Провадження № 1-кс/761/7741/2022
У Х В А Л А
Іменем України
26 липня 2022 року
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 28,ч. 1 ст. 110 КК України, по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000105 від 08.04.2021,-

в с т а н о в и в :
В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування, а Департаментом нагляду у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту, Офісу Генерального прокурора процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000105 від 08.04.2021, за підозрою громадянина України ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28,ч. 1 ст. 110КК України.

Постановою прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 від 08.04.2021 з кримінального провадження № 00002357 від 05.11.2019 матеріали досудового розслідування за ч. 3 ст. 110 КК України виділено у окреме провадження № 0000105.

У зв`язку із повідомленням про підозру особі у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 110 КК України, прокурором 22.12.2021 винесено постанову про зміну попередньої правової кваліфікації у кримінальному провадженні з ч. 3 ст. 110 КК України на ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 110 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися в Україні, невстановлені на цей час службові особи Збройних сил РФ, ФСБ РФ та представники влади РФ, на території РФ вступили у злочинну змову та домовилися про здійснення протиправних умисних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Досягти зазначеної мети вказані особи вирішили шляхом ведення агресивної війни проти України, у тому числі з використанням підрозділів та військовослужбовців Збройних сил Російської Федерації, створенням і фінансуванням терористичних організацій, створенням в їх складі незаконних збройних підрозділів та вчиненням інших злочинів.При цьому вони усвідомлювали, що такі протиправні дії безумовно призведуть до загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, передбачали і прагнули їх настання.З метою реалізації вказаного умислу невстановлені на цей час службові особи Збройних сил РФ, ФСБ РФ та представники влади РФ, діючи за попередньою змовою групою осіб, упродовж 2013 року на території РФ розробили злочинний план, яким передбачалася незаконна окупація та подальша анексія півострову Крим і південно-східних регіонів України.

У подальшому, невстановлені на цей час службові особи Збройних сил РФ, ФСБ РФ та представники влади РФ, перебуваючи у невстановленому місці та у невстановлений час, продовжуючи виконання вказаного злочинного плану, діючи за попередньою змовою групою осіб, усупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV), від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували, розв`язали і почали ведення агресивних воєнних дій проти України, шляхом вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України - Автономну Республіку Крим і м. Севастополь, здійснення тимчасової окупації вказаної території з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Крім того, у квітні 2014 року під безпосереднім керівництвом та контролем невстановлених на цей час досудовим розслідуванням службових осіб Збройних сил РФ, ФСБ РФ та представників влади РФ на території окремих районів Донецької області створено стійке ієрархічне об`єднання - терористичну організацію, так звану «Донецьку народну республіку» (далі - «ДНР»).Указана терористична організація має: конкретних лідерів, які підтримують між собою тісні взаємозв`язки, чітку ієрархію та структуру, яка складається з політичного та силового блоків, керівники та учасники яких підпорядковуються лідерам організації, а також розподіл функцій між її учасниками, на яких покладені відповідні обов`язки згідно з єдиним планом спільних злочинних дій.

Так, на учасників політичного блоку терористичної організації покладаються наступні обов`язки:створення так званих органів державної влади «ДНР» та організація їх діяльності;видача нормативно-правових актів від імені нелегітимних органів державної влади «ДНР»;організація та проведення незаконних референдумів та виборів на територіях, підконтрольних «ДНР»;проведення агітаційної роботи серед населення Донецької області щодо діяльності терористичної організації «ДНР» з метою схиляння їх до участі у вказаній терористичній організації та отримання підтримки власної діяльності серед мешканців східних регіонів України;організація збору, отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників терористичної організації та осіб лояльно налаштованих до їх діяльності, а також її розподілу;

налагодження взаємодії із лідерами «Луганської народної республіки» (далі «ЛНР»), представниками влади та ЗС РФ з метою координації дій щодо застосування актів збройної сили проти держави України, спрямованих на захоплення державної влади в Україні, а також дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;налагодження взаємодії з прихильниками злочинної діяльності, що перебувають за кордоном з метою координації дій, отримання матеріальної і гуманітарної допомоги та озброєння, а також залучення іноземних громадян для здійснення актів застосування збройної сили проти держави України, зокрема протидії правоохоронним органам та силам антитерористичної операції (далі АТО);налагодження взаємодії з місцевими та закордонними засобами масової інформації з метою їх використання для агітацій, висвітлення діяльності «ДНР», дискредитації діяльності органів державної влади України і осіб, залучених у ході проведення АТО та формування думки серед населення про законність власних дій, а також вчинення за їх допомогою закликів до захоплення державної влади в Україні та дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України;надання матеріальної та організаційної допомоги учасникам силового блоку «ДНР» для забезпечення їх протиправної діяльності;забезпечення учасників «ДНР» транспортом, символікою та агітаційними матеріалами.

На учасників силового блоку терористичної організації покладаються наступні обов`язки:систематична організація та здійснення актів застосування збройної сили проти держави України у особі представників сил АТО, зокрема ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань, залучених до проведення АТО;створення не передбачених законом озброєних підрозділів та участь у їх діяльності;вербування нових учасників до складу силового блоку терористичної організації «ДНР» та організація їх у групи, навчання, озброєння та керівництво їхніми діями;захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Донецької області;вчинення терористичних актів та диверсій на інший території України;

захоплення чи заволодіння в інший спосіб зброєю, боєприпасами, вибуховими речовинами, військовою технікою, транспортними засобами, а також будівництво укріплень з метою протидії діяльності осіб, задіяних у ході проведення АТО та забезпечення власної злочинної діяльності;викрадення осіб з метою отримання матеріальної вигоди та залякування мешканців, які підтримують діючу владу в Україні;силова підтримка учасників політичного блоку незаконних утворень «ДНР», захоплення, а також укріплення та охорона зайнятих ними будівель та споруд;організація поставок зброї, боєприпасів, вибухових речовин, військової техніки та їх розподіл серед учасників терористичної організації.На керівників блоків покладається керівництво, організація дій та контроль за діяльність підлеглих їм співучасників злочину за допомогою керівників груп, що входять до складу вказаних блоків.

Одним із основних завдань учасників вказаної терористичної організацій є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, зміна меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом застосування зброї, вчинення терористичних актів шляхом здійснення вибухів, підпалів та інших дій, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людини, заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків.

Враховуючи викладене, так звана «ДНР» є стійким об`єднанням невизначеної кількості осіб (більше трьох), яка створена з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якої здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, а тому у відповідності до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичною організацією.

У складі силового блоку указаної терористичної організації створено не передбачені законами України збройні формування, які мають організаційну структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, в них проводиться військова, стройова та фізична підготовка. Учасники указаних не передбачених законами збройних формувань незаконно озброєні придатною для використання вогнепальною зброєю, вибухівкою, важким військовим озброєнням та військовою технікою. Крім того, в зазначених структурних підрозділах терористичної організації визначений механізм вступу та порядок проходження служби.

Із квітня 2014 року, з метою реалізації злочинного умислу та досягнення зазначених завдань, учасниками терористичної організацій «ДНР» вчиняються терористичні акти, здійснюються захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів інфраструктури на території Донецької області, акти застосування збройної сили проти держави України, чиниться збройний опір правоохоронним органам України та іншим представникам сил АТО у відновленні територіальної цілісності України та забезпеченні правопорядку, вчиняються інші злочини.

Як наслідок, під контролем терористичної організації «ДНР» опинилась частина території Донецької області, визначена Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 № 254-VIII«Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» та Постановою Верховної Ради України від 17.03.2015 № 252-VIII «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування».

07.04.2014 за поданням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із Головою Служби безпеки України, на території Донецької і Луганської областей розпочато проведення АТО.

13.04.2014 через посилення сепаратистських виступів та захоплення державних установ на сході України виконуючий обов`язки Президента України Указом від 14.04.2014 № 405/2014 затвердив рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та Україною розпочато на території Донецької та Луганської областей широкомасштабну АТО із залученням Збройних Сил України та інших військових формувань.Відповідно до статті 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», АТО це комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності.

При цьому, поняття терористичної організації визначено в статті 1 вищевказаного Закону, відповідно до якого терористична організація це стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого проведено розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. Організація визначається терористичною, якщо хоч один з її структурних підрозділів здійснює терористичну діяльність з відома хоча б одного з керівників (керівних органів) усієї організації.

15.01.2015 Європейський парламент затвердив резолюцію щодо України в якій вказано: «Європарламент рішуче засуджує агресивну та експансіоністську політику Росії, що є загрозою єдності та незалежності України, у тому числі засуджує неоголошену гібридну війну проти України, яка у тому числі включає в себе використання регулярних і нерегулярних сил; закликає Москву припинити ескалацію ситуації, негайно зупинити потік зброї, найманців і військ на підтримку сепаратистських збройних формувань…».

Відповідно до Звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу Про визнання РФ державою-агресором, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 № 129-VIII, Верховною Радою України визнано Російську Федерацію державою-агресором, що всебічно підтримує тероризм та блокує діяльність Ради Безпеки ООН, чим ставить під загрозу міжнародний мир і безпеку, а «ДНР» і «ЛНР» терористичними організаціями.Заявою «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», яка схвалена Постановою Верховної Ради України від 04.02.2015 № 145-VIII, Україна визнала юрисдикцію Міжнародного кримінального суду щодо злочинів проти людяності та воєнних злочинів, скоєних вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян.

Крім того, визнання Верховною Радою України так званої самопроголошеної організації «ДНР» терористичною, а численні злочини вчинені її представниками, знайшли своє відображення у Заяві Верховної Ради України «Про трагічну загибель людей внаслідок терористичного акту над територією України», схваленій Постановою Верховної Ради України від 22.07.2014 № 1596-VII, Заяві Верховної Ради України «Щодо протидії поширенню підтримуваного Російською Федерацією міжнародного тероризму» схваленій Постановою Верховної Ради України від 22.07.2014 № 1597-VII, Зверненні Верховної Ради України до Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, національних парламентів держав - членів ЄС, США, Канади, Японії та Австралії щодо масового розстрілу людей під Волновахою в Україні, затвердженому Постановою Верховної Ради України від 14.01.2015 № 106-VIII, Заяві Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», схваленій Постановою Верховної Ради України від 21.04.2015 № 337-VIII.

Отже, Верховною Радою України, як єдиним законодавчим органом державної влади, констатовано віднесення «ДНР» до терористичної організації, а відповідних осіб, які забезпечують їх функціонування, як учасників вказаної терористичної організації.

Також, Конвенцією ООН проти транснаціональної організованої злочинності від 15.11.2000 зобов`язано держави-учасниці криміналізувати участь в організованій злочинній групі. При цьому відповідно до п. «а» ст. 2 цієї Конвенції організована злочинна група означає структурно оформлену в групу в складі трьох або більше осіб, що існує протягом визначеного періоду часу і діє узгоджено з метою здійснення одного або декількох серйозних злочинів, визнаних такими відповідно до Конвенції, для того, щоб одержати, прямо або посередньо, фінансову або іншу матеріальну вигоду.

Відповідно до положень, Європейської конвенції про боротьбу з тероризмом від 27.01.1977 № ETSN90, Протоколу, що вносить зміни до зазначеної конвенції від 15.05.2003 № ETSN190, Резолюції Ради Безпеки ООН від 28.09.2001 № 1373 по боротьбі з тероризмом, Конвенції Ради Європи про запобігання тероризму від 16.05.2005, терористична організація виділена, як вид злочинної організації за спеціальною метою здійснення терористичної діяльності.

Водночас, відповідно до Закону України «Про боротьбу з тероризмом» терористична діяльність діяльність, яка охоплює: планування, організацію, підготовку та реалізацію терористичних актів; підбурювання до вчинення терористичних актів насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об`єктів у терористичних цілях; організацію незаконних збройних формувань, злочинних угруповань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів, так само як і участь у таких актах; вербування, озброєння, підготовку та використання терористів; пропаганду і поширення ідеології тероризму; фінансування та інше сприяння тероризму. Терористичні організації створюються для вчинення діянь, передбачених частинами 1-3 ст. 258 КК України, а також інших злочинів терористичної спрямованості, тобто діянь, направлених на залякування населення з метою спонукання держави, міжнародної організації, фізичної чи юридичної особи до прийняття чи відмови від прийняття будь-якого рішення. При цьому, злочини терористичної організації відрізняються від інших споріднених злочинів саме фактором цілеспрямованості залякування населення як засобу досягнення поставленої мети. Враховуючи вищевикладене, так звана організація «ДНР» містить всі необхідні ознаки терористичної організації, має стабільний склад лідерів, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організацій, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

Виходячи із системного аналізу положень ст. 28 КК України та ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» терористична організація за своєю правовою природою є одним із різновидів стійких злочинних об`єднань. Установлення наявності чи відсутності у певної групи чи організації ознак такого об`єднання та визначення його виду належить до повноважень суду при ухваленні вироку про притягнення до кримінальної відповідальності фізичних осіб за участь у злочинному об`єднанні, оскільки такі ознаки є обов`язковими елементами складу відповідних злочинів.

Крім того, у абзаці 1 пункту 1 Заяви Верховної Ради України «Про відсіч збройній агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», схваленої Постановою Верховної Ради України від 21.04.2015 № 337-VІІІ,констатовано, що збройна агресія Російської Федерації проти України розпочалася 20.02.2014. Друга фаза збройної агресії Російської Федерації проти України розпочалася у квітні 2014 року, коли контрольовані, керовані і фінансовані спецслужбами Російської Федерації озброєні бандитські формування проголосили створення «ДНР» (абзац 5 пункту 1).

У вказаній Заяві Парламенту України також вказано, що і фактично, і юридично збройна агресія Російської Федерації проти України триватиме до повного відведення з території України всіх підрозділів Збройних Сил Російської Федерації, включно з підтримуваними нею найманцями, та повного відновлення територіальної цілісності України (абзац 3 пункту 4), та наведено численні факти порушень Російською Федерацією своїх міжнародних зобов`язань, посягань на територіальну цілісність України.Парламентська Асамблея Ради Європи Резолюцією «Зниклі особи під час конфлікту в Україні» від 25.06.2015 визнала, що військові дії на частині територій Донецької та Луганської областей є агресією РФ проти України.Резолюцією «Відновлення суверенітету і територіальної цілісності України» від 09.07.2017, Парламентська Асамблея Ради Європи констатувала триваючу гібридну агресію РФ проти України на Донбасі, а також закликала РФ припинити спонсорування терористичної діяльності в Україні шляхом припливу/постачання бойовиків, зброї та грошових коштів через непідконтрольну Україні ділянку україно-російського державного кордону, забезпечити виведення власних збройних формувань, військової техніки та найманців з території окремих районів Донецької та Луганської областей.

Крім того, Президент України своїм Указом від 24.09.2015 № 555 ввів у дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 02.09.2015 «Про нову редакцію Воєнної доктрини України» та затвердив Воєнну доктрину України, у пунктах 3, 9, 11, 16, 17, 28-30, 36, 42, 49, 65 якої визнано та зафіксовано факт збройної агресії Російської Федерації проти України.

Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18.01.2018 № 2268-VIII встановлено, що застосування Російською Федерацією збройної сили проти України становить злочин збройної агресії та грубо порушує Меморандум про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994 та Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією від 31.05.1997. Одним із наслідків збройної агресії Російської Федерації проти України стала тимчасова окупація частини території України.

З огляду на викладене, відповідно до ст. 2 Конвенції «Про захист цивільного населення під час війни» від 12.08.1949, ратифікованої Указом Президії Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 03.07.1954, між РФ та Україною із 20.02.2014 триває збройний конфлікт міжнародного характеру.

Оскільки окупація АР Крим і м. Севастополя, частини Донецької і Луганської областей України не принесла бажаних результатів у вигляді встановлення впливу над політичними та економічними процесами в Україні, відмови від співпраці України з Організацією Північноатлантичного договору з метою досягнення критеріїв, необхідних для набуття членства у цій організації, та відмови від євроінтеграційного курсу розвитку країни, вищим політичним і військовим керівництвом РФ вирішено перейти до наступного етапу збройної агресії проти України, розв`язаної ще з лютого 2014 року, а саме до повномасштабного вторгнення на територію України із застосуванням ЗС РФ та інших воєнізованих формувань РФ, яке відбулося 24 лютого 2022 року.

Усвідомлюючи, що використання лише сил та засобів підконтрольних терористичних організацій недостатньо для реалізації злочинного плану зміни меж території та державного кордону України, невстановлені на цей час досудовим розслідуванням службові особи Збройних сил РФ, ФСБ РФ та представники влади РФ, продовжуючи виконання вказаного злочинного плану, використовують окрім найманців та військовослужбовців Збройних сил РФ, громадян України з невійськовими спеціальностям для їх участі в утвореній за допомогою РФ терористичній організації «ДНР», виконанні покладених на них функцій з політичного, інформаційного, силового та іншого забезпечення її діяльності.

Встановлено, що у березні 2014 року у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як у проросійського активіста, особи, що не сприймає державну владу в Україні, прихильника протиправної діяльності керівників та учасників терористичної організації «ДНР», виник злочинний умисел на вчинення умисних дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

З цією метою ОСОБА_7 познайомився із особою, матеріалищодо якої виділено в окреме провадження, разом з ОСОБА_9 (щодо якого набрав законної сили вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01.06.2021) взяв участь в організації проведення на території м. Чистякове (колишня назва м. Торез) Донецької області мітингів противників діючої влади в Україні. На даних мітингах висвітлювалися питання щодо невизнання державної влади в Україні, а також участі у незаконному референдумі щодо визнання суверенітету так званої «ДНР».

Нормами ст. ст. 118, 140, 141 Конституції України, Закону України «Про місцеві державні адміністрації», вимогами ст. 5 Конституції України передбачено, що носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ; народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування; ніхто не може узурпувати державну владу.

Усупереч наведеному ОСОБА_7 , як політично активна особа, що ретельно відслідковувала ситуацію в країні, достовірно обізнана з порядком утворення і діяльності органів державної влади та місцевого самоврядування в Україні, передбаченим вищенаведеними положеннями, усвідомлював, що так звана «ДНР» є терористичною організацією та її діяльність є незаконною. Однак, будучи членом ініціативної групи «ДНР» в м. Торез (Чистякове) Донецької області, ОСОБА_7 , а також ОСОБА_9 (щодо якого набрав законної сили вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01.06.2021) разом з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, приходив до керівників місцевих підприємств, установ, організацій, органів державної влади та місцевого самоврядування з метою переконання їх підтримати ідею створення «ДНР», а також оголошення постанови «Совета ДНР».

З метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку встановленого Конституцією України ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, в порушення ч. 3 ст. 2, ст. 73, п. 2 ч. 1 ст. 85, ст. 132 Конституції України, п. 2 ч. 3 ст. 3, ст. ст. 6, 18, 27 Закону України «Про всеукраїнський референдум» у період квітня-травня 2014 року, перебуваючи у м. Чистякове (колишня назва м. Торез) Донецької області, сприяв організації проведення 11.05.2014 незаконного референдуму у м. Чистякове (колишня назва м. Торез) Донецької області з приводу визнання суверенітету нелегітимного державного утворення «ДНР», що полягало у:

- організації проведення мітингів з метою спонукання місцевих жителів м. Торез (Чистякове) Донецької області до невизнання державної влади в Україні, забезпечення зібрання людей на мітингах, проведення агітаційної та інформативної роботи з населенням шляхом регулярних виступів на мітингах, сприяння учасникам терористичної організації «ДНР», а також участі у проведенні незаконного референдуму про визнання суверенітету так званої «ДНР»;

- представництві «ДНР» у м. Торез Донецької області, доведенні рішень вказаної терористичної організації до місцевого населення, представників органів державної влади та місцевого самоврядування, а також організація їх виконання;

- організації та контролю за проведенням незаконного референдуму в м. Торез щодо визнання суверенітету «ДНР».

З метою досягнення злочинного умислу, спрямованого на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку встановленого Конституцією України, протягом березня-травня 2014 року ОСОБА_7 брав участь в організації та проведенні мітингів в місті Торез Донецької області.

Так, 22.03.2014 біля виконкому Торезької міської ради по вул. Піонерська ОСОБА_7 організовував проведення мітингу на підтримку зміни меж території, державного кордону України та створення «ДНР» шляхом залучення до участі у них мешканців міста Торез, а також виступив з промовою щодо визнання Указу виконуючого обов`язки Президента Турчинова про часткову мобілізацію злочинним та направленим на розпалювання громадянської війни.

01.05.2014 на виконання злочинного умислу, з метою підтримання ідеї виходу Донецької області зі складу України та приєднання її територій до Російської Федерації, напроти виконкому Торезької міської ради по вул. Піонерська ОСОБА_7 організовував проведення мітингу, на якому, серед інших учасників, виступив з інформативною промовою для населення щодо процедури голосування на референдумі, який мав відбутися 11.05.2014, питання які висувалися, а також розповів про важливість важливе значення блокпостів на околицях міста Донецька для забезпечення безпеки та правопорядку.

Крім цього, 28.03.2014 в м. Торез Донецької області ОСОБА_7 , а також ОСОБА_9 (щодо якого набрав законної сили вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01.06.2021) спільно з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, провів зустріч із депутатом Донецької обласної ради ОСОБА_10 , в ході якої ОСОБА_7 із вказаними вище особами намагався переконати останнього та отримати його підтримку в організації проведення референдуму за визнання незалежності «ДНР» та федералізацію Донецької області.

В подальшому ОСОБА_7 , ОСОБА_9 (щодо якого набрав законної сили вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01.06.2021) спільно з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, відвідували місцеві органи державної влади, підприємства, установи, організації з метою доведення до їх керівництва інформації щодо створення на території Донецької області «Донецької народної республіки» та вимагали підкорятися волі «Совета ДНР».

Так, 29.04.2014 ОСОБА_11 , представлений як «помощник депутата Совета ДНР», у присутності означеної вище ініціативної групи «ДНР», зачитав начальнику Торезького МВ УМВС України у Донецькій області ОСОБА_12 (у приміщенні Торезького МВ УМВС України у Донецькій області за адресою: Донецька область, вул. Енгельса, 126), а також головному редактору місцевої газети «Горняк» ОСОБА_13 (у приміщенні редакції газети за адресою: Донецька область, м. Торез, пр. Гагаріна, 20) постанову «Совета ДНР» про проголошення на території Донецької області «Донецької Народної Республіки» наступного змісту:

«СоветДонецкойНароднойРеспублики» от 28 апреля 2014 года. 7 апреля 2014 года бывшая Донецкая область в соответствии с народным волеизъявлением была провозглашена «Донецкой Народной Республикой». С этого дня её флаг являетсяединственнымзаконным символом на территории «ДонецкойНароднойРеспублики». Неуважительноеотношение к флагуРеспублики, явно, как и к другим атрибутам, в том числеподнятиефлаговсоседнихгосударств, в частностиУкраины, без согласования с Советом «ДонецкойНароднойРеспублики» преступно. ЕслиВыготовы служить народу Республикинаходясь на своем посту, в занимаемой Вами должности, выполняйте законне требования Республики, сохраняя мир и взаимопонимание среди ее граждан. Спикер «Совета Донецкой Народной Республики».
Таким чином, за викладених вище обставин ОСОБА_7 , діючи у складі групи осіб без попередньої змови між собою, обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних дій з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 110 КК України.

Підозра ОСОБА_7 у вчинені вказаного вище кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

22.12.2021складенописьмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28,ч. 1 ст. 110КК України та цього ж дня скероване за адресою місця проживання підозрюваного.

Повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 22.12.2021 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28,ч. 1 ст. 110КК України, вручено у спосіб, передбачений ст.ст. 111, 135, 278, 279 КПК України, а саме за допомогою поштових послуг АТ «Укрпошта» 22.12.2021 здійснено поштове відправлення конверту із кореспонденцією, а саме:повідомлення про підозру ОСОБА_7 на 15 арк., пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного на 4 арк., бланк протоколу допиту на 3 арк., повістки про виклик до слідчого на 3 арк, за адресою проживання підозрюваного ОСОБА_7 у АДРЕСА_1 .

Крім того, здійснено виклик підозрюваного ОСОБА_7 повісткою до слідчого на 14 год. 00 хв.на 04.01, 05.01,06.01.2022. Вказані повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_7 28.12.2021 розміщені на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик», а також опубліковані у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий кур`єр», випуск від 30.12.2021 № 251 (7119). Попередньо громадян України ОСОБА_7 викликався до слідчого на 14.00 год. на 17.12, 20.12 та 21.12.2021 для вручення письмового повідомлення про підозру та допиту як підозрюваного у межах кримінального провадження № 0000105 від 08.04.2021. Вказані повістки про виклик були надіслані поштовим зв`язком на останню відому адресу ОСОБА_7 та опубліковані у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий кур`єр», випуск від 08.12.2021 № 236 (71).

Також відсканований текст повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 22.12.2021 30.12.2021 розміщено на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик», а також опубліковано оголошення про повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 110 КК України, у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий кур`єр», випуск від 29.12.2021 № 250 (7118).

Однак, підозрюваний ОСОБА_7 до Офісу Генерального прокурора відповідно до вручених йому повісток не з`явився та про причини неявки не повідомив.

У зв`язку із наведеним, прокурором 06.01.2022 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у державний, міждержавний та міжнародний розшук та відповідне рішення того ж дня скероване ОСОБА_7 за адресою його проживання у АДРЕСА_1 . Здійснення розшуку підозрюваного ОСОБА_7 доручено співробітникам ДКІБ СБ України.

В подальшому додатково здійснено виклик підозрюваного ОСОБА_7 повістками до слідчого на 11 год. 00 хв. на 11.07, 12.07, 13.07.2022для вручення письмового повідомлення про підозру та допиту як підозрюваного. Вказані повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_7 05.07.2022 розміщені на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора у розділі «Повістки про виклик», а також опубліковані у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий кур`єр», випуск від 08.07.2022 № 149 (7270).

На виконання постанови прокурора від 06.01.2022 про оголошення розшуку підозрюваного ОСОБА_7 . Департаментом контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки СБ України надано інформацію № 30/3/3-743 від 26.01.2022 та № 30/3/3-4691 від 05.07.2022, відповідно до якої встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 проживає на тимчасово окупованій території України у Донецькій області. На території, підконтрольній українській владі, близькі родичі та друзі ОСОБА_7 не проживають. Із використанням ЦП «Аркан» встановлено, що ОСОБА_7 останні 5 років державний кордон України не перетинав.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_7 переховується від органів досудового розслідування та суду на території тимчасово окупованій території України у Донецькій області з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Враховуючи викладене, орган досудового розслідування, повідомивши ОСОБА_7 про підозру, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, знищення або спотворення будь-яких із речей, документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення ним кримінальної відповідальності, вважає за необхідне застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні просив вирішити клопотання на розсуд суду.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, долучені до клопотання, заслухавши думку прокурора, захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи матеріали, які долучені до клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання може бути розглянуто без участі підозрюваного.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання слідчого судді на день розгляду клопотання ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 110 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, долученими слідчим до клопотання.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу ОСОБА_7 , який підозрюється, у вчиненні нетяжкого злочину, який переховується від органу досудового розслідування та суду, з метою дотримання належної процесуальної поведінки підозрюваного слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки мають місце ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме:

-ризик переховування від органу досудового розслідування та суду підтверджується тією обставиною, що ОСОБА_7 на виклик слідчого не з`являється, переховується від органу досудового розслідування та суду, в результаті чого ОСОБА_7 оголошено в міжнародний розшук. Також у випадку доведеності вини ОСОБА_7 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років. Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів»;

-ризик незаконного впливу на свідків, обґрунтовується тим, що з метою зміни останніми своїх показань ОСОБА_7 шляхом залякування, підкупу чи будь-яким іншим способом може вчиняти вплив на таких осіб.

Слідчий суддя також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до листа ДКІБ СБ України № та № 30/3/3-4691 від 05.07.2022 ОСОБА_7 переховується на тимчасово окупованій території України у Донецькій області. Крім того встановлено, що останній за останні 5 років державний кордон України у тому числі з тимчасово непідконтрольними Україні територіями Донецької, Луганської областей та Автономної Республіки Крим не перетинав.
Таким чином ОСОБА_7 на даний час переховується від органу досудового розслідування та суду.

Відповідно до Глави IV Наказу «Про затвердження Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол» № 613/380/93/228/414/510/2801/5 від 17.08.2020, уповноважений підрозділ запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту за таких умов: вчинене особою діяння кваліфіковано як злочин відповідно до Кримінального кодексу України; особу в установленому законодавством порядку оголошено в розшук правоохоронними органами України. При цьому, правоохоронний орган України надсилає уповноваженому підрозділу формуляр для запиту публікації Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення інформацію та документи, серед яких наявна завірена копія ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (у тому числі в перекладі на одну з робочих мов Інтерполу) на стадії досудового розслідування.

Крім того, Генеральному секретаріату Інтерполу мають бути надані чіткі та прямі гарантії, що тимчасовий арешт і видачу (екстрадицію) особи буде запитано у випадку її арешту (затримання) на території країн-членів МОКП-Інтерпол у порядку, передбаченому чинним законодавством, двосторонніми та багатосторонніми договорами.

Також на 99 сесії Генеральної Асамблеї Комісією з контролю за файлами Інтерполу ухвалено рішення, що запобіжні заходи у вигляді дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу не є ордерами на арешт у розумінні ст. 83.2 (b,ii) Правил Організації.

Враховуючи конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який переховується від органів досудового розслідування, суд вважає, що ризики наведені в клопотанні слідчого наявні та відносно підозрюваного необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При розгляді даного клопотання судом враховано також усі наявні відомості, що характеризують особу підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 197, 199, 202 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду, прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1