КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/688/22
Провадження № 1-кс/534/144/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2022 року місто Горішні Плавні
Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП у Полтавській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бутенки Кобеляцького району Полтавської області, громадянки України, не працючої, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:
-07.05.2020, Комсомольським міським судом Полтавської області, за ст. 185 ч. 1, ст. 185 ч. 2 КК України, до покарання у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнена з іспитовим строком терміном 1 рік.
Також 30.09.2021 до Автозаводського районного суду м. Кременчука скеровано обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Рішення по справі не прийнято

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
встановив:
До Комсомольського міського суду Полтавської області звернувся старший слідчий СВ ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області лейтенант поліції ОСОБА_6 із клопотанням, погодженим прокурором, в якому порушує питання щодо застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вмотивовано слідчим тим, що підозрювана на даний час підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, підозрювана може незаконно впливати на свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а тому враховуючи вищевикладені ризики, викладені обставини, що підтверджують наявність зазначених ризиків, а також обґрунтування неможливості запобігання ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Виходячи із змісту внесеного клопотання та матеріалів судової справи, органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобiв, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.06.2022 близько 13 год. 20 хв., прибула до буд. АДРЕСА_3 , де поруч із даним будинком залишила у прихованій схованці згорток, із наркотичним засобом, обіг якого обмежено - «метадоном» у вигляді «закладки», з метою подальшого його збуту за грошову винагороду.
Так, 11.06.2022, близько 13 год. 30 хв., раніше залишений ОСОБА_5 згорток був незаконно реалiзований за 260 гривень ОСОБА_7 , який за інформацією, отриманою від невстановленої в ході досудового розслідування особи, виявив його у вигляді «закладки» поблизу буд. АДРЕСА_3 , та в якому згідно висновку експерта № CE-19/117-22/7293-НЗПРАП від 29.06.2022, міститься наркотичний засіб, обіг якої обмежено «метадон», маса якого становить 0,1326 г.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , за попередньою змовою із невстановленими особами, у невстановлений слідством час, спосіб та мiсцi, незаконно придбала наркотичний засіб, обiг якого обмежено «метадон», який зберігала при собі з метою подальшого його збуту.
Реалізуючи свій злочинний умисел на незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - «метадону», ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на суспільні відносини у сфері незаконного обігу наркотичних засобiв, діючи повторно, виконуючи вказівку невстановленої в ході досудового розслідування особи, 06.07.2022, близько 12 год. 45 хв., прибула до 4 під`їзду буд. АДРЕСА_4 , де у сміттєвому баку залишила згорток iз наркотичним засобом, обіг якого обмежено - «метадоном» у вигляді «закладки», з метою подальшого його збуту за грошову винагороду.
Так, 06.07.2022, близько 12 год. 45 хв., раніше залишений ОСОБА_5 згорток був незаконно реалізований за 260 гривень ОСОБА_7 , який за інформацією, отриманою від невстановленої в ході досудового розслідування особи, виявив його у вигляді «закладки» у сміттєвому баку поблизу 4 під`їзду буд. АДРЕСА_4 , та в якому згідно висновку експерта № CE-19/117 22/8756-НЗПРАП від 07.07.2022, міститься наркотичний засіб, обіг якої обмежено -«метадон», маса якого становить 0,0964 г.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , підтримуючи клопотання слідчого та зазначаючи про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наполягав на застосуванні до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому зазначив про наявність ризиків, передбачених п.1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні надала пояснення про обставини, інкримінованого їй органом досудового розслідування, кримінального правопорушення, заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, просила застосувати до неї більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_4 , в судовому засіданні, просив відмовити у задоволенні клопотання, пояснив те, що підозрювана не має намір переховуватися, просив застосувати до неї більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Заслухавши думки прокурора, підозрюваної його захисника, дослідивши матеріали судової справи у контексті розгляду зазначеного вище клопотання, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, надавши оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення , враховуючи, що жоден доказ не має наперед встановленої сили, дійшов таких висновків.

У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який відповідно до ст.183 КПК України може бути застосований, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається з представлених суду матеріалів, в провадженні відділення поліції №2 Кременчуцького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000150 від 05.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

06.07.2022 о 13 год. 11 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України про, що складено відповідний протокол та 07.07.2022 року останній було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження об 11 год. 30 хв. 07.07.2022 року ОСОБА_5 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Копія клопотання та копії доданих до нього матеріалів вручена підозрюваній ОСОБА_5 07.07.2022 о 16 год. 59 хв., з дотриманням вимог ч.2 ст.184 КПК України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»), аналогічний правовий висновок викладено також у справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18), та у інших справах.
Враховуючи зазначені критерії, докази, додані до клопотання та пояснення учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра є обґрунтованою.

За змістом ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Проаналізувавши приєднані до клопотання слідчого матеріали досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наведені вище докази, доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, яке відносяться до тяжкого злочину.

Одночасно, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.

В якості підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу слідчий у внесеному клопотанні посилається на наявність ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідка, знищити, сховати або спотоврити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Наявність зазначених ризиків була підтримана прокурором у судовому засіданні.

Також, слідчий суддя вважає слушними посилання сторони обвинувачення на наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрювана має судимість.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 12 КК України інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК України належить до тяжкого злочину.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченої від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Слідчий суддя зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», (пункті 74) Суд вказував, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Тримання під вартою також не можна застосовувати як передбачення вироку у формі позбавлення волі.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях статей 177, 178, 183 КПК України.

Згідно зазначених норм, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність взяття під варту судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи і, зокрема, такі фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Слідчий суддя враховує також те, що стороною захисту не доведено наявність у підозрюваної у власності житла, що перебуває на обліку у онкодиспансері, приймає обезболюючі ліки, працевлаштованість або ж отримання доходу з інших законних джерел.

Оцінивши всі обставини в їх сукупності, у відповідності до вимог ст.178 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваної підлягає задоволенню. Лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти можливого переховування, наявність ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України ,що доведені під час розгляду клопотання, що виключає можливість застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчим суддею вивчалась можливість застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Проте, з урахуванням особи підозрюваної, відсутності у неї законних джерел доходів, застосування таких не буде дієвим. З аналогічних підстав слідчий суддя вважає неспроможними обґрунтування щодо доцільності застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Вік обвинуваченої, її стан здоров`я, сімейне та матеріальне становище не дає підстав для незастосування до неї такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Згідно із матеріалами справи підозрюваної ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

Питання про застосування застави вирішено судом в порядку ч.3 ст.183 КПК України. У відповідності до ч.5 ст.182 КПК України, з урахування тяжкості інкримінованого злочину та відомостей, що характеризують підозрювану, суд визначає заставу, достатню для забезпечення підозрюваною належної процесуальної поведінки у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 104 000 грніз покладенням на підозрювану передбачених законом обов`язків.

Керуючись ст.ст.176-178,183,194, 205 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :
Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП у Полтавській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором, задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів.
Строк тримання під вартою рахувати з 13 години 11 хвилин 06 липня 2022 року.
Строк дії ухвали закінчується 03 вересня 2022 року.
Визначити підозрюваній ОСОБА_5 заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 104 000 грн., яка може бути внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Полтавській області (отримувач: ТУ ДСА України в Полтавській області; ЗКПО 26304855; р/р UA0015950 в ДКСУ м. Київ; МФО 820172; призначення платежу: ПІБ платника, призначення платежу, суд) підозрюваним, обвинуваченим або заставодавцем, який зобов`язується надати суду документ, що це підтверджує.
У разі внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою суду, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , прокурора Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та суд.
У разі внесення застави та звільнення підозрюваної ОСОБА_5 з-під варти на неї покладаються строком до 03 вересня 2022 року наступні обов`язки:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду,
- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом.
Роз`яснити особі, якою буде внесено заставу, що в разі невиконання підозрюваною перелічених вище обов`язків, заставу буде звернуто в дохід держави.
Ухвала слідчого судді, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй повного тексту судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_8