УХВАЛА
Іменем України
1 вересня 2022 року
м. Київ
cправа № 450/1333/16 - к
провадження № 51 586 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 5 липня 2022 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 21 липня 2022 року,
встановив:
Ухвалою Франківського районного суду міста Львова від 5 липня 2022 року під час судового розгляду обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою до 2 вересня 2022 року включно.
Львівський апеляційний суд ухвалою від 21 липня 2022 року залишив без змін вищевказане рішення суду першої інстанції.
Не погодившись із зазначеними рішеннями, обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до касаційного суду із касаційною скаргою.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на наступне.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України касаційне оскарження судового рішення забезпечується у визначених законом випадках.
Положення ч. 2 ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) передбачають, що ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню.
Згідно з приписами ч. 4 ст. 331 КПК, ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Крім того, відповідно до вимог ч. 5 ст. 422-1 КПК, ухвала апеляційного суду

за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, набирає законної сили після її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.
Враховуючи викладене, ухвала Львівського апеляційного суду від 21 липня 2022 року, якою залишено без змін ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 5 липня 2022 року щодо продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Враховуючи викладене і керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 5 липня 2022 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 21 липня 2022 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_3