Справа № 344/8850/22
Провадження № 1-кс/344/3403/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в межах кримінального провадженя, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000710 від 31.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідча, за погодженням з прокурором, звернулася з клопотанням про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в обґрунтування якого покликалася на те, що слідчим відділом Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження № 0000710 від 31.05.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений слідством час, місці та обставинах, ОСОБА_4 вступив у злочинну змову з ОСОБА_6 щодо вчинення розбійного нападу на квартиру АДРЕСА_1 , з метою незаконного заволодіння грошовими коштами. Так, 31.05.2022, близько 20 год 30 хв, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , в період воєнного стану, який продовжено Указом Президента України № 7389/2022 від 17.05.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», достовірно знаючи, що у вищевказаній квартирі, в якій проживає ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 , зберігаються грошові кошти, направились до нього додому. Підійшовши до квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 подзвонили в двері вищевказаної квартири. Коли потерпіла ОСОБА_8 , нічого не підозрюючи, відчинила двері, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 незаконно увірвалися до квартири, тим самим незаконно проникли до приміщення. Після цього ОСОБА_4 звернувся до потерпілої з вимогою покликати ОСОБА_7 . В той час, коли ОСОБА_7 підійшов до них, ОСОБА_4 , приводячи у виконання протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом нападу, поєднаного із проникненням у житло потерпілого, звернувся до потерпілого ОСОБА_7 , висунувши незаконну вимогу про негайну передачу грошових коштів. Отримавши категоричну відмову від ОСОБА_7 , ОСОБА_4 спробував нанести йому удар рукою в обличчя. Однак ОСОБА_7 від удару ухилився та, в свою чергу, схопив ОСОБА_4 , намагаючись позбавити його можливості наносити удари. Проте ОСОБА_4 вирвався та разом із ОСОБА_6 забігли вглиб приміщення квартири. Забігши в кухонну кімнату квартири та побачивши ОСОБА_8 , ОСОБА_4 підбіг до неї та висунув незаконну вимогу про негайну передачу грошових коштів уже до неї. В цей час потерпіла почала кричати і ОСОБА_4 , з метою подолання її волі до опору, схопив останню руками за кисті рук та застосував до ОСОБА_8 насильство, нанісши один удар в область грудей, тим самим завдавши їй фізичний біль. Побачивши це, ОСОБА_7 спробував звільнити ОСОБА_8 та схопив ОСОБА_4 , намагаючись позбавити його можливості наносити удари. В цей час ОСОБА_4 вийняв предмет, зовні схожий на ніж. В свою чергу, ОСОБА_6 вийняв із кишені куртки предмет, зовні схожий на пістолет та, погрожуючи його застосуванням, тобто насильством, яке є небезпечним в момент заподіяння, направив його в бік ОСОБА_7 , після чого дославши патрон до патронника, повторно висунув незаконну вимогу про негайну передачу грошових коштів до потерпілого. В цей час ОСОБА_7 , усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, почав чинити активний опір ОСОБА_6 . Опинившись на вулиці, ОСОБА_7 спробував затримати ОСОБА_6 , однак останній, з метою звільнення від потерпілого, предметом, зовні схожим на пістолет, який мав із собою, здійснив постріл у повітря та почав тікати з місця вчинення злочину спільно із ОСОБА_4 . В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було затримано перехожими.

Матеріалами клопотання зазначається, що 31 травня 2022 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 01.06.2022 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Сторона кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням вказує на необхідність провести процесуальні і слідчі дії, проведення та завершення яких потребує додаткового часу, а саме: провести судово-медичну експертизу потерпілій ОСОБА_8 , висновок якої долучити до матеріалів кримінального провадження; провести вибухо-технічну експертизу слідів продуктів пострілу, комплексну судово-дактилоскопічну, вибухо-технічну експертизу слідів продуктів пострілу та судово-балістичну експертизу, висновки яких долучити до матеріалів кримінального провадження; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. Завершити досудове розслідування без проведення вищезазначених слідчих та процесуальних дій не можливо, оскільки ще не виконані завдання кримінально-процесуального законодавства, щодо повного розслідування, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та, посилаючись на наявність передбачених у ст. 177 КПК України ризиків та необхідність встановлення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , на строк до 31 серпня 2022 року.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечив щодо клопотання, вказавши, що підстав для продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки у даному кримінальному проваджені допитані всі потерпілі, свідки. Підозрюваний не має наміру ухилятися від досудового розслідування. Вказав, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має позитивні характеристики. Просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, встановлено наступне.

Як слідує з матеріалів клопотання, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_3 , українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не працюючий, не одружений, раніше не судимий.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами, а саме: даними, які містяться у протоколах прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , протоколах огляду місця події, протоколі допиту потерпілої ОСОБА_8 , протоколі допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколі допиту свідка ОСОБА_9 , протоколі допиту свідка ОСОБА_10 , протоколі допиту свідка ОСОБА_11 , протоколі допиту свідка ОСОБА_12 , протоколі допиту свідка ОСОБА_13 , протоколі допиту свідка ОСОБА_14 , протоколі допиту свідка ОСОБА_15 , протоколах пред`явлення особи для впізнання, висновках експертів, за результатами проведення судової дактилоскопічної та трасологічної експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті якого передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зі змісту ст.197 КПК України випливає, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Прокурором також доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду (вказаний ризик існує, оскільки покарання за

злочин, в якому підозрюється ОСОБА_4 , передбачає можливе позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, що свідчить про можливість підозрюваного, здійснити спроби уникнути покарання, шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду);

- п. 3 незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_4 відоме їх місце проживання та анкетні дані;

- п. 5. - вчинити інше кримінальне правопорушення, з метою незаконного збагачення, оскільки ОСОБА_4 офіційно не працює, джерело його доходів невідоме.

Як вказується стороною обвинувачення, запобігти вищевказаним ризикам шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, неможливо. Заявлені ризики на даний час продовжують існувати та не зменшились.

Вирішуючи дане клопотання враховую вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 вказаного вище кримінального правопорушення, характеризуючі особу підозрюваного дані.

У рішенні "Марченко проти України" Європейський суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, і приходить до висновку, що жоден із інших-альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Разом із тим, відповідно до п. 1 ч. 4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Відповідно слідчий суддя приходить до переконання, що в засіданні доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому клопотання підлягає задоволенню без визначення розміру застави.

Відтак приходжу до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків, тому продовження строків тримання під вартою ОСОБА_4 буде співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.176, 177, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 219, 309, 395, 492, 496 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування - до 31 серпня 2022 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати у державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено 27.07.2022 року.