ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/6048/21 Номер провадження 11-кп/814/345/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000688, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука від 09 листопада 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком суду

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Кременчука Полтавської області, українку, громадянку України, з середньою освітою, не працюючу, не заміжню, проживаючу за адресою АДРЕСА_1 , раніше судиму: 1) 25.02.2016 Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 1 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 2) 01.09.2016 Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 185, ст.ст. 72, 75, 76 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; 3) 14.12.2018 Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 1 ст. 186 КК України до штрафу 850 грн.; 4) 13.02.2020 Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 186, ст.ст. 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 5) 11.06.2020 Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 186, ст.ст. 71, 75, 76 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки; 6) 14.04.2021 Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі, визнано винуватою та засуджено:
- за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 14.04.2021 і за сукупністю вироків призначено остаточне покарання у виді 4 років 8 місяців позбавлення волі.

Вказано початок строку відбування покарання рахувати з 09.11.2021.

Зараховано в строк відбування покарання за даним вироком час відбування покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 14.04.2021, а саме з 21.06.2021 по 08.11.2021 включно.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно з вироком суду, 25.04.2021 близько 22.00 годин, ОСОБА_7 , будучи раніше судимою за злочин проти власності, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не стала, перебуваючи разом з громадянином ОСОБА_9 на площадці між першим та другим поверхом у під`їзді № 4 будинку АДРЕСА_2 , у якого при собі був портфель, де знаходились: мобільний телефон марки «Nokia Lumia 630», чорного кольору, бездротові навушники марки «Haylou» модель Т 5, чорного кольору, зарядний пристрій (PowerBank) марки «Gelios» на 10 000 mAh, чорного кольору та дві картки для виплат банку «УкрсібБанк» та «ПриватБанк». В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, направленим на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зірвавши з плеча у потерпілого ОСОБА_9 , його портфель, у якому знаходились мобільний телефон марки «Nokia Lumia 630», чорного кольору, вартістю 500 грн., бездротові навушники марки «Haylou» модель Т5, чорного кольору, вартістю 752 грн., зарядний пристрій (PowerBank) марки «Gelios» на 10 000 mAh, чорного кольору, вартістю 540 грн. та дві картки для виплат банку «УкрсібБанк» та «ПриватБанк», відкрито викрала вказані речі, з місця вчинення злочину зникла. У подальшому викраденим розпорядилася на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому матеріального збитку на 1792 гривень 40 копійок.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 не погоджується з вироком суду в частині призначеного покарання та просить застосувати до неї ст. 69 КК України, призначивши менш суворе покарання.

Просить врахувати щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність матері похилого віку та її особу.

Позиції учасників судового провадження.
В суді апеляційної інстанції обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити з наведених у ній підстав. Прокурор заперечив проти доводів скарги, вважає, що суд першої інстанції у повній мірі дотримався вимог ст. 50, 65 КК України та призначив покарання з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченої, яке є мінімальним та пом`якшенню не підлягає.

Мотиви суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 у повній мірі дотримався вказаних вимог Кримінально-процесуального законодавства.
Обвинувачена не оскаржує вирок в частині визнання її винуватою за ч. 2 ст. 186 КК України, а саме як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно. У зв`язку з цим колегія суддів в цій частині вирок не переглядає.

Поміж тим ОСОБА_7 вважає, що призначене покарання за вказане кримінальне правопорушення є надто суворим та явно несправедливим, а районним судом не враховано пом`якшуючих покарання обставин щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність матері похилого віку та її особу, з огляду на які можливе застосування ст. 69 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що, досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Суд першої інстанції при призначення покарання виконав вказані вимоги закону та керівні роз`яснення Пленуму та врахував, що ОСОБА_7 вчинила тяжкий злочин, особу обвинуваченої, яка є раніше судимою, за місцем проживання характеризується посередньо, не заміжня, не працює. Відсутність обставин, що обтяжують покарання та обставину, що пом`якшує покарання повне визнання вини.

Обговорюючи питання щодо можливості в даному випадку застосувати положення ст. 69 КК України, колегія суддів звертає увагу на наступне.

За змістом ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Таким чином вбачається, що для застосування даних положень, необхідно встановити декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. При цьому підлягає врахуванню і особа обвинуваченої. В іншому випадку застосування таких положень неможливе.

Оцінюючи доводи сторони захисту про повне визнання вини, щире каяття ОСОБА_7 , наявність матері похилого віку, апеляційний суд не може погодитися з тим, що така обставина як щире каяття має місце в даному випадку.

Так розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Однак, в суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_9 повідомив, що збитки йому в повній мірі не відшкодовані, зокрема, слідчим було повернуто йому лише мобільний телефон, а інші речі не були повернуті, як і не компенсована їхня вартість. Обвинувачена не вживала будь-яких дій спрямованих на відшкодування шкоди та примирення з потерпілим, не вибачилася перед ним, щирого жалю щодо негативних наслідків вчиненого правопорушення та осуду своєї протиправної поведінки не висловила.

Поміж тим, наявність матері похилого віку в обвинуваченої, на що посилається ОСОБА_7 , жодним чином не впливає на правильність висновку суду щодо неможливості застосування до обвинуваченої ст. 69 КК України.

Колегія суддів також враховує, що ОСОБА_7 раніше засуджувалася за вчинення умисних, в тому числі тяжких, кримінальних правопорушень проти власності, належних висновків не зробила та знову вчинила правопорушення під час випробувального терміну, що свідчить про її стійку антисоціальну спрямованість та небажання останньої ставати на шлях виправлення.

Призначений ОСОБА_7 строк покарання 4 роки позбавлення волі, є мінімальним для даного виду покарання, визначеного санкцією ч. 2 ст. 186 КК України, а отже є правильним.

Суд першої інстанції також правильно призначив обвинуваченій остаточне покарання за правилами ст. 71 КК України, оскільки вона вчинила інкриміноване кримінальне правопорушення в період випробувального терміну.

За наведених обставин, вирок районного суду є законним та належним чином вмотивованим, а тому підстави для задоволення апеляційних вимог обвинуваченої відсутні.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Автозаводского районного суду м. Кременчука від 09 листопада 2021 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою ОСОБА_7 у той самий строк з моменту отримання її копії.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4