Справа № 201/7420/22
Провадження № 1-кс/201/2713/2022
УХВАЛА

Іменем України

03 жовтня 2022 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000134 від 22.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що 22.09.2022 до Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра надійшли матеріали з УПК в Дніпропетровській області ДКП НПУ про те, що невстановлена група осіб, діючи за попередньою змовою, використовуючи схему, побудовану за принципом фінансової піраміди, шляхом шахрайства, здійснюють привласнення грошових коштів громадян.

22.09.2022 Правобережною окружною прокуратурою міста Дніпра внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Під час досудового розслідування від працівників 1-го відділу УПК в Дніпропетровській області ДКП НП України надійшло інформування, за результатами виконання доручення прокурора у кримінальному провадженні, про те, що здійснено комплекс оперативних заходів, спрямованих на перевірку адрес, знаходження call-центрів, співробітники яких шахрайським шляхом здійснюють привласнення грошових коштів громадян.

В ході виконання доручення здійснено комплекс оперативних заходів, спрямованих на перевірку адрес, знаходження call-центрів, співробітники яких шахрайським шляхом здійснюють привласнення грошових коштів громадян.

Встановлено Call-центр, який здійснює свою незаконну діяльність за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході перевірки вищезазначеного будинку, встановлено, що за вищевказаною адресою за парканом знаходиться call-центр. Вхід в приміщення здійснюється за допомогою прохідної. Кількість працівників в даному приміщенні становить близько 20-ти чоловік, з них 1-керівник, 1-адміністратор та 18 операторів.

Співробітники call-центра під виглядом працівників різноманітних банків, а також операторів зв`язку, розсилають SMS-повідомлення або дзвонять громадянам, та вводячи їх в оману, отримують особисту та банківську інформацію від клієнта: номери банківських карток, CVV-коди, СМС-коди, одноразові паролі тощо.

При цьому, розсилання вказаних повідомлень проходить із використанням мережі Інтернет та ІР-телефонії, з номерів, які зовні схожі з номерами офіційної служби підтримки клієнтів банків та операторів зв`язку. З числа працівників є невстановлена особа котра, за допомогою онлайн банкінгу перераховує грошові кошти на попередньо підготовлені карткові рахунки відкритих на підставних осіб. Дзвінки здійснюються не тільки громадянам України, а і громадянам інших держав: Естонії, Польщі, Чехії.

Встановлено, що вивід грошових коштів здійснюється за допомогою крипто гаманців, після чого гроші здобуті злочинним шляхом перераховуються на карткові рахунки відритих на підставних осіб, та знімаються в банкоматах м. Дніпро. В даному call-центрі встановлено графік роботи з 9:00 до 18:00. Перерва з 13:00 до 14:00.

Так, у якості свідка допитано ОСОБА_4 , який пояснив, що у вересні 2022 року у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, він вирішив знайти собі роботу. Так на початку вересня 2022 у мережі Інтернет в месенджері Telegram знайшов оголошення про набір співробітників на роботу із зайнятістю в офісі. Зателефонувавши домовився про зустріч.

Через декілька днів він зустрівся із хлопцем на ім`я ОСОБА_5 в районі пр. Дмитра Яворницького м. Дніпра. ОСОБА_5 повідомив, що його робота пов`язана з банківською діяльністю. Також останній повідомив, що в функціональні обов`язки входитиме дзвінки клієнтам, під виглядом різноманітних банків, а також операторів зв`язку, розсилання SMS або дзвінки громадянам, де вводячи їх в оману потрібно отримати особисту та банківську інформацію від клієнта: номери банківських карток, CVV-коди, СМС-коди, одноразові паролі тощо. Після чого інші співробітники даного call-центру за допомогою онлайн банкінгу перераховують грошові кошти на попередньо підготовлені карткові рахунки відкритих на підставних осіб та знімаються в банкоматах м. Дніпро. Також ОСОБА_5 повідомив, що заробітна плата буде вираховуватись у відсотковому співвідношенні від грошових коштів отриманих від клієнтів.

Потім вони разом з ОСОБА_5 попрямували до офісу. Анатолій показав приміщення де необхідно було працювати, а саме офіс за адресою: АДРЕСА_1 . Вхід в офіс знаходиться за парканом. Зайшовши до приміщення я побачив робочі місця співробітників із комп`ютерною технікою. Кількість офісних працівників складає близько 20 осіб, здебільшого студентів, віком до 25 років, офіційно трудові відносини не оформлюються, заробітна платня видається готівкою.

В даному call-центрі встановлено графік роботи з 9:00 до 18:00 годин, перерва з 13:00 години до 14:00 години.

Наступного дня він приступив до виконання робочих обов`язків. Він помітив, що співробітники компанії називалися працівниками банківських установ та вигадуючи різні ситуації, наприклад, блокування клієнтського рахунку у банку, отримували від громадян конфіденційну інформацію за допомогою якої не санкціоновано списували грошові кошти із рахунків громадян. У цьому випадку дзвінки здійснювалися не тільки громадянам України, а і громадянам інших держав: Естонії, Польщі, Чехії.

Через деякий час ОСОБА_4 звільнився у зв`язку з тим, що зрозумів, що даний call-центр займається шахрайством та махінаціями і сказав, що йому потрібно обдумати дану пропозицію, після чого він покинув вищевказаний заклад.

28.09.2022 за клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра отримано ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про надання дозволу на проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього приходить до такого висновку.

22.09.2022. до ЄРДР були внесені відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 190 КК України за № 20000134.

Прокурор просить накласти арешт у кримінальному провадженні №0000134 від 22.09.2022року.

Від власника майна надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутністю, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

За ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

У наданому слідчим клопотанні відсутні відомості яким саме чином дана нерухомість може виступати об`єктом кримінального правопорушення, зберегти на собі сліди злочину або той факт, що дане майно набуто протиправним шляхом внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зважаючи, що слідчим в клопотанні не доведено, що існують правові підставі для накладення арешту на майно особи, якій належить нерухомість; не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 ст.170 цього Кодексу; можливість спеціальної конфіскації майна, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб; клопотання прокурора є необґрунтованим та немотивованим. Тому суд вважає, що у задоволенні клопотання про накладення арешту на таке майно необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 107, 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000134 від 22.09.2022р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190КК України відмовити.

Зобов`язати уповноважену особу органу досудового розслідування, прокурора у кримінальному провадженні або іншу уповноважену особу повернути вилучене майно особі, у якої воно було вилучене.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1