Справа № 336/1563/21
пр. № 1-кп/336/253/2022
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою технічною освітою, неодруженого, батька неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , що працює водієм-експедитором в приватному підприємстві «Ласунка-Маркет», зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_1 , несудимого,

обвинуваченого за ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений вчинив кілька епізодів незаконних дій в сфері обігу психотропних речовин за таких обставин.

Близько 14 години 40 хвилин 25 листопада 2020 року ОСОБА_5 , керуючись умислом на незаконний збут психотропної речовини, біля будинку № 1-А по вул. Авраменка в м. Запоріжжі, куди прибув на належному йому автомобілі «OPEL ASTRA», державний номер НОМЕР_1 , збув особі, що у встановленому законом порядку проводила оперативну закупку, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 1-феніл-2-піролідин-1іл-пентал-1-он (PVP) масою 0, 2237 грами, яку він набув та зберігав з метою збуту за невстановлених обставин, за винагороду в 400 грн., які особа, залучена для проведення контролю за вчиненням злочину, вручила обвинуваченому на місці вчинення кримінально караних дій.

Об 11 годині 10 хвилин 28 грудня 2020 року ОСОБА_5 , керуючись умислом на незаконний збут психотропної речовини, біля будинку № 1 по вул. Авраменка в м. Запоріжжі, куди прибув на належному йому автомобілі «OPEL ASTRA», державний номер НОМЕР_1 , збув особі, що у встановленому законом порядку проводила оперативну закупку, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено 1-феніл-2-піролідин-1іл-пентал-1-он (PVP) масою 0, 2738 грами, яку він набув та зберігав з метою збуту за невстановлених обставин, за винагороду в 450 грн., які особа, залучена для проведення контролю за вчиненням злочину, вручила обвинуваченому на місці вчинення кримінально караних дій.

Окрім описаних дій, обвинувачений за місцем свого проживання, а саме: в квартирі АДРЕСА_2 зберігав з метою збуту набуті ним за невстановлених обставин п`ятнадцять прозорих безбарвних полімерних пакетів з застібками Zip Lock, обмотаних полімерною липкою стрічкою чорного кольору, масами 0,1587 г., 0,1506 г., 0,1465 г., 0,1467 г., 0,1508 г., 0,1471 г., 0,1607 г., 0,1570 г., 0,1517 г., 0,1553 г., 0,1536 г., 0,1544 г., 0,1587 г., 0,1508 г., 0,1468 г. з психотропною речовиною, обіг якої заборонено 1-феніл-2-піролідин-1іл-пентал-1-он (PVP), до їхнього виявлення та вилучення співробітниками поліції під час проведення обшуку 28 грудня 2020 року.

Під час обшуку, що проводився в цей же день, а саме: 28 грудня 2020 року, в гаражі обвинуваченого, що знаходиться навпроти будинку АДРЕСА_3 , було виявлено та вилучено три прозорих безбарвних полімерних пакетів з застібками Zip Lock, обмотаних полімерною липкою стрічкою синього кольору, масами 0,1541 г., 0,1555 г., 0,1586 г., 0,3966 г., 3,3901 г., 0,3717 г. з психотропною речовиною, обіг якої заборонено 1-феніл-2-піролідин-1іл-пентал-1-он (PVP), які обвинувачений набув за невстановлених обставин та зберігав з метою збуту в зазначеному місці.

Загальна маса вилученої у обвинуваченого особливо небезпечної речовини 1-феніл-2-піролідин-1іл-пентал-1-он (PVP) становить 2,6444 грами, що у відповідності до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770, є великим розміром.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав винуватість у вчиненні незаконних дій в сфері обігу психотропних речовин за вказаних в обвинуваченні обставин і дав детальні показання про мотиви і фактичні обставини вчинення кримінально караних діянь.

Пояснив, що на момент вчинення незаконних дій він працював водієм таксі і часто здійснював перевезення пасажирів, які направлялися за вказаними ним постачальниками наркотичних засобів та психотропних речовин місцями так званих закладок. До нього також неодноразово звертались пасажири, що перебували в полоні наркозалежності, з питанням, чи не розповсюджує він наркотики. Одна з таких осіб розповіла, як на сайті в мережі Інтернет можна віднайти інформацію про пропозицію набуття речовин та механізм придбання таких речовин. Бажання покращити майновий стан, неналежний рівень якого зумовили його серцево-судинні хвороби та їхні наслідки у вигляді необхідності набуття коштовних ліків та вимушених простоїв в роботі через напади хвороби, спонукали його до прийняття рішення про отримання додаткового заробітку шляхом збуту психотропних речовин.

Такий намір він реалізував вперше, коли 25 листопада 2020 року йому зателефонував постійний споживач його послуг перевізника та спитав, чи не можна у нього придбати психотропну речовину. Обвинувачений запропонував цій особі зателефонувати пізніше, а сам за отриманою в Інтернеті інструкцією набув психотропну речовину, спочатку сплативши з допомогою I-boxу її вартість на картковий рахунок, інформацію про номер якого отримав на сайті, а після здійснення оплати отримав на мобільний телефон відомості про місцезнаходження психотропної речовини, яким виявилась ділянка лісосмуги вздовж проїзної частини по вул. Чарівній в м. Запоріжжі. Набувши в такий спосіб психотропну речовину, він зателефонував ОСОБА_6 та призначив зустріч біля будинку № 1-А по вул. Авраменка в м. Запоріжжі, де вони зустрілись о 14 годині 40 хвилин цього ж дня, а саме: 25 листопада 2020 року, і обвинувачений, не виходячи з-за керма свого автомобіля «OPEL ASTRA», державний номер НОМЕР_1 , через розкрите вікно водія передав ОСОБА_6 згорток з речовиною та отримав від нього гроші в сумі 400 грн.

Наступну закупку згортків з небезпечною речовиною обвинувачений набув в такий саме спосіб в проміжок між двома зустрічами з ОСОБА_6 та почав зберігати придбані згортки з психотропною речовиною в квартирі, де він постійно мешкає із своєю сім`єю, та в гаражі, що знаходиться у дворі його багатоквартирного будинку. Один з придбаних ним згортків він збув ОСОБА_6 на прохання останнього, адресоване обвинуваченому за допомогою телефонного дзвінка, близько 11 години 10 хвилин 28 грудня 2020 року біля будинку № 1 по вул. Авраменка в м. Запоріжжі. Збут відбувся в такий саме спосіб, що і в першому епізоді. Місце зустрічі, як і в першому випадку, обвинувачений назвав сам. Внаслідок останнього продажу обвинувачений отримав від ОСОБА_6 450 грн.

Коли він на власному автомобілі направився від місця зустрічі з закупником в бік пологового будинку № 3, де зазвичай очікував замовлення таксі, не доїхавши до місця стоянки, був зупинений співробітниками поліції, які в службовому автомобілі переслідували його. Машину було оглянуто, вилучено отримані від збуту психотропної речовини гроші, після цього співробітники поліції провели обшук у нього в квартирі та в гаражі, де обвинувачений самостійно на прохання поліцейських видав їм згортки з психотропною речовиною, яку він зберігав в баночці з під ліків в холодильнику в квартирі та в попільничці в гаражі.

Обвинувачений показав, що набував психотропні речовини за ціною, що на 100-150 грн. перевищувала ціну збуту, яку він називав особі, що брала участь у здійсненні контролю за вчиненням злочину.

Заявив, що щиро розкаюється у вчинених діях, протиправність яких не усвідомлював, коли з ціллю покращити свій майновий стан прийняв рішення зайнятися збутом наркотиків.

В теперішній час він повністю усвідомив суспільну небезпеку та згубність означених дій, отримав урок, який перешкоджатиме йому будь-коли в майбутньому стати на протиправний шлях, щиро жалкує про те, що сталося.

Зі згоди учасників кримінального провадження в силу ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази щодо обставин, які ніким не оспорюються, при з`ясуванні обставин справи не досліджувалися, при цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники провадження ці обставини, чи добровільна їх позиція, а також роз`яснив наслідки дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України і переконався в правильності усвідомлення ними цих наслідків.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого:

- за ч. 2 ст. 307 КК України як незаконні придбання, перевезення та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, предметом яких були великі розміри особливо небезпечних психотропних речовин, вчинені повторно.

При призначенні покарання суд у відповідності до ст. 65 КК України виходить із ступеня тяжкості вчиненого діяння, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Як випливає із змісту ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

За змістом роз`яснення п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

З наведених положень закону про кримінальну відповідальність і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України випливає, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК), призначаючи покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання, а визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин.

Тому призначення покарання повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, якою, як зазначено є не лише кара, а й виправлення засудженого.

З урахуванням наведених положень законодавства при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_5 скоїв кілька епізодів злочинів, що Законом України про кримінальну відповідальність віднесені до категорії тяжких кримінально караних діянь, які посягають на загальносуспільні інтереси, такі, як здоров`я людини, що проголошено Основним Законом України як найвища соціальна цінність.

Згідно роз`яснень в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.

У зв`язку з викладеним суд бере до уваги, що обвинувачений щиро кається у вчинених діях та активно сприяє суду у встановленні фактичних обставин справи, а також сприяв органу досудового розслідування у розкритті кримінально караних діянь щодо зберігання з метою збуту психотропних речовин, що виразилось у повідомленні про місця зберігання заборонених речовин.

Визнаючи щире каяття та сприяння у встановленні фактичних обставин справи пом`якшуючими покарання обставинами, суд знаходить за можливе віднести до таких обставин і ненастання суспільно небезпечних наслідків від інкримінованих обвинуваченому дій у вигляді шкоди для здоров`я особи, з урахуванням того, що визнані судом доведеними епізоди обвинувачення розкриті внаслідок здійснення контролю за вчиненням злочину.

Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо (п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання»).

З урахуванням наведених роз`яснень суд враховує, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, не має покарань за вчинення адміністративних правопорушень, має постійне місце проживання, сім`ю, де виховується дитина, що біологічно походить від нього, страждає на низку хронічних захворювань, працевлаштований, позитивно характеризується як за місцем проживання, так і за місцем роботи (а. с. 46-54).

Наведені обставини свідчать про достатній рівень його соціалізації, усвідомлення суспільних та загальнолюдських цінностей, здатність стати на шлях виправлення.

Обтяжуючих покарання ОСОБА_5 обставин судом не встановлено.

У відповідності до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу

Сукупність згаданих пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також наведені судом відомості про особу винного істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_5 кримінально караних дій і дають суду підстави призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією частини статті обвинувачення.

У відповідності до ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При вирішенні питання про можливість на підставі вироку суду звільнити обвинуваченого від відбування покарання, суд перш за все враховує внормовані статтею 75 КК України підстави звільнення від відбування покарання, відповідно до якого суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, якщо дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання при призначенні, зокрема, покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Перешкоди для застосування згаданого інституту звільнення від відбування покарання за формальними критеріями, що передбачені статтею 75 КК України, щодо ОСОБА_5 відсутні.

Наведені судом пом`якшуючі покарання обставини і дані про особу винного є цілком сприятливими для прийняття такого рішення.

Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає з ст. 61 Конституції, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

З огляду на конкретні обставини кримінального провадження, зважаючи на необхідність та доцільність застосування покарання, враховуючи суспільну небезпечність обвинуваченого, суд може, а в деяких випадках, за наявності передбачених кримінальних законом обставин, зобов`язаний звільнити обвинуваченого від покарання та від його відбування.

Застосування згаданого інституту звільнення від відбування покарання, яке, як зазначено, має бути індивідуальним щодо кожної особи, на думку суду, не зашкодить реалізації цілей покарання.

Наведені міркування дають суду підстави дійти висновку про недоцільність застосування до обвинуваченого за вироком найбільш суворого заходу примусу, як на цьому наполягає сторона обвинувачення, без надання особі можливості виправлення без ізоляції від суспільства.

Невжиття ж звільнення від покарання з випробуванням лише з мотивів тяжкості вчиненого злочину та суворості передбаченого за нього покарання є таким, що суперечить засадам кримінального провадження, які проголошують верховенство права, законність, справедливість.

Звільняючи ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням суд в силу ст. 77 КК України не вбачає підстав для застосування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, яке передбачене санкцією частини статті обвинувачення як обов`язкове.

Процесуальні витрати з оплати експертних досліджень у відповідності до вимог ст. 124 КПК України належить стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Доля речових доказів має бути вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

У відсутність клопотань учасників провадження та з урахуванням належної процесуальної поведінки обвинуваченого суд вважає за можливе не застосовувати до нього запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, що передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, та призначити покарання з застосуванням положень статті 69 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити, якщо обвинувачений протягом іспитового строку тривалістю в три роки не скоїть нового злочину і виконає покладені на нього в силу ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази:

пакет експертної служби № 5374660, в який упаковано згорток ізоляційної стрічки білого кольору, що містить полімерний зіп-пакет з психотропною речовиною 1-феніл-2-піролідин-1іл-пентал-1-он (PVP) масою в перерахунку на основу 0,2237 г.;

-пакет експертної служби № 5374974, в якій упаковано прозорий безбарвний полімерний пакет ( застібкою Zip Lock), обмотаний липкою стрічкою синього кольору, з психотропною речовиною 1-феніл-2-піролідин-1іл-пентал-1-он (PVP) масою в перерахунку на основу 0,2738 г.;

-пакет експертної служби № 5375004, в який упаковано п`ятнадцять прозорих безбарвних полімерних пакетів з застібками Zip Lock, обмотаних полімерною липкою стрічкою чорного кольору, з психотропною речовиною 1-феніл-2-піролідин-1іл-пентал-1-он (PVP) масами: 0,1587 г., 0,1506 г., 0,1465 г., 0,1467 г., 0,1508 г., 0,1471 г., 0,1607 г., 0,1570 г., 0,1517 г., 0,1553 г., 0,1536 г., 0,1544 г., 0,1587 г., 0,1508 г., 0,1468 г., три прозорих безбарвних полімерних пакетів з застібками Zip Lock, обмотаних полімерною липкою стрічкою чорного кольору, та три прозорих безбарвних полімерних пакетів з застібками Zip Lock, обмотаних полімерною липкою стрічкою синього кольору, з психотропною речовиною 1-феніл-2-піролідин-1іл-пентал-1-он (PVP) масами: 0,1541 г., 0,1555 г., 0,1586 г., 0,3966 г., 3,3901 г., 0,3717 г. загальною масою в перерахунку на основу складає 2,6444 грами, які зберігаються в камері схову відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, знищити.

Речові докази грошові кошти у розмірі 1085 грн. купюрами номіналом: 50 грн. ФЖ 6250396 - 2014 року, ТИ 3826035 2014 року; 20 грн. ЧД7718607 2016 року, СЗ6080208 2013 року, ЮГ8345709 - 2018 року, ЮА7291704 2018 року, ЮД5482822 2018 року, ЮД6781148 2018 року, ЮД9736198 2018 року, ЮВ8837175 2018 року, ЮГ8728236 2018 року, ЮД3564635 2018 року, ЮГ8940929 2018 року, ЮГ 7856503 2018 року, ЮВ4399318 2018 року, ЮГ3793739 2018 року, ЮД2083866 2015 року, ЮВ1154386 -2018 року, ЮГ9847667 2018 року, ЮД3448491 2018 року, ЮД0864547 2018 року, ЮД1157879 2018 року, ЮВ3103907 2018 року, ЮД3193903 2018 року, ЮД7520507 -2018 року, ЮД1723414 2018 року, ЮЕ0127440 2018 року, ЮЄ4583802 2018 року, ЮГ4658370- 2018 року, ЮД9316774 2018 року, ЮГ0281647 2018 року, ЮД7701398 -2018 року, ЮГ5399323 2018 року, ЮБ1755326 2018 року, ЮД8630142 2018 року, ЮГ8847465 2018 року, ЮД0669246 -2018 року, ЮГ3666448 -2018 року, ЮД3446099 -2018 року, ЮД0118678 2018 року, ЮД9304484 2018 року, ЮД0488250 2018 року, ЮБ4357282 -2018 року; 10 грн. ЮА4654748 -2015 року, ЮА4654747 2015 року, ЮА4654746 2015 року, ЮЄ3000947 2015 року, ЮД3994430 2015 року, ЮИ6093234 2015 року, ЮИ4754953 2015 року, ЮА7640012 2015 року, ЮГ9584144 -2015 року, ЮЄ0679208 2015 року, ЦВ2109570 -2015 року, ЦЖ9499502 -2015 року, 5 грн. ЮБ1597521 2015 року, ЮБ1597520 -2015 року, ЮБ1597519 2015 року, ЮБ1597509 2015 року, ЮЖ5824058 2015 року, УБ4713737 -2015 року, ЮИ3133340 2015 року, ЮЄ8689415, ЮЄ6375701, на загальну суму 1085 грн., які знаходяться на зберіганні УФ ЗБО ГУНП в Запорізькій області, - повернути ОСОБА_5 .

Речові докази - грошові кошти у сумі 450 грн. купюрами номіналом 200 грн. ЗГ7126927, 200 грн. УХ2858265, 50 грн. СТ0644090, які знаходяться на зберіганні УФ ЗБО ГУНП в Запорізькій області, - звернути у дохід держави.

Речовий доказ - транспортний засіб «ОРЕL ASTRA», державний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику для зберігання вилучених та арештованих транспортних засобів (м. Запоріжжя, вул. Космічна, 140), - повернути власнику ОСОБА_5 .

Речові докази ваги електронні у кількості трьох штук, які зберігаються в камері схову ГУНП в Запорізькій області, - звернути у дохід держави.

Речові докази - мобільний телефон «Samsung J 610 FN/DS», ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ НОМЕР_3 , з сім картами мобільного оператора «Водафон» № НОМЕР_4 та «Київстар» № НОМЕР_5 , який зберігається в камері схову ГУНП в Запорізькій області, - повернути ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_5 у дохід держави витрати з проведення судових експертиз в сумі 2615 грн. 20 коп. (653 грн. 80 коп. + 653 грн. 80 коп.+1307 грн. 60 коп.).

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2021 року на мобільний телефон «Samsung J 610 FN/DS», грошові кошти у сумі 450 грн., грошові кошти у розмірі 1085 грн., скасувати.

Арешт, накладений на автомобіль «ОРЕL ASTRA», державний номер НОМЕР_6 , та комплект ключів до нього, скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2021 року на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 та квартиру АДРЕСА_4 , скасувати.

На вирок суду може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження, які не були присутні в судовому засідання під час проголошення вироку, копію вироку буде направлено не пізніше наступного дня після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1