Номер провадження: 11-кп/813/1927/22
Справа № 521/9178/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.10.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Одеського апеляційного суду у складі у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса матеріали кримінального провадження № 0000265, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.05.2022 року за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 08.09.2022 року про продовження строку у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309, ч.3 ст.307 КК України.

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеною ухвалою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч. 3 ст. 307 КК України продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою по 06.11.2022 року.

Не погоджуючись судовим рішенням обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу від 08.09.2022 року та змінити відносно . запобіжний захід на запобіжний захід, не пов`язаний з тримання під вартою. В обґрунтування апеляційних посилається на те, що має хворих батьків, які потребують постійного нагляду, так як батько є інвалідом 1 групи, та втратив кінцівки обидвох ніг, мама хворіє на хворобу Альцгеймера, на утриманні є неповнолітній син, а вона є одинокою мамою.

Інші учасники судового провадження ухвалу про продовження строку запобіжного заходу не оскаржували

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до такого висновку.

Відповідно ст. 404 КПК України - суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Запобіжні заходи (як заходи кримінального провадження) у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 29 Конституції України, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст. 29 Конституції України - ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду, і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Тримання особи під вартою може бути застосовано лише як тимчасовий запобіжний захід у разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи припинити його.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України - незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження № 0000265, постановлено ухвалу про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ст.309, ч.3 ст.307 КК України.

В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, що продовження запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України та є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Колегія суддів апеляційної інстанції при апеляційному розгляді враховує, що відносно обвинуваченої ОСОБА_6 ще ухвалою суду під час підготовчого судового засідання Малиновського районного суду міста Одеси від 14.07.2022 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198480 гривень.

Строк дії запобіжного заходу періодично продовжувався ухвалами суду.

А тому колегія суддів вважає, що ризики, які встановлені під час застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 залишаються реальними і триваючими, продовжують об`єктивно існувати, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років, що свідчить про неможливістьзміни ОСОБА_6 запобіжного заходу на інший, не пов`язаного з триманням під вартою.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вид запобіжного заходу у виді тримання під вартою є пропорційним ризикам у кримінальному провадженні за ч.1ст.309, ч. ст. 307 КК України, оскільки ризик того, що ОСОБА_6 зможе перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні з часу обрання відносно нього запобіжного заходу або переховуватися від суду не зменшився.
Колегія суддів погоджується з висновком суду про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано врахував всі обставини, приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , оскільки метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, яка би в повній мірі забезпечила запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Доводи в апеляційній скарзі обвинуваченої ОСОБА_6 про зміну відносно неї запобіжного заходу на непов`язаний з триманням під вартою суд апеляційної інстанції до уваги не бере, вважає що такі спростовуються матеріалами провадження.

Апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити, що кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст.309, ч. 3 ст. 307 КК України триває, судове провадження не завершено, а тому оцінивши в сукупності тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, загрозу призначення суворого покарання, характер вчинених дій, у яких обвинувачується ОСОБА_6 , колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, шо запобіжний захід відносно неї непов`язаний з триманням під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченої під час проведення судового провадження, для запобігання ризикам при здійсненні процесуальних дій для завершення судового провадження.
Посилання апелянта на те, що обвинувачена має на утриманні неповнолітню дитину та хворих батьків не зменшує вищевказаних ризиків.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 08 вересня 2022 року, якою продовжено строк тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч. 3 ст.307 КК України - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Судді: _________________ ___________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4