єдиний унікальний номер справи 531/1724/22
номер провадження 1-кс/531/704/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 серпня 2022 року м. Карлівка

Слідчий суддя Карлівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене прокурором Карлівського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за № 0000301, внесеного в ЄРДР 08.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189КК України, про арешт майна, -

в с т а н о в и в :
СВ ВП № 3 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській областіздійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000301, внесеного в ЄРДР 08.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 08.08.2022 року до ЧЧ ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області із відділу протидії кіберзлочинності в Полтавській області ДКП НП України надійшла заява від 01.08.2022 року громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 про те, що невідома особа, 29.07.2022 року в умовах воєнного стану, шляхом шантажу, через мобільний додаток «Інстаграм» (акаунт під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), вимагає у заявниці отримання грошових коштів у сумі 3000 грн. за нерозповсюдження в мережі інтернет, належних останній, фотознімків еротичного характеру. Для отримання грошових коштів невідома особа надіслала банківську картку № НОМЕР_1 емітовану у АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_5 .

За даним фактом 08 серпня 2022 року розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

Так, ОСОБА_4 в ході допиту зазначила, що 29.07.2022 року у соціальному месенджері «Instagram» отримала повідомлення від невідомого користувача, який надіслав повідомлення з зображенням заявниці в оголеному вигляді. В ході спілкування невідомий повідомляє про необхідність здійснення переказу заявницею грошових коштів на банківську картку АТ КБ «Приватбанк», яку він надасть, або погрожує розповсюдити інтимні фото та відеоматеріали з заявницею в мережі інтернет. В ході спілкування, заявниця зазначила, що ймовірно невідомою особою, який вимагає у неї грошові кошти є ОСОБА_6 , з яким заявниця спілкувалася близько 10-12 років тому.

Для отримання грошових коштів невідомою особою заявниці надіслано банківську картку № НОМЕР_1 емітовану у АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_5 .

Під час допиту потерпілої ОСОБА_4 встановлено, що заявницею здійснено перекази коштів о 17:24 год. 02.08.2022 року у сумі 1000 гривень та о 12:35 год. 05.08.2022 року у розмірі 1500 гривень, які остання відправила на банківський картковий рахунок наданий вимагачем у повідомленні, а саме № НОМЕР_1 .

В ході проведення перевірки, встановлено, що, ймовірно, власником банківської картки є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , користується мобільним номером телефону НОМЕР_3 .

Встановлено, що на даний час ОСОБА_5 знаходиться у м. Карлівка, Полтавської області.

При перевірці у відкритих джерелах доступу інформації щодо мобільного номеру телефону НОМЕР_3 , який має у користуванні ОСОБА_5 , встановлено, що зазначений абонентський номер телефону належить користувачу з іменем « ОСОБА_7 ».

Встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на даний час разом з батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , тимчасово проживає у орендованому будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

20.08.2022 року за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_3 , проведено обшук з метою вилучення речових доказів, в ході якого вилучено:

1) мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy A31, модель SM-A315FIDS, серійний номер НОМЕР_4 , ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , який поміщено до сейф-пакету № WAR 0080654;

2) флеш-носій USB Verico, 32 Gb, яку поміщено до сейф-пакету № WAR 0080653;

3) банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яку поміщено до сейф-пакету № SUD 1017903.

20.08.2022 року була винесена постанова про визнання речовими доказами: мобільного телефону марки «Samsung» Galaxy A31, модель SM-A315FIDS, серійний номер НОМЕР_4 , ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , флеш-носія USB Verico, 32 Gb та банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 .

Завданням арешту вказаних вище речей є запобігання можливості їх відчуження та забезпечення їх збереження до завершення досудового розслідування в якості речових доказів і прийняття відповідного процесуального рішення.

Підставою для арешту вказаних вилучених речей є те, що вони являються речовими доказами, а їх відчуження може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення або перетворення, що в подальшому може негативно вплинути на хід досудового розслідування.

Метою накладення арешту на вищевказані вилучені речі є запобігання їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення або перетворення.

Також необхідно врахувати, що перелічені речові докази, в подальшому можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надіславши заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Власник тимчасово вилученого майна, ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився, надіславши заяву про розгляд клопотання без його участі.

Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, що визначено ч.1 ст.172 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання про арешт майна за відсутності учасників процесу.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, оскільки в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з таких підстав.

Установлено, що в провадженні СВ ВП № 3 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській областіперебувають матеріали досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000301, внесеного в ЄРДР 08.08.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189КК України.

З копії витягу з ЄРДР вбачається, що 08.08.2022 року до ЧЧ ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області із відділу протидії кіберзлочинності в Полтавській області ДКП НП України надійшла заява від 01.08.2022 року громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 про те, що невідома особа, 29.07.2022 року в умовах воєнного стану, шляхом шантажу, через мобільний додаток «Інстаграм» (акаунт під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), вимагає у заявниці отримання грошових коштів у сумі 3000 грн. за нерозповсюдження в мережі інтернет, належних останній, фотознімків еротичного характеру.

На обґрунтування доводів клопотання слідчим долучені: копія витягу з ЄРДР, копії рапорту; протоколи огляду місця події; пояснення; постанова про визнання речовими доказами від 20.08.2022 року та інші матеріали справи, якими у сукупності підтверджуються викладені слідчим обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Крім того, 20 серпня 2022 року постановою слідчого СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , визнано речовими доказами речі вилучені під час обшуку: мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy A31, модель SM-A315FIDS, серійний номер НОМЕР_4 ; флеш-носій USB Verico, 32 Gb; банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 .

Таким чином, речі вилучені під час проведення обшуку, підлягають арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :
Клопотання слідчого СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 про накладення арешту - задовольнити.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0000301, на тимчасове вилучене майно, належного гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканцю: АДРЕСА_3 , а саме:

1) мобільний телефон марки «Samsung» Galaxy A31, модель SM-A315FIDS, серійний номер НОМЕР_4 , ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 ;

2) флеш-носій USB Verico, 32 Gb;

3) банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , з позбавленням права відчуження, розпоряджання, використання та проведення будь-яких робіт, що можуть змінити зовнішній вигляд вилучених речей.

Вилучені речі зберігати в кімнаті зберігання речових доказів на території ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, за адресою Полтавська область, м. Карлівка, вул. Симоненка, 1, до вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст. 100 КПК України та до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1