Справа № 132/1830/21
Провадження №1-кп/132/82/22
Вирок
Іменем України

"22" липня 2022 р. м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000419 від 06.09.2019 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Острожок Хмільницького району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно непрацюючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 з метою використання завідомо відробленого документу через Інтернет-сайт соціальної мережі «ВКонтакте» у невстановленої слідством особи придбав посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 .

В подальшому, 06 вересня 2019 року о 02 год 27 хв ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі 2103, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись в напрямку м. Житомира, на 273 км автодороги сполученням «Житомир Виступовичі Могилів-Подільський», що в межах м. Калинівка, був зупинений працівниками поліції БУПП у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції за порушення Правил дорожнього руху.

В ході перевірки документів посвідчення водія, ОСОБА_3 , діючи умисно, достовірно знаючи, що посвідчення водія в установленому законом порядку він не отримував і посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 є підробленим, надав його для перевірки працівникам поліції, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Відповідно до висновку судово-технічної експертизи №6936/19-21 від 20.11.2019 наданий на експертизу бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 не відповідає встановленим зразкам, які перебувають в офіційному обігу на території України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину в пред`явленому йому обвинуваченні за обставин, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення та пояснив, що не має права керування транспортними засобами. У зв`язку з цим він, достовірно знаючи про порядок отримання посвідчення водія, який встановлений чинним законодавством, діючи всупереч цього порядку, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, вирішив отримати підроблені права керування транспортними засобами і з цією метою він за допомогою інтернет-сайту «ВКонтакте» у 2019 році домовився з невстановленою особою про придбання посвідчення водія з метою подальшого його використання. Після виготовлення посвідчення водія на його ім`я, він його отримав від невідомої особи через «Нову пошту». Після отримання підробленого посвідчення водія він використовував завідомо підроблений документ для керування автотранспортним засобом марки «ВАЗ» 2103 номерний знак НОМЕР_2 а 06.09.2019 він був зупинений працівниками поліції, яким пред`явив підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 . Просив його суворо не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Крім показань обвинуваченого, суд дослідив і належним чином оцінив із дотриманням вимог статей 23, 94 КПК письмові докази, які надані прокурором під час судового провадження, з яких вбачається, що відповідно до довідки-характеристики від 23.04.2021 року за №70 виданої Великоострожським старостинським округом Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, до сільської ради скарг та зауважень на поведінку ОСОБА_3 за місцем проживання не надходило.

Згідно довідки виданої КНП «Хмільницька ЦРЛ» Хмільницької міської ради Вінницької області від 23.04.2021 ОСОБА_3 не перебуває на обліку у лікаря психіатра.

Відповідно до довідки КНП «Хмільницька ЦРЛ» Хмільницької міської ради Вінницької області від 23.04.2021 ОСОБА_3 не перебуває на обліку у лікаря нарколога.

Згідно з вимогою про судимість за № 2973/210- 2021 від 08.04.2021 ОСОБА_3 раніше несудимий.

Відповідно до довідки Територіального сервісного центру МВС №0541 Філії ГСЦ МВС у Вінницькій області від 25.05.2021 № 31/2/0541-2018 згідно Єдиного реєстру транспортних засобів МВС, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 посвідчення водія не отримував. Серед позбавлених права керування транспортними засобами не значиться.

Згідно з висновком експерта №6936/19-21 від 20.11.2019 надане на експертизу бланк посвідчення водія серії НОМЕР_3 не відповідає встановленим зразкам, які перебувають в офіційному обігу на території України. Реквізити бланк посвідчення водія серії, виготовлений за допомогою знакодрукуючої техніки, в якій застосовується струминний принцип формування зображень.

Згідно з постановою про визнання речовим доказом від19.12.2019 року посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 визнано речовим доказом і зберігається в матеріалах кримінального провадження.

Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та визначив обсяг доказів, які будуть досліджуватися та порядок їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням висновку експерта, документів, що характеризують обвинуваченого, щодо процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Дослідивши визначений судом обсяг доказів, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) доказана і його дії правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

При цьому суд не знаходить підстав для встановлення такої обставини, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 як щире каяття, виходячи з наступного.

Наявність в діях обвинуваченого обставини, що пом`якшує його покарання, а саме щирого каяття, має відповідати критеріям, визначеним у правовій позиції Верховного Суду, згідно з якими розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що, насамперед, повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження (постанова ВС від 22 березня 2018 року у справі № 759/7784/15-к).

Так, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Тобто, саме по собі визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, не може безумовно свідчити про щире каяття з приводу вчиненого.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 в ході судового розгляду не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 міри покарання судом враховуються роз`яснення, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме: при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Призначаючи покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, а саме, що передбачене ч. 4 ст. 358 КК України кримінальне правопорушення за класифікацією ст. 12 КК України (чинної на час вчинення кримінального правопорушення), відносилось до злочинів невеликої тяжкості, відповідно до ст.12 КК України, чинної на час розгляду справи, відноситься до кримінальних проступків; дані про особу обвинуваченого, який раніше несудимий, є особою молодого віку, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, на утриманні малолітню дитину, обставини за яких було вчинено кримінальний проступок, повне визнання останнім своєї вини, матеріальну шкоду правопорушенням не завдано, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу, що, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання новим злочинам, враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Матеріалами справи встановлено, що вартість проведеної у кримінальному провадженні судово-технічної експертизи (висновок експерта №6936/19-21 від 20.11.2019) складає 785,00 грн, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 в дохід держави.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 785,00 ( сімсот вісімдесят п`ять гривень 00 копійок) гривень.

Речові докази - посвідчення водія серія та номер НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , упаковане в білому паперовому конверті - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Калинівський районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1