УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2022 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника- адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 201/812/22 (пр. № 1-кп/201/513/2022), відомості про яке 01 серпня 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001924, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Доброві, Васильківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурором до суду надісланий обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. В день його надходження до суду було ухвалено рішення про призначення підготовчого судового засідання.

На розгляд учасників кримінального провадження було поставлено питання щодо можливості призначення обвинувального акта до судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні прокурор висловила позицію щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, з огляду на відсутність підстав для його повернення та відповідність останнього вимогам ст. 291 КПК України.

Захисник адвокат ОСОБА_5 висловив думку щодо неможливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, через невідповідність останнього вимогам Кримінального процесуального законодавства України, а саме враховуючи те, що потерпіла померла, стороною обвинувачення було залучено законного представника потерпілої, що не відповідає вимогам чинного законодавства та позбавляє суд можливості призначити судовий розгляд по вказаному кримінальному провадженню, враховуючи неналежного суб`єкта, який не має можливості підтвердити свої повноваження як законного представника потерплої, у зв`язку з чим, просив повернути обвинувальний акт прокурору.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтримав думку свого захисника та просив повернути обвинувальний акт прокурору.

Вирішуючи питання щодо призначення судового розгляду на підставі наданого суду обвинувального акта, дослідивши зміст останнього на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, суд доходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України передбачено, що у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статі 7 цього Кодексу.

До загальних засад кримінального провадження згідно ст. 7 КПК України віднесено законність, яка встановлює обов`язок слідчого, прокурора та суду неухильно додержуватись вимог Конституції України, КПК України, інших актів законодавства.

Виходячи з тлумачення кримінального процесуального закону, положення п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України поширюються не лише на випадки, коли обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а й на випадки, коли обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України. Така позиція узгоджується і з висновком у постанові Верховного Суду України № 5-11кс15 від 25 травня 2015 року.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата і місце народження, місце проживання, громадянство).

Положеннями ч. 1 ст. 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частиною першою ст. 59 КПК України визначено, що якщо потерпілим є неповнолітня особа або особа, визнана в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з нею залучається її законний представник.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 КПК України питання участі законного представника потерпілого у кримінальному провадженні регулюється згідно з положеннями статті 44 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 44 КПК України як законні представники можуть бути залучені батьки (усиновлювачі), а в разі їх відсутності - опікуни чи піклувальники особи, інші повнолітні близькі родичі чи члени сім`ї, а також представники органів опіки і піклування, установ і організацій, під опікою чи піклуванням яких перебуває неповнолітній, недієздатний чи обмежено дієздатний.

Тож, виходячи зі змісту ст.ст. 44, 55 КПК України можна зробити висновок, що вказаними нормами передбачений вичерпний перелік випадків коли залучається законний представник потерпілого та вичерпне коло осіб, які можуть бути законними представниками у кримінальному провадженні.

Як вбачається з наданого суду обвинувального акта, потерпілою у вказаному кримінальному провадженні є ОСОБА_6 , яка згідно довідки про смерть № 149/Н від 01 квітня 2020 року, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, в обвинувальному акті в порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України зазначені анкетні відомості ОСОБА_7 , як законного представника потерпілої.

Як встановлено під час підготовчого судового засідання, вказана особа обіймає посаду головного спеціаліста відділу з організації-правової роботи адміністрації Соборного району Дніпровської міської Ради та у зв`язку зі смертю потерпілої ОСОБА_6 , була залучена органом досудового розслідування, без законних на те підстав, в якості законного представника потерпілої, при цьому жодного відношення до кримінального провадження чи то до потерпілої вона не має, що свідчить про порушення вимог кримінального процесуального законодавства України.

При цьому, суд звертає увагу, що дане провадження є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого та може тривати лише за умови підтримання саме ним обвинувачення, тому дане право потерпілого є особистим немайновим правом, а отже не допускає правонаступництва.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, прокурору для його належного оформлення у розумний строк, відповідно до вимог КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 9, 44, 55, 59, 291, 314, 369-372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 201/812/22 (пр. № 1-кп/201/513/2022), відомості про яке 01 серпня 2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001924, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повернути прокурору Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , для його належного оформлення у розумний строк, відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали суду буде складений і оголошений об 11.00 годині 08 квітня 2022 року.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня оголошення ухвали через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська, а сторонами кримінального провадження, які не були присутні у судовому засіданні у той же строк з дня отримання копії ухвали суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1