ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001106 від 29.08.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, працюючого менеджером з продажу ТОВ «МЕТІНВЕСТ-СМЦ», перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21.07.2021 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.1 ст. 185 КК України до обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання, з випробувальним строком на 1 рік,

- 26.05.2022 року Одеським апеляційним судом вирок від 21.07.2021 року Приморського районного суду м. Одеси змінено в частині призначення покарання та ОСОБА_5 призначено за ч.1 ст. 185 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України, -

встановив:
28.08.2021 року близько 16:50 год. ОСОБА_5 , діючи повторно, перебуваючи за адресою: вул. Єврейська, 10 у Приморському районі м. Одеси, побачив припаркований транспортний засіб, а саме мопед марки «Honda-Cesta», червоного кольору, рама № НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний намір спрямований на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом.

Продовживши реалізацію свого злочинного наміру, спрямованого на власне незаконне збагачення, шляхом незаконного заволодіння транспортним засобом, переслідуючи корисливий мотив, діючи повторно, усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що його дії лишаються непоміченими для власника, ОСОБА_5 підійшов до вказаного мопеду, який знаходився біля будинку № 10 по вул. Єврейська в м. Одеса та побачивши, що ключі від вказаного транспортного засобу знаходяться у системі запалювання, завів вищевказаний мопед та виїхав на ньому на проїжджу частину вулиці Польська, встановивши таким чином контроль над транспортним засобом та всупереч волі власника, не маючи ні реального , а ні уявного права власності на транспортний засіб, а саме мопед марки «Honda-Cesta», червоного кольору, рама № НОМЕР_1 , вартістю 6985 гривень, покинув місце вчинення кримінального правопорушення в невідомому напрямку.

В результаті незаконних дій ОСОБА_5 ,спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріальний збиток в розмірі 6985 гривень.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, не оспорюючи при цьому обставини злочину, які викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся, зазначивши, що на даний час він зробив для себе позитивні висновки та вирішив припинити злочинну діяльність.

Потерпілий ОСОБА_6 , який про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. При цьому, суд зазначає, що в умовах воєнного стану, з огляду на неприпустимість зупинення роботи судів та здійснення правосуддя та на розумність строків розгляду справ, суд не має чекати, що особа учасник судового провадження виявить бажання з`явитись до суду за умови не повідомлення суду причин своєї неявки. Більш того, в умовах воєнного стану, суд вважає, що відсутня нагальна потреба очікувати на волевиявлення учасників судового розгляду бажання на прибуття до суду, оскільки це становить загрозу для вказаних осіб.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження.

У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , а також доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_5 дав суду показання, що дійсно 28.08.2021 року близько 16:50 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: вул. Єврейська, 10 м. Одеси, побачив припаркований мопед «Honda-Cesta», червоного кольору, підійшов до вказаного мопеду, та побачивши, що ключі від вказаного транспортного засобу знаходяться у системі запалювання, завів вищевказаний мопед та виїхав на ньому на проїжджу частину вулиці Польська, встановивши таким чином контроль над транспортним засобом, покинув місце вчинення кримінального правопорушення. Через декілька днів він самостійно з`явився до відділу поліції повідомив про вчинений ним злочин та повернув мопед власнику.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, надані сторонами кримінального провадження, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Тому, суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, який у відповідності до положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , дані щодо перебування на обліку у лікарів психіатра та нарколога відсутні, офіційно працевлаштований, раніше судимий до покарання у виді штрафу.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_5 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі в межах мінімального строку покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.289 КК України.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі саме у мінімальних межах санкції частини статті повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворе покарання винному.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд також враховує те, що він вчинив злочин після ухвалення вироку Приморського районного суду м. Одеси від 21.07.2021 року, яким він був засудженим за ч.1 ст. 185 КК України до обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання, з випробувальним строком на 1 рік, але цей вирок 26.05.2022 року Одеським апеляційним судом змінено в частині призначення покарання, та ОСОБА_5 за ч.1 ст. 185 КК України призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, але до теперішнього часу він його не сплатив, тому суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_5 покарання в силу ст. 71 КК України за сукупністю вироків, та покарання у виді штрафу, яке в силу ч. 3 ст. 72 КК України підлягає самостійному виконанню.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за вчинений злочин, судом враховується практика Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену Постанові від 28.05.2020 року (справа № 753/13972/17; провадження № 51-986км20), згідно якої Верховний суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_5 злочину, усвідомлення останнім протиправності своєї злочинної поведінки, його поведінку після вчинення злочину, який добровільно заявив про вчинений злочин та повернув мопед, яким незаконно заволодів, те що він за період перебування даного кримінального провадження в провадженні суду офіційно працевлаштувався на роботу, проживає з жінкою у фактичних шлюбних відносинах, де виховується неповнолітня дитина, відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого з боку потерпілого, дані про особу винного, його майновий стан та стан здоров`я, який заявив суду, що зробив для себе позитивні висновки та має намір виправитись і не вчиняти злочинів, що виглядало перед судом достатньо переконливо, має постійні місце реєстрації та проживання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного за цим вироком, з випробуванням.

Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових злочинів і, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні ОСОБА_5 саме такого виду покарання.

В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати відсутні.

В силу ч.4 ст.174 КПК України, з набранням вироком законної сили слід скасувати арешт, накладений на майно в рамках даного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 15.09.2021 р. (єдиний унікальний номер справи 522/17395/21; провадження №1-кс/522/9213/21).

Речові докази, визнані такими та долучені до матеріалів провадження постановами слідчих: мопед марки «Honda-Cesta», червоного кольору, рама № НОМЕР_1 , у відповідності до ч.9 ст.100 КПК України, слід залишити у законного володільця; цифрові диски з відеозаписами з камер зовнішнього відеоспостереження, слід залишити в матеріалах кримінального провадження, до якого вони долучені.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК, суд
ухвалив:
ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та призначити йому покарання за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків шляхом приєднання до призначеного покарання за цим вироком невідбутого покарання у виді штрафу, призначеного 26.05.2022 року Одеським апеляційним судом остаточно, ОСОБА_5 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч гривень) гривень та відповідно до ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі із випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

З набранням вироком законної сили арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 15.09.2021 р. (єдиний унікальний номер справи 522/17395/21; провадження №1-кс/522/9213/21) скасувати.

Речові докази по справі:

- мопед марки «Honda-Cesta», червоного кольору, рама № НОМЕР_1 , залишити у законного володільця;

- цифрові диски з відеозаписами з камер зовнішнього відеоспостереження, залишити в матеріалах кримінального провадження, до якого вони долучені.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

09.06.2022

Єдиний унікальний номер справи: №522/21047/21
Номер провадження № 1-кп/ 522/764/22
Головуючий суддя ОСОБА_1