справа № 208/2102/22
№ провадження 1-кс/208/780/22
УХВАЛА
Іменем України

12 липня 2022 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який має середню освіту, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз: 26.03.2019 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України дане покарання поглине покарання за вироком 12.11.2018 до відбуття 4 роки 6 місяців, 24.09.2021 звільнився по відбуттю строку покарання, -

в с т а н о в и в:
Слідчий звернувся до суду із погодженим з прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Слідчий у своєму клопотанні посилається на те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та / або суду так як підозрюваний не має міцних сталих соціальних зв`язків, не працевлаштований, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має вчинив злочин, що вказує на те, що він не дотримується суспільних норм поведінки та моралі, існує ризик того, що він у подальшому не буде дотримуватись покладених на нього обов`язків та буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання за вчинений ним злочин. Незаконно впливати на потерпілих та свідків даного кримінального провадження. Підозрюваний може мати можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою уникнення покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення. Вчинити інше кримінальне правопорушення так, як підозрюваний ОСОБА_5 не маючи постійного місця роботи та заробітку, не має міцних сталих соціальних зв`язків, що вказує на те, що він й у подальшому буде вчинювати кримінальні правопорушення майнової спрямованості.

В судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання, посилався на обставини зазначені в клопотанні, просив обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання, вважала його необґрунтованим, просила застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на життєві обставини.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, вислухавши слідчого, прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.
ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчиняла кримінальні правопорушення проти власності, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та, як вбачається з матеріалів клопотання, повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Повторно, 03.03.2022 у приблизно о 23.10 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 перебував в квартирі АДРЕСА_2 , в якій мешкає ОСОБА_7 . Там він побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_8 , який сидів у кухні. Під час сварки з потерпілим, ОСОБА_5 побачив у ОСОБА_8 в кармані мобільний телефон. В цей час, у ОСОБА_5 виник прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненного повторно, яке належить потерпілому ОСОБА_8 .

Реалізовуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на таємне, із корисливого мотиву викрадення у ОСОБА_8 зазначеного мобільного телефону, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів та корисливої мети, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, а також розуміючи, що своїми діями він вчинює незаконне вилучення чужого майна поза волею власника, 03.03.2022 року приблизно о 23.10 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 витягнув з карману мобільний телефон «HUAWEI Y5 2017» (MYAU29) сірого кольору, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-22/13250-ТВ від 09.06.2021 станом на 03.03.2022 становить 1165 гривень 00 копійок.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, з метою отримання реальної можливості розпоряджатись викраденим майном, тобто для доведення свого протиправного умислу до кінця, ОСОБА_5 тримаючи викрадений мобільний телефон при собі, пішов з місця вчинення злочину. Таким чином ОСОБА_5 отримав реальну можливість розпоряджатись викраденим майном, тобто довів свій протиправний умисел до кінця.

Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_5 розпорядився ним на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 1165 гривень 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному із проникненням у житло, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, повторно, 07.06.2022 в період часу приблизно з 06.30 год. до 07.30 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , перебував біля будинку АДРЕСА_3 , в якому зареєстрований та проживає потерпілий ОСОБА_9 . В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла, розташованого за вищевказаною адресою, з метою таємного викрадення будь-якого майна, що має майнову цінність.

Реалізовуючи свій раптово виниклий протиправний прямий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням до житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , 07.06.2022 в період часу приблизно з 06.30 год. до 07.30 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно з корисливих мотивів та корисливої мети, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, а власник приміщення відсутній, таємно, через незачинену хвіртку проник на територію домоволодіння, після чого направився до будинку чим самим проник до вищевказаної квартири. Продовжуючи реалізацію свого протиправного злочинного умислу, усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи, що він здійснює таємне безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, ОСОБА_5 викрав майно, що знаходилось у вітальні вказаній квартирі та належить потерпілому ОСОБА_9 , а саме: мобільний телефон «OРРО A74» 4GB RAM, 128 GB ROM Prism Black, IMEI: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , грошові кошти у сумі 1000 грн., банківська карта АТ «Банк Кредит Дніпро» НОМЕР_3 , банківська карта АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_4 , пенсійне посвідчення № НОМЕР_5 серії НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_10 та міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику на ім`я ОСОБА_10 та міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику.

Після чого ОСОБА_5 утримуючи викрадене майно при собі, залишив місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд. Таким чином ОСОБА_5 отримав реальну можливість розпоряджатись викраденим майном, тобто довів свій протиправний умисел до кінця.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному із проникненням у житло, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, повторно, 03.07.2022 в період часу приблизно з 06.45 год. по 11.30 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 , перебував біля будинку № 37/1 по вул. Іванівська в м. Кам`янське. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла, розташованого за вищевказаною адресою, з метою таємного викрадення будь-якого майна, що має майнову цінність.

Реалізовуючи свій раптово виниклий протиправний прямий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , 03.07.2022 в період часу приблизно з 06.45 год. по 11.30 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно з корисливих мотивів та корисливої мети, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, а власник приміщення відсутній, таємно, відчинив хвіртку воріт та проник на територію домоволодіння, далі шляхом пошкодження метало пластикового вікна (предметом який в ході досудового розслідування не встановлено), проник до вищевказаного домоволодіння. Продовжуючи реалізацію свого протиправного злочинного умислу, усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи, що він здійснює таємне безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, ОСОБА_5 викрав майно, що знаходилось у вказаній квартирі та належить потерпілому ОСОБА_11 , а саме: шуруповерт «Total tools Patented» TOBPLI228120 (с/н 1705427), зелено-чорного кольору; шуруповерт Grand ДА-12М, зелено чорного кольору; мікрохвильову піч «Gorenje 17 MI», сіро-чорного кольору.

Після чого ОСОБА_5 утримуючи викрадене майно при собі, залишив місце вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд. Таким чином ОСОБА_5 отримав реальну можливість розпоряджатись викраденим майном, тобто довів свій протиправний умисел до кінця.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному із проникненням у житло, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
Із аналізу практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішень у справах «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», «Мерабішвілі проти Грузії» можна виділити такі критерії стандарту доказування «обґрунтована підозра»: існування фактів та інформації, які дали змогу переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення; факти, якими обґрунтовується підозра можна «розумно» вважати такими, що підпадають під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність; обґрунтованість підозри не може встановлюватися in abstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами в кримінальному провадженні; стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку.
У судовому засіданні слідчим суддею досліджені, зокрема, такі документи з метою встановлення причетності/непричетності ОСОБА_5 до вчинення злочину у якому він підозрюється, а саме: протоколами допиту потерпілих, протоколами допиту свідків, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколами проведення слідчих експериментів.
На підставі сукупності досліджених документів, слідчий суддя дійшов висновку про те, що дійсно могли мати місце обставини про які зазначає орган досудового розслідування і що до їх вчинення може бути причетний ОСОБА_5 .
Слідчий суддя наголошує, що стандарт «обґрунтованості підозри» не вимагає існування доказів, достатніх для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку. При вирішенні питання щодо існування обґрунтованої підозри у розрізі наявності підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того, чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину за викладених у клопотанні обставин.
Отже вказане може бути підставою для обрання запобіжного заходу.
Щодо існування ризиків слідчий суддя зазначає наступне.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на існування таких ризиків:
- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду;
- вчинити інше кримінальне правопорушення майнової спрямованості;
- незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному правопорушенні.
Ризики переховування від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення майнової спрямованості та незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному правопорушенні обґрунтовує: тяжкістю злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , не має стійких соціальних зв`язків, не працює, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності.
Оцінюючи доводи щодо існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя виходить із такого.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що ОСОБА_5 зможе переховуватися від органів досудового розслідування, вчините інше кримінальне правопорушення майнової спрямованості або незаконно впливати на потерпілого та свідків.
Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Враховуючи вимоги ч. 1 та ч. 2 ст. 177 КПК України, на стадії досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя вважає, що він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, що забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який є тяжким злочином, відповідальність за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.
Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Суворість покарання за вчинення злочинів, які інкримінуються у сукупності із обґрунтованістю повідомленої йому підозри збільшує ризик переховування від органів досудового розслідування чи суду.
Таким чином, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України є підставою для обрання запобіжного заходу.
Щодо не можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, який зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється.
Відповідно до наведеної норми, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри; доведення стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за яке передбачено покарання від п`яти до восьми років, суд вважає, що цих обставин, у сукупності із наданими документами достатньо для того, щоб обрати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В свою чергу, достатніх документів на спростування доводів, наведених слідчим та прокурором в обґрунтування неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою, сторона захисту не надала. Так само, як і не надала документів, які мають враховуватися при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу.
Отже, враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що на теперішній час, обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків.
З огляду на ці обставини відсутні підстави для застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та покладення обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Отже з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюз визначенням застави.

Так, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

З урахуванням того, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваного чи обвинуваченого у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, також те, що злочин вчинений без застосуванням насильства або погрозою його застосування, та те, що підозрюваний раніше неодноразово судимий, суд вбачає підстави для визначення застави в максимальному розмірі для забезпечення завдань кримінального провадження.

Викладене у сукупності дає підстави для задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Керуючись статтями 176-179, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Кам`янської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати у рамках кримінального провадження № 0000271 від 25.04.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який має середню освіту, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.09.2022 року, включно.
Відповідно до норм ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, визначити розмір застави в розмірі 208 000 гривень. У разі внесення застави на депозитний рахунок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, вважати, що до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді застави та покласти на нього наступні зобов`язання, які він повинен буде виконувати строком до 06.09.2022 року:

- з`являтися за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1