Справа 755/2741/22 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/2347/2022 Доповідач в суді ІІ інстанції ? ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

16 червня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:
ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргуобвинуваченої ОСОБА_6 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 13 квітня 2022 року, -
в с т а н о в и л а :
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13 квітня 2022 року, у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора задоволено та обрано ОСОБА_6 , обвинуваченій у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 11.06.2022 року.
Своє рішення суддя місцевого суду обґрунтувала наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість обвинуваченої ухилитися від суду. В обґрунтування наявності зазначеного ризику, суддя врахувала тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , який відноситься до категорії особливо тяжких, а також фактичні обставини його вчинення. Крім цього, суддя звернула увагу на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі доведення її вини у пред`явленому обвинуваченні.
Не погоджуючись із даним рішенням суду першої інстанції, обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу указавши на її незаконність та необґрунтованість. Вважала, що суд необґрунтовано не взяв до уваги те, що показання, у яких вона фактично визнала вину, які вона надала під час досудового розслідування, були отримані незаконно, шляхом застосування до неї фізичного та психологічного насильства. Крім цього, застосовуючи до неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд необґрунтовано залишив поза увагою її перед пенсійний вік та незадовільний стан здоров`я, яка має онкологічне захворювання. Обвинувачена звернула також увагу і на пред`явлене їй обвинувачення, яке є неконкретним і на її переконання не становить з об`єктивної сторони суспільно небезпечного діяння. Твердження суду про те, що остання є громадянкою РФ з 2009 року, на думку ОСОБА_6 виключає можливість пред`явлення їй обвинувачення у державній зраді. Висновки суду щодо наявності підстав для застосування щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважала необґрунтованими, формальними і такими, що не ґрунтуються на жодних доказах. Просила ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо неї запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
У зв`язку із тим, що апелянтом не порушене питання про розгляд справи із участю сторін, апеляційний розгляд даного судового провадження проведений за правилами ст. 422-1 КПК України без виклику сторін.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Колегія суддів зважає на те, що питання про обрання обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою було вирішене на стадії судового провадження. Тобто це питання вирішувалось на стадії яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що судовими інстанціями на стадії досудового розслідування неодноразово визнавалась обґрунтованість підозри, що давало підстави для ухвалення як рішення про застосування щодо обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і під час продовження строку тримання під вартою. Відповідні ухвали слідчих суддів не були змінені чи скасовані. Обґрунтованість обвинувачення перевіряється судом який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акту шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів. Таким чином, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою на стадії судового провадження та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції, вирішальним є з`ясування питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Оцінюючи рішення суду першої інстанції про обрання обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції при вирішенні зазначеного вище питання були враховані тяжкість вчиненого злочину, суворість покарання, яке загрожує обвинуваченій у випадку доведеності її вини у вчиненні інкримінованого їй злочину. Ці обставини привели суд першої інстанції до обґрунтованого переконання про наявність ризику того, що обвинувачена, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду. У зв`язку із цим суд першої інстанції із підстав, передбачених законом ухвалив рішення про продовження строку тримання обвинуваченої під вартою, належним чином його мотивувавши. Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає засадам законності, обґрунтованості та вмотивованості, із цим рішенням колегія суддів погоджується у повному обсязі.
Апеляційна скарга обвинуваченої не містить доводів, які би указували на незаконність та не обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.
Так, висновок суду першої інстанції про доведеність ризику переховування обвинуваченої від суду ґрунтується на даних про особу обвинуваченої із урахуванням тяжкості та обставин вчинення злочинів.
Перед пенсійний вік обвинуваченої сам по собі не може бути підставою для застосування щодо обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу.
Матеріали кримінального провадження не містять даних про наявність у обвинуваченої захворювань, які є перешкодою для її подальшого тримання під вартою. Колегія суддів повторно констатує те, що існування ризику ухилення обвинуваченої від суду є доведеним. В умовах суспільно-політичної обстановки у державі, введення воєнного стану та існування непідконтрольних державі територій ступінь ризику ухилення обвинуваченої від суду є надзвичайно високим, а існування цього ризику є достатнім для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
Сутність пред`явленого обвинувачення та його доведеність перебувають поза межами компетенції як суду першої, так і суду апеляційної інстанції при вирішенні питань щодо запобіжного заходу.
Наведене указує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.
Ухвала Дніпровського районного суду міста Києва від 13 квітня 2022 року про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 11.06.2022 року відповідає вимогам закону, підстав для її скасування чи зміни колегія суддів не знаходить у зв`язку із чим залишає ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 13 квітня 2022 року про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 11.06.2022 року залишити без змін.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ

____________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4