Справа № 756/9279/22
Номер провадження № 1-кс/756/1580/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2022 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 14.10.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002321, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Сквира, Сквирського району, Київської області, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:
1. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

16.10.2022 до Оболонський районний суд міста Києва надійшло клопотання слідчого Оболонського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 , яке ним подане в рамках кримінального провадження, внесеного 14.10.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002321, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Дане клопотання погоджено прокурором Оболонською окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 .

Як свідчить клопотання, що підставою звернення слідчого з клопотанням про застосування запобіжного заходжу у вигляді домашнього арешту в відношенні підозрюваної ОСОБА_4 , відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_4 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

2. Позиції сторін кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просив слідчого суддю клопотання задовольнити, посилаючись на доводи вказані у ньому, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1. ст. 177 КПК України, та застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні на певний період доби залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , строком на два місяці, а також покласти обов`язки прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою, не відлучатися за межі Київського області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження та утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками у межах вказаного кримінального провадження.

Крім того, прокурор в обґрунтування ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, за для застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу, посилається на те, що ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що вона, усвідомлюючи міру покарання за вчинене нею кримінальне правопорушення, а саме від 5 років до 8 років позбавлення волі, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Ризиком того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що підозрювана не має постійних джерел доходу, а також раніше неодноразово судима за вчинення злочинів проти власності.

Підозрювана ОСОБА_4 у судовому засіданні визнала обставини, які викладені в клопотання про обрання запобіжного заходу та оголошеній підозрі, не заперечувала щодо застосування запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 не заперечував щодо задоволення клопотання слідчого.

3. Установлені судом обставин із посиланням на докази, мотивів з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Оболонського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, яке внесене 14.10.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002321, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України. Слідчим у вказаному кримінальному провадженні є ОСОБА_6 . Процесуальне керівництво здійснюється Оболонською окружною прокуратурою міста Києва, зокрема прокурором ОСОБА_3

14.10.2022 в рамках зазначеного кримінального провадження ОСОБА_4 було затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

15.10.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме з підстав того, що 14.10.2022, близько 15:00 год. (точний час не встановлено), ОСОБА_4 , перебувала в приміщенні магазину «Сумки», який розташований за адресою: м. Київ, проспект Степана Бандери, буд. 16, де в неї виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні вказаного магазину діючи умисно, скориставшись тим, що продавець магазину відійшла з приміщення магазину, з корисливих мотивів, пересвідчившись, що ніхто із сторонніх осіб за її діями не спостерігає та вона діє таємно, шляхом вільного доступу взяла зі столу майно яке належить ОСОБА_7 , а саме: грошові кошти в сумі 4 800 грн, два гаманці червоного кольору в яких знаходились грошові кошти в сумі 1 000 доларів США (еквівалент 36 568 грн 60 коп.), 10 євро (еквівалент 356 грн 30 коп.), та 2 600 грн, банківські картки та закордонний паспорт України на ім`я ОСОБА_7 , після чого поклавши в пакет вказане майно, який був при ній та тримаючи його в руках вийшла з магазину та попрямувала в напрямку свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.

Унаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 , завдала ОСОБА_7 , майнову шкоду у розмірі 43 324 грн 90 коп.

Указані дії орган досудового розслідування кваліфікував як таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази:

- протокол огляду місця події від 14.10.2022, згідно з яким було оглянуто приміщення магазину, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де було виявлено та вилучено два відбитка полімерних узорів із записника зеленого кольору, паперовий стакан з речовиною бурого кольору підозрюваної особи, пластикову пляшку з елементами речовини бурого кольору;

- протокол допиту потерпілого від 14.10.2022, згідно з яким ОСОБА_7 повідомила про обставини події які мали місце 14.10.2022;

- протокол допиту свідка від 15.10.2022, згідно з яким ОСОБА_8 повідомила про обставини події, які мали місце 14.10.2022;

- протокол допиту свідка від 15.10.2022, згідно з яким ОСОБА_9 повідомила про обставини події, які мали місце 14.10.2022;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.10.2022, згідно з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_7 впізнала особу під фотознімком № 3, яка викрала її особисті речі за зовнішніми ознаками обличчя та відповідно до довідки на фотознімку № 3 зображена ОСОБА_4 ;

- протокол допиту свідка від 14.10.2022, згідно з яким ОСОБА_10 повідомила про обставини події, які мали місце 14.10.2022;

- протокол допиту свідка від 14.10.2022, згідно з яким ОСОБА_11 повідомила про обставини події, які мали місце 14.10.2022.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Суд враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у п. 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, з урахуванням наданих показань підозрюваною, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_4 в інкримінованому злочині, так як надані слідчим докази свідчать про те, що ОСОБА_4 могла вчинити інкриміновані дії при зазначених у клопотанні обставинах.

Отже, суд вважає, що має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. При цьому, злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Згідно зі ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу, окрім обґрунтованої підозри, є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як видно з клопотання, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, беручи до уваги пояснення підозрюваної, а також особистість останньої, суд погоджується з тим, що на даний час наявним є ризик того, що ОСОБА_4 може вчините інше кримінальне правопорушення, тобто існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Оскільки ОСОБА_4 наразі не має постійного джерела доходів, вчинила злочин саме через відсутність коштів на власні потреби.

Однак, суд не погоджується з існуванням ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, з наступних підстав.

Так, в обґрунтування ризику можливості переховування від органу досудового розслідування чи суду, прокурор фактично посилається лише на тяжкість покарання. Між тим, вказані обставини суд не може оцінювати в якості ризику, бо ця обставина повинна бути оцінена судом лише відповідно до ст. 178 КПК України, тобто як лише додаткові відомості.

Крім того, тяжкість покарання сама по собі не може бути ризиком. Бо суд зауважує, що в розумінні рішень ЕСПЛ у справах «Becciev v. Moldova», «Свершов проти України», «Єлоєв проти України») неодноразово наголошувалось, що тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Крім того, суд вважає доречним взяти до уваги пункт 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Подвезько проти України» (Заява № 74297/11), де суд також встановлював, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є. Аргументи «за» і «проти» звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Наведена позиція Європейського суду з прав людини свідчить про те, що взагалі будь-які ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. Отже, сама по собі тяжкість покарання ще не свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя, оцінюючи клопотання слідчого, враховує також тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, оскільки санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, вагомість наявних у кримінальному провадженні доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 196 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наведені обставини свідчать, що в судовому засіданні прокурор довів обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину, як і обставини, передбачені п. 2, 3, тобто існування ризику та наявність достатніх підстав для застосування запобіжного заходу як домашній арешт, і що інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобіганню встановленому в судовому засіданні ризику п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наведені судом висновки свідчать, що клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 14.10.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002321, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - підлягає задоволенню.

При цьому, судом також перевірено у судовому засіданні, що підозрювану ОСОБА_4 було затримано 14.10.2022 відповідно до вимог ст. 208 КПК України, а до останньої не застосовувались будь-які заходи фізичного чи морального впливу, як і під час доставки до слідчого судді. Крім того, у визначений законом строк та спосіб, зокрема передбачений ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчить також про відсутність порушень його прав.

Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-178, 181, 186, 193-197, 309, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 14.10.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002321, про застосування запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 59 (п`ятдесят дев`ять) днів, який полягає у забороні залишати житло за адресою АДРЕСА_1 , протягом часу з 22:00 год. до 05:00 год. наступного дня, із зобов`язанням з`являтися за першою вимогою до слідчого чи суду, у залежності від стадії кримінального провадження.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні зобов`язання:

- не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками у межах вказаного кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що у випадку необхідності залишити житло в інший час, вона має отримати відповідний дозвіл слідчого, прокурора або суду. В іншому випадку це буде вважатися порушенням умов дотримання запобіжного заходу та може бути підставою для ініціювання питання слідчим чи прокурором щодо його зміні на іншій, більш суворий.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, зокрема підозрювана ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти в залі суду негайно.

Останнім днем строку дії ухвали є 12.12.2022.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1