Єдиний унікальний номер 341/1093/20
Номер провадження 1-кп/341/55/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про обрання запобіжного заходу

28 вересня 2022 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянув у судовому засіданні клопотання прокурора, подане в межах кримінального провадження від 07 липня 2020 року № 0000193, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, безробітний, судимий, зокрема:

29.08.2014 Снятинським районним судом Івано-Франківської області за частиною 1 статті 187, стаття 71 КК України, із призначенням покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільнений 02.10.2018 умовно-достроково з невідбутим строком покарання 4 місяці 15 днів,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України.
встановив:
04.08.2022 із Галицького відділу Івано-Франківської окружної прокуратури до суду надійшло клопотання прокурора про застосування щодо обвинуваченого міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування щодо обвинуваченого міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обвинувачений неодноразово не з`являвся у судові засідання та ухиляється від явки до суду. У період з 06.05.2021 до 16.07.2021 обвинувачений перебував у розшуку. Зазначив, що 06.05.2022 суд надав дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Ухвалою суду від 01.06.2022 щодо обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 01.08.2022. Після застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 продовжив ухилятися від явки до суду.
Також наголосив, що обвинувачений, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення цього злочину у виді позбавлення, яке може бути призначене йому у разі визнання його винуватим, та не маючи міцних соціальних зв`язків, може у будь-який момент з метою уникнення кримінальної відповідальності покинути місце свого проживання та переховуватись від суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України.
При застосуванні запобіжного заходу просить врахувати, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, офіційно не працевлаштований, дітей на утриманні не має, тобто не має міцних соціальних зв`язків, може переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, визначеним пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Просив обрати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів із визначенням застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечили. Обвинувачений просив обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту, зобов`язався прибувати у всі наступні судові засідання, а попередні неявки пояснив провалами у пам`яті. Відсутність із ним телефонного зв`язку пояснив зміною номера мобільного телефона.

Захисник щодо застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечив, обрання такого запобіжного заходу вважає необгрунтованим та суворим, оскільки обвинувачений підозрюється у вчиненні злочину не пов`язаного з насильством. Просив обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Водночас зазначив, що у разі прийняття судом рішення про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просить визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження щодо клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.

Суд установив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, тому суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується. При цьому суд установив, що ОСОБА_4 є особою раніше судимою, ніде не працює. З часу надходження обвинувального акта до суду у липні 2020 року обвинувачений оголошувався у розшук через неявки до суду.

З лютого 2022 року на неодноразові виклики до суду, здійснення приводів обвинувачений в судові засідання не з`являвся, причин своєї неявки суду не повідомляв.

06.05.2022 суд надав дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Ухвалою суду від 01.06.2022 клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено частково і щодо обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 01.08.2022. Після застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 продовжив ухилятися від явки до суду.

У судовому засіданні 16.06.2022 відкладено судовий розгляд кримінального провадження за клопотанням сторін про надання можливості підготуватися до дебатів.

У судове засідання 08.07.2022 обвинувачений, повідомлений належним чином, не прибув.

02.08.2022 у судове засідання обвинувачений не прибув, жодних заяв чи клопотань суду не подав.

У відкладене на 04.08.2022 судове засідання обвинувачений не прибув, заяв чи клопотань суду не подавав, ходом розгляду кримінального провадження після 16.06.2022 не цікавився.

Ухвалою суду від 04.08.2022 оголошено повторно розшук обвинуваченого, надано дозвіл на його затримання з метою розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Надаючи правову оцінку клопотанню прокурора, дослідженим матеріалам кримінального провадження та установленим обставинам, суд виходить з такого.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , обґрунтованість повідомленої підозри, яка підтверджена визнанням вини з боку обвинуваченого, негативну історію притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, багаторазові неявки у судові засідання без повідомлення будь-яким чином причин неявки, перебування раніше у розшуку, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема домашнього арешту, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Зокрема, відповідно до пункту 1 частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Під час розгляду клопотання суд установив, що поведінка ОСОБА_4 свідчить про злісне невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків в частині явки до суду, фактичне, переховування обвинуваченого від суду.

Також, суд вважає доведеним наявність ризику, передбаченого пунктом 5 частини першої статті 177 КПК України, оскільки обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на його історію неодноразового притягнення до кримінальної відповідальності.

Отже, під час розгляду цього клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суддя дійшов висновку, що прокурор довів обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_4 , та існування ризиків, зазначених у клопотанні, зокрема, щодо ризику переховуватись від суду, ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.
Відповідно до частини 4 статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.
З урахуванням поведінки обвинуваченого та застосування до нього попередніх запобіжних заходів, суд дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданим ризикам, передбаченим у п. 1 та п. 5 ч. 1 статті 177 КПК України, є співмірним та доцільним для забезпечення дієвості цього кримінального провадження.

При цьому суд вважає необґрунтованим посилання сторони захисту на те, що обвинувачений не прибував у судові засідання через провали у пам`яті, оскільки під час розгляду попереднього клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 зобов`язався прибувати у судові засідання, тоді як після 16.06.2022 не надіслав до суду жодного клопотання чи заяви щодо підстав неприбуття. Також обвинувачений не відповідав на численні телефонні дзвінки за номером мобільного телефона, який повідомив суду для підтримання зв`язку, не цікавився ходом розгляду кримінального провадження.

Суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Розмір застави відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд дійшов переконання, що в засіданні поза об`єктивним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а відтак клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 необхідно задовольнити із визначенням розміру застави.

Суд вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (з 01.07.2022 становить 2600,0 грн), тобто у сумі 78000,0 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Галицького районного суду Івано-Франківської області, оскільки такий запобіжний захід є достатнім задля забезпечення дієвості цього кримінального провадження.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч. 3 ст. 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, встановленому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого такі обов`язки:

1. прибувати за кожною вимогою до суду;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4. утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у цій ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

ОСОБА_4 затримано з метою приводу для розгляду цього клопотання 28.09.2022.

Виходячи із викладеного, керуючись статтями 131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 197, 205, 369-372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, раніше судимого, терміном до 26 листопада 2022 року (включно).

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Заставу визначити у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 78000 (сімдесят вісім тисяч) гривень 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1. прибувати за кожною вимогою до суду;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4. утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документа із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та суддю Галицького районного суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала суду підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Галицький відділ Івано-Франківської окружної прокуратури .

Строк дії ухвали шістдесят днів, тобто до 26 листопада 2022 року.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Судовий розгляд кримінального провадження відкласти та призначити чергове судове засідання у кримінальному провадженні від 07 липня 2020 року № 0000193 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 289 КК України, у відкритому судовому засіданні 19 жовтня 2022 року о 10 годин 30 хвилин в приміщенні суду за адресою: м. Галич, вул. Караїмська, 10, Івано-Франківська область, зал судових засідань № 1.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ