Провадження №: 1-кп/755/628/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" серпня 2022 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні клопотання власника майна потерпілої ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004084 від 21 червня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гудаута, Грузія, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина Грузії, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :
власник арештованого майна потерпіла ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотаннями про скасування арешту майна та повернення тимчасово вилученого майна.

Клопотання мотивоване тим, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004084 від 21 червня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, завершилось, а тому відпала потреба у подальшому арешті та зберіганні майна.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 клопотання підтримала у повному обсязі та просила задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення вказаного клопотання у частині скасування арештованого майна, але не заперечував щодо повернення майна, яке не визнане речовим доказом та на який арешт не накладався.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_8 підтримали позицію прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав свого захисника.

Вивчивши клопотаннята вислухавши учасників провадження, суд дійшов такого висновку.

Як вбачається із клопотання потерпілої, ухвалою слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва від 26 червня 2020 року задоволено клопотання слідчих СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке належить потерпілій ОСОБА_3 , а саме ювелірні прикраси, грошові кошти та парфуми. Також у неї було викрадено та у подальшому вилучено у затриманих осіб 600 доларів США на які арешт накладено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

У ч. 3 ст. 170 КПК України зазначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК приймається у формі постанови і з наведенням мотивів такого рішення.

Статтею 174 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Слід зазначити, що при розгляді клопотання поданого в порядку ст. 174 КПК України суд не надає оцінки дотримання вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Дане кримінальне провадження розглядається за фактомтаємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаної з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб,а тому грошові кошти, ювелірні прикраси та парфуми цілком відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ст. 22 КПК України).

З норми ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Суд, враховуючи обґрунтованість зазначених у клопотанні власника арештованого майна потерпілої ОСОБА_3 підстав для скасування арешту, підкреслює, що арешт майна, власником якого є потерпіла, накладено з метою збереження речових доказів.

Крім того, на цей час письмові та речові докази, передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення та захисту, у цей період, не досліджені, що свідчить про передчасність вказаного клопотання.

Враховуючи вище зазначені обставини в сукупності, суд вважає, що арешт грошових коштів, ювелірних прикрас та парфумів у даному кримінальному провадженні накладений обґрунтовано та потреба у ньому не відпала, а тому у цій частині задоволення клопотаннявласника арештованого майна - потерпілої ОСОБА_3 слід відмовити.

Як вбачається з копії постанови про визнання та приєднання речових доказів від 26 липня 2020 року, 21 червня 2020 року під час проведення обшуку затриманої особи у порядку ст. 208 КПК України у кримінальному провадженні № 0004084 виявлено та вилучено, зокрема, грошові кошти у сумі 600 доларів США, які поміщено до спец пакету EXPO 180424.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Згідно ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України встановлено, що в разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно ч. 6 ст. 173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Судом перевірено та встановлено, що клопотання про арешт майна, а саме грошових коштів у сумі 600 доларів США, вилучених у порядку ст. 208 КПК України, до суду не надходило, тому вказане майно необхідно повернути власнику потерпілій ОСОБА_3 , а клопотання у цій частині задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 22, 26, 168-169, 170-174, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
клопотання власника майна потерпілої ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні 0004084 від 21 червня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України задовольнити частково.
Повернути ОСОБА_3 вилучені 21 червня 2020 року під час обшуку належні їй грошові кошти в сумі 600 доларів США, які упаковані в спецпакет EXPO180424та передані на тимчасове зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП м. Києва.
У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 15 год 30 хв 05 вересня 2022 року.
Суддя: ОСОБА_1