біологічної експертизи № СЕ-19/102-22/356-БД від 03.05.2022; висновком комплексної судово-медичної, автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 31-к/КСЕ-19/102-22/5259-ІТ від 20.06.2022; протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ; сукупністю інших доказів, зібраних у кримінальному провадженні.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, що зумовлює необхідність обрання йому запобіжного заходу. При цьому існують ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають у тому, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» №1231-IX від 16.02.2021 внесено зміни до ст. ст. 74, 75 КК України та виключено можливість застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням осіб, яких засуджено за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, та які керували транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тому існує високий ступінь ризику того, що ОСОБА_8 під страхом ймовірної кримінальної відповідальності та загрози призначення йому в подальшому судом реальної міри покарання, переховуватиметься від органу досудового розслідування, суду. З огляду на те, що санкція інкримінованої ОСОБА_8 статті вчиненого злочину є такою, що спроможна в значній мірі обмежити його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то думки останнього з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань закритого типу сприятимуть наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК країни.

У зв`язку з тим, що показання свідків мають важливе доказове значення під час встановлення винуватості особи у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_8 з метою ухилення від кримінальної відповідальності може здійснювати незаконний вплив на свідків, а саме ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , так як він особисто від надання показань щодо обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди під час досудового розслідування відмовився, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, в підозрюваного ОСОБА_8 відсутні міцні соціальні зв`язки за місцем проживання, оскільки він не одружений, постійне місце роботи відсутнє, неповнолітніх дітей та непрацездатних утриманців він не має, тобто може в будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце свого проживання.

Враховуючи сукупність характеризуючих даних підозрюваного, його соціальних зв`язків, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та передбачене за його вчинення покарання, а також те, що внаслідок вказаного кримінального правопорушення загинула людина, єдиним запобіжним заходом, який забезпечить належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, є запобіжний захід у вигляді триманні під вартою.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_8 злочину, тяжкість покарання, а також наявність перелічених вище ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_8 заперечував щодо задоволення клопотання.

Прокурор клопотання слідчого підтримав, просив задовольнити, з підстав викладених у клопотанні.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав.

Захисники підозрюваного заперечували проти задоволення клопотання. Захисником ОСОБА_10 було подано письмове заперечення на клопотання слідчого, в якому захисник вказує на те, що слідчим не було доведено наявності ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а також вказував на те, що оскільки підозрюваний потребує курсу лікування та реабілітації, тримання останнього під вартою буде перешкодою для отримання медичної допомоги.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28 червня 2022 року клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 задоволено.

Застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді - тримання під вартою.

Визначено, що строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_8 , тобто з 11:30 год. 28.06.2022 р. до 11:30 год. 26.08.2022 р.

Свої висновки слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 є особою раніше не судимою, відсутні міцні соціальні зв`язки за місцем проживання, оскільки він не одружений, неповнолітніх дітей та непрацездатних утриманців він не має, вчинив тяжкий злочин, що дає підстави для вирішення питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 саме у вигляді взяття під варту.

Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Слідчим суддею встановлено, що на час розгляду клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення обґрунтована, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 21.12.2021; висновком судово-токсикологічної експертизи № 3680 від 28.12.2021; висновком судово-біологічної експертизи № СЕ-19/102-22/356-БД від 03.05.2022; висновком комплексної судово-медичної, автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 31-к/КСЕ-19/102-22/5259-ІТ від 20.06.2022; протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 сукупністю інших доказів, зібраних у кримінальному провадженні.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчинені злочину за вчинення якого законом передбачено максимальна міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Суд також врахував, що підозрюваний офіційно не працює, тобто не має постійного джерела прибутку, проживає з матір`ю, суспільну небезпечність вчиненого злочину, яка полягає в тому, що останній порушив правила безпеки дорожнього руху, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого, а тому суд під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Конституція України визнає людину, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпеку найвищою соціальною цінністю (частина перша статті 3), а утвердження і забезпечення прав і свобод людини - головним обов`язком держави (частина друга статті 3).

Таким чином слідчий суддя зробив висновок, що спричинення смерті потерпілого ОСОБА_11 внаслідок дій підозрюваного є посяганням на найбільшу соціальну цінність людину та її життя, що вимагає суворішого реагування на подібне правопорушення.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховував, що прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд критично поставився до тверджень захисників, викладених в судовому засіданні та у письмовому заперечені, з огляду на те, що враховуючи обставини, викладені в клопотанні, тяжкість вчиненого правопорушення, особу підозрюваного та оцінюючи наявні ризики, суд прийшов до висновку про те, що існують достатні підстави для взяття ОСОБА_8 під варту.

Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 має проблеми зі здоров`ям, через що потребує лікування та в підтвердження чого надав до суду медичну документацію, у т.ч. виписку із медичної картки стаціонарного хворого № 413084 АЗПС смт. Літин, із змісту якої вбачається, що підозрюваний потребує проведення оперативного втручання - видалення спиць, санітарно-курортного лікування та курсу реабілітації.

Тому слідчий суддя враховуючи Конвенцію "Про захист основоположних прав та свобод людини", вважав за необхідне вжити заходів щодо дотримання прав підозрюваного ОСОБА_8 на отримання належної медичної допомоги, а тому зобов`язав завідувача Вінницької міської медичної частини №1 філії державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» у Вінницькій області організувати та провести медичний огляд ОСОБА_8 з метою вирішення питання щодо необхідності проведення оперативного втручання - видалення спиць.

Також у відповідності до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 цього кодексу, не визначав підозрюваному ОСОБА_8 розмір застави, оскільки вчинений ним злочин спричинив загибель людини.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В клопотаннях доданих до апеляційних скарг захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просили поновити їм строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28 червня 2022 року, з тих підстав, що вони не були обізнані з мотивами прийнятого рішення, так як слідчим суддею 28.06.2022 року було проголошено лише вступну та резолютивну частину, а повний текст було проголошено 01.07.2022 року. Тому вважають, що строк на апеляційне оскарження пропущено ними з поважних причин.

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.06.2022 року змінити та призначити підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби. У задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 просив відмовити.

Захисник ОСОБА_10 просив ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.06.2022 року скасувати, а у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 відмовити.

Апеляційні скарги обґрунтовані тим, що оскаржуване судове рішення постановлене з порушенням ст.370 КПК України, у зв`язку з чим є необґрунтованим та немотивованим. Ухвала суду є незаконною, так як судове засідання відбулося з недотриманням ч.2 ст.184 КПК України.

У поданих апеляційних скаргах захисники звертають увагу суду на те, що ОСОБА_8 в судовому засіданні в суді першої інстанції свою вину визнав та щиро розкаявся, раніше не судимий, має стійкі соціальні зв`язки, зокрема проживає з матір`ю, яка є особою з інвалідністю 3 групи, з 2019 року перебуває в незареєстрованому громадянському шлюбі з ОСОБА_15 , яка перебуває на 4 тижні вагітності, має позитивну характеристику за місцем проживання. Також відомості щодо вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення були внесені до ЄРДР 21.12.2021, з цієї дати підозрюваний перебуваючи на волі, та не маючи жодних заборон та обмежень, від органів досудового розслідування та суду не переховувався, з місця постійного проживання нікуди не виїжджав. Жодних скарг, заяв чи повідомлень від свідків у даному кримінальному провадженні стосовно незаконного впливу та тиску на них зі сторони підозрюваного до правоохоронних органів не надходило. Свідки в даному кримінальному провадженні усі допитані. Зазначають, що у зв`язку з неефективністю медикаментозного лікування ОСОБА_8 потребує планового хірургічного втручання.

Вважають, що ризики передбачені ст.177 КПК України, про які зазначено у клопотанні слідчого, є необґрунтованими та безпідставними. Також посилаючись на практику Європейського суду з прав людини вважають, що ризик втечі не може ґрунтуватися лише на основі суворості можливого вироку. Слідчим суддею залишилися недослідженими обставини, передбачені п.2, 3 ст.194 КПК України.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 28.06.2022 року, а також апеляційну скаргу, які просив задовольнити, посилаючись на викладені в них доводи.

Захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 також підтримав клопотання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 28.06.2022 року, а також підтримав апеляційну скаргу, які просив задовольнити, посилаючись на викладені в них доводи.

Підозрюваний ОСОБА_8 підтримав подані його захисниками клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.06.2022 та їхні апеляційні скарги, які також просив задовольнити, посилаючись на викладені в них доводи.

Прокурор ОСОБА_6 не заперечував щодо поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення від 28.06.2022 року, при цьому заперечив щодо задоволення апеляційних скарг захисників, посилаючись на обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених КПК України, тому просив апеляційні скарги залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді суду першої інстанції без змін, так як вважає її законною та обґрунтованою.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступи сторони захисту та прокурора, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи клопотань захисників, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання захисників про поновлення їм строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягають до задоволення.

Так, у відповідно до п.3 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

У випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч.1 ст.117 КПК України.

Встановлено, що 07.70.2022 року та 08.07.2022 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшли апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.06.2022 із клопотанням про поновлення строку та об`єктивними даними, які свідчать про наявність поважних причин для поновлення їм строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали слідчого судді від 28.06.2022 року.

Також суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, приходить до висновку, що вказані апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.

За частиною першою та п.9 ч.2 ст.131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Згідно ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Встановлено, що під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді зазначені вимоги закону слідчим суддею в повній мірі дотримані.

На думку колегії суддів апеляційного суду відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою, відтак висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри відповідає закону та фактичним обставинам кримінального провадження.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що на даному етапі провадження суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. А тому, з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, у слідчого судді суду першої інстанції були всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного ОСОБА_8 з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року.

За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного та обґрунтованого висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, яке відповідно ст.12 КК України віднесено до тяжкого злочину.

Це узгоджується також із з нормою п.4 ч.2 ст.183 КПК України, за змістом якої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За змістом ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції, що розглядаючи клопотання слідчого, як того вимагає закон було встановлено наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На думку колегії суддів у даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає в необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так потерпілої сторони. При цьому належить враховувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

У відповідності до п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Апеляційний суд не може погодитися як з доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 , щодо зміни його підзахисному запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в нічну пору доби, так і з доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_10 , щодо скасування запобіжного заходу ОСОБА_8 , так як при розгляді питання щодо обрання вказаного запобіжного заходу слід враховувати також і тяжкість звинувачення.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Колегія суддів вважає, що фактичні обставини інкримінованого 24.06.2022 року ОСОБА_8 тяжкого злочину, скоєного 21.12.2021 року в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу підозрюваного, вказують на обґрунтованість застосування судом саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, наявність у ОСОБА_16 постійного місця проживання на території вінницької області, Вінницького району, визнання своєї вини, відсутність наміру переховуватися чи покидати Україну, наявність позитивної характеристики за місцем проживання, соціально-стримуючих зв`язків, зокрема матері, яка має третю групу інвалідності, вагітну цивільну дружину про що зазначили захисники останнього у своїх апеляційних скаргах, не є безумовними підставами ні для скасування, ні для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваного, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики.

На думку колегії суддів доводи захисників щодо відсутності ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного є непереконливими, оскільки належні докази, які б свідчили про достатні стримуючі фактори в матеріалах провадження відсутні.

Колегія суддів вважає, що вказаний запобіжний захід є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у даному кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти суд.

Також зазначені як в апеляційних скаргах захисниками, так і в судовому засіданні самим підозрюваним обставини існували і на момент інкримінованого йому злочину у даному кримінальному провадженні та жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці останнього.

В ході апеляційного розгляду знайшли своє підтвердження доводи апеляційних скарг захисників, що відомості щодо вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення були внесені до ЄРДР 21.12.2021, і з цієї дати підозрюваний перебуваючи на волі, та не маючи жодних заборон та обмежень, від органів досудового розслідування та суду не переховувався, з місця постійного проживання нікуди не виїжджав.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що 20.04.2022 року Вінницьким міським судом Вінницької області ОСОБА_8 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, що свідчить про те, що останній занадто легковажно ставиться до порушення правил дорожнього руху та взагалі, з часу вчинення дорожньо-транспортної пригоди 21.12.2021 року належних висновків для себе не зробив.

Також знайшли своє підтвердження доводи апеляційних скарг захисників щодо наявності у ОСОБА_8 захворювання ноги та потреби реабілітації, і проведення двох відповідних операцій для належного функціонування ноги, проте вказане на даний час не може бути підставою для задоволення апеляційних скарг, оскільки матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою та в судове засідання апеляційного суду надані захисниками не були.

Встановлено, що слідчим суддею зобов`язано завідувача Вінницької міської медичної частини №1 філії державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» у Вінницькій області організувати та провести медичний огляд ОСОБА_8 з метою вирішення питання щодо необхідності проведення оперативного втручання - видалення спиць.

Відповідно до Закону України "Про попереднє ув`язнення" у разі необхідності, особам, яким обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в установі попереднього ув`язнення надається уся необхідна медична допомога та можливість додаткових відповідних обстежень проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права в даному випадку підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

За таких обставин зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, оцінивши в сукупності встановлені судом обставини у контексті конкретних фактичних обставин, зокрема вчинення останнім тяжкого злочину, відсутність достатніх соціально-стримуючих зв`язків, постійного місця роботи, легковажне ставлення до порушення правил дорожнього руху, апеляційний суд вважає, що на даний час буде достатнім та обґрунтованим застосування до ОСОБА_8 саме виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що також дає підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Колегія суддів також погоджується з висновками слідчого судді в частині відсутності обґрунтованих підстав для визначення підозрюваному ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу, що повністю узгоджується з вимогами п.2 ч.4 ст.183 КПК України якими передбачено право слідчого судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя розглядаючи клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, вірно оцінив у сукупності наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, а також існування викладених вище ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з урахуванням даних про особу підозрюваного встановив наявність підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, навівши в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання слідчого, що на переконання колегії суддів апеляційного суду в повній мірі відповідає вимогам закону.

Інші доводи захисників, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними та не заслуговують на увагу суду.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а доводи апеляційної скарги захисника викладених в ній висновків суду не спростовують.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст.117, 404, 405, 407, 419,422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 про поновлення строку - задовольнити.

Поновити захисникам ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28 червня 2022 року.

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28 червня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 26.08.2022 відносно підозрюваного ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4