Провадження № 1-кс/947/5810/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.06.2022 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000270 від 26.06.2022 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області,громадянина України,вірменина, з вищою освітою, одруженого, військовослужбовця обіймаючого посаду діловоду групи логістики військової частини НОМЕР_1 ,який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.03.2022 року № 2 старшого солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу та поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду діловоду групи логістики військової частини НОМЕР_1 .
Відтак, з 13.03.2022 року, тобто з дня зарахування до списків особового складу військової частини № НОМЕР_1 ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку проходження військової служби за призовом під час мобілізації.
25.06.2022 року у другій половині дня командуванням військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 був виявлений на території військової частини у стані алкогольного сп`яніння.
Того ж дня, близько вечора, з метою проведення ОСОБА_7 на стан алкогольного сп`яніння для подальшого складання та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення за ст. 172-20 КУпАП, ОСОБА_5 було направлено до КНП «Роздільнянська багатопрофільна лікарня», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , у супроводі начальника групи ЦСВ військової частини НОМЕР_1 капітана юстиції ОСОБА_8 , солдата ОСОБА_9 та солдата ОСОБА_10 на автомобілі, що обліковується на балансі військової частини № НОМЕР_1 автомобілі марки «Mazda» моделі «Tribute», номерний знак « НОМЕР_2 ».
26.06.2022 року приблизно о 00:10 годині, після проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння, повертаючись у розташування військової частини № НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 ), знаходячись у автомобілі марки «Mazda» моделі «Tribute», номерний знак « НОМЕР_2 », займаючи заднє праве пасажирське сидіння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, переслідуючи злочинний умисел направлений на заподіяння смерті іншій людині, озброївся наявним у нього ножом, рукою притиснув ОСОБА_8 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, до підголівника сидіння, придушуючи останнього, та іншою рукою із ножом наніс ОСОБА_8 1 удар в область шиї по задній поверхні справа, тим самим спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді різаної рани шиї по задній поверхні справа.
У той же час, присутні у автомобілі солдат ОСОБА_9 та солдат ОСОБА_10 схопили за руки ОСОБА_5 , вибили з його рук наявний у останнього ніж, та попередили подальші протиправні дії ОСОБА_5 , внаслідок чого ОСОБА_5 не вчинив всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, внаслідок чого злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, так як його протиправні дії були зупинені, а потерпілому було своєчасно надано медичну допомогу.
Таким чином, стороною обвинувачення ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України за кваліфікуючими ознаками: незакінчений замах на умисне вбивство, тобто незакінчених замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджатикримінальномупровадженнюіншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Враховуючи викладені вище обставини, сторона обвинувачення вважає, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення вказаних ризиків та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, а тому слідчий звертається до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, зазначивши, що ризики, викладені стороною обвинувачення у клопотанні є необґрунтованими, так як підозрюваний одружений, має постійне місце проживання у м. Одесі, що свідчить про його стійкі соціальні зв`язки. Крім цього, з підозрою його підзахисний погоджується, проте заперечує щодо кваліфікації його дій саме як замаху на умисне вбивство, так як останній не мав наміру позбавляти потерпілого життя, а лише хотів провчити його.Просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний в судовому засіданні з підозрою, щодо обставин, які викладено у клопотанні частково погодився. При цьому зазначив, що не мав наміру позбавляти життя потерпілого, а лише хотів його злякати, показавши як це, коли до тебе підходять із-за спини, коли ти цього не очікуєш, тим паче, в умовах воєнного стану. Щодо запобіжного заходу підтримав думку захисника та просив застосувати до нього домашній арешт.
3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також матеріали надані стороною захисту,вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
Згідно матеріалів поданого клопотання, 26.06.2022 року ОСОБА_5 було затримано у порядку ст. 208 КПК України, та в цей же день повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України за кваліфікуючими ознаками: незакінчений замах на умисне вбивство, тобто незакінчених замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується: протоколом затримання ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України від 26.06.2022 року;протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 у якості потерпілого від 26.06.2022 року;протоколом обшуку автомобіля марки «Mazda» моделі «Tribute», номерний знак « НОМЕР_2 » від 26.06.2022 року;копією доповіді командира військової частини НОМЕР_1 про подію, що сталася;копією довідки лікаря медичного пункту військової частини НОМЕР_1 про надання медичної допомоги та виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_8 від 26.06.2022 року;заявою ОСОБА_8 про добровільну видачу останнім належної йому футболки зі слідами речовини червоно-бурого кольору від 26.06.2022 року;поясненнями військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 від 26.06.2022 року;поясненнями військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 від 26.06.2022 року, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
4.2. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
При розгляді клопотанні сторони обвинувачення, слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцятироків.
Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні злочину та те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, який міг призвести до загибелі особи, тобто враховуючи суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

Розглядаючи ризик переховування підозрюваного в контексті практики Європейського суду з прав людини, слід звернути увагу на наступне: підозрюваниймалолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований у м. Маріуполь Донецької області, яке на теперішній час перебуває під контролем збройних сил російської федерації, що в свою чергу може свідчити про те, що останній у випадку переміщення до місця реєстрації свого проживання зможе укриватися там до деокупації міста збройними силами України.

Все вищевказане в сукупності свідчить про обґрунтованість ризику переховування.

Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює наступну процедуру отримання показань від потерпілих та свідків, у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст.23, ст.224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченомуст. 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4ст. 95 КПК).
Таким чином, такий ризик як вплив на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих, а також свідків, та дослідження їх судом.
Враховуючи факт того, що підозрюваному відомі анкетні дані свідків, які в подальшому, будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, а також те, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем у зв`язку із чим може вдатися до спроби використання зброї для впливу на свідків та потерпілого, шляхом залякування та погрозою застосування насильства, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого незаконного впливу на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя вважає слушним заперечення сторони захисту щодо того, що ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України стороною обвинувачення необґрунтовано жодним чином у клопотанні і приходить до висновку про формальне посилання стороною обвинувачення на існування вказаного ризику.

Сторона обвинувачення в своєму клопотанні посилається також на наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливе вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.
Разом з тим, слідчий суддя погоджується із стороною захисту та вважає, що вказаний ризик не знайшов свого підтвердження в матеріалах доданих в обґрунтування клопотання.
Так, щодо ризику можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, вказаний ризик не є обґрунтований, так як стороною обвинувачення не надано даних, що вказують на те, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності чи на досудовому розслідуванні або судовому розгляді відносно нього перебувають інші кримінальні провадження.
4.3. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також враховуючи суспільно-небезпечний характер інкримінованого підозрюваному ОСОБА_5 злочину та встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.
З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.
Посилання сторони захисту на те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, а відповідний запобіжний захід достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодозлочину, вчиненогоіззастосуваннямнасильства.
З урахуванням викладеного, враховуючи те, що вчинення злочину інкримінованого підозрюваному ОСОБА_5 було вчинено із застосуванням насильства, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000270 від 26.06.2022 року відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», строком до 24.08.2022 року.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1