Провадження № 1-кп/947/125/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.09.2022 року Київський районний суд м. Одеси, у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000560 від 06.04.2021 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,українця, уродженця Одеської області м. Кілії, громадянина України, із середньою освітою, не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2014 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.02.2021 року Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.185, ч.1 ст.71 КК України до 4 місяців 6 днів арешту;

-19.04.2021 року Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185 ч.4 ст.70 КК України до 5 місяців арешту;

- 26.04.2021 року Київським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.309, ч.1 ст.71 КК України до 1 року 2 місяців обмеження волі. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.11.2021 року вирок Київського районного суду м.Одеси від 26.04.2021 року скасований в частині призначення покарання та на підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_5 визначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 2 місяці;

- 31.05.2021 року Київським районним судом м.Одеси за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 01.07.2021 року Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 6 місяців арешту;

- 27.09.2021 року Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5 місяців арешту;

- 19.11.2021 року Київським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.263, ч.2 ст.309, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 09.12.2021 року Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 6 місяців арешту,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

26.03.2021 року близько 12.30 годин у ОСОБА_5 біля паркану висотою, приблизно 1,7 м, домоволодіння АДРЕСА_2 , що разом з земельною ділянкою, на якій воно розташоване, є приватною власністю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є особою похилого віку, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з двору цього домоволодіння, поєднане з проникненням через хвіртку на цю приватну територію, повторно.

Цього ж дня, приблизно через 5 хвилин, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на крадіжку чужого майна, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи, без дозволу власниці, незаконно проник на територію вказаного домоволодіння, самовільно відкривши хвіртку. Після цього, перебуваючи у дворі вищевказаного домоволодіння, він проник до колодязя на подвір`ї даного домоволодіння, де наявною у нього пилкою по металу відрізав з метою крадіжки від труби подачі води: водний лічильник «Novator» - вартістю 291 гривня 66 копійок, кран - вартістю 150 гривень, та металеву трубу діаметром 20 мм. довжиною 130 см. - вартістю 180 гривень, які належать ОСОБА_6 . Потім, дані лічильник, кран та трубу ОСОБА_5 таємно викрав і з цим викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення пішов, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 621 гривня 66 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в сховище, вчинене повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та надав наступні покази.

Так, обвинувачений пояснив, що 26.03.2021 року у денний час він знаходився біля домоволодіння АДРЕСА_2 , де з метою скоєння крадіжки, впевнившись, що поряд відсутні сторонні особи, відкрив хвіртку, проник у двір будинку, де заліз до колодязя на подвір`ї, звідки пилкою по металу відрізав від труби подачі води: водний лічильник, кран та металеву трубу, з якими втік з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Перелік та вартість викраденого майна підтверджує.

У скоєному ОСОБА_5 щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень, просив суд розглянути справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Потерпіла до судового засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, обмежитись дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в сховище, вчинене повторно,доведена в повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, його щире каяття в скоєному, пом`якшуючі та обтяжуючи обставини, керуючись вимогами виваженості та справедливості, з метою виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 вироком Київського районного суду м.Одеси від 26.04.2021 року за ч.1 ст.309, ч.1 ст.71 КК України до 1 року 2 місяців обмеження волі, який ухвалою Одеського апеляційного суду від 25.11.2021 року скасований в частині призначення покарання та на підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_5 визначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 2 місяці.

Крім того, ОСОБА_5 вироком Київського районного суду м.Одеси від 19.11.2021 року засуджений за ч.1 ст.263, ч.2 ст.309, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі та вироком Київського районного суду м.Одеси від 09.12.2021 року засуджений за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 6 місяців арешту.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів суд вважає, що покарання йому необхідно призначити відповідно до ч.4 ст.70 КК України, оскільки з матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення по даному кримінальному провадженню до постановлення попередніх вироків, тобто до постановлення вироку Київського районного суду м.Одеси від 26.04.2021 року, вироку Київського районного суду м.Одеси від 19.11.2021 року та вироку Київського районного суду м.Одеси від 09.12.2021 року.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження не застосовувався.

Речові докази відсутні.

Питання про процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.124 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,
УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_5 призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворих покарань, призначених вироками Київського районного суду м.Одеси від 26.04.2021 року та від 09.12.2021 року, а також покарання, призначеного вироком у даному кримінальному провадженні, більш суворим, призначеним вироком Київського районного суду м.Одеси від 19.11.2021 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 18.05.2021 року.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 в рамках даного кримінального провадження не застосовувався.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати на залучення експерта в дохід держави у сумі 686 гривень 48 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1