Справа № 488/724/22
Провадження № 1-кс/488/128/22 р.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2022 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №3 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_4 , про обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянинаУкраїни, із середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, раніше несудимого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

19.04.2022 року слідчий звернувся до суду із вищевказаним клопотанням, згідно якого ВП №3 МРУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000361 від 13.04.2022 р, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , у невстановлені дату та час, у невстановленому місці знайшов бойовий припас ручну осколкову гранату Ф-1 з уніфікованим запалом ручних гранат модернізованим УЗРГМ, після чого у ОСОБА_5 виник єдиний умисел на носіння та зберігання даного бойового припасу без передбаченого законом дозволу. В подальшому ОСОБА_5 , переніс зазначені ручну осколкову гранату Ф -1 до квартири за місцем свого фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_3 .
18.04.2022 в період часу з 11:43 годин до 14:03 годин на підставі ухвали слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва, за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем помешкання ОСОБА_7 , було проведено обшук в ході якого було виявлено та вилучено: ручну осколкову гранату Ф-1 з уніфікованим запалом ручних гранат модернізованим УЗРГМ, які відносяться до бойових припасів споряджених вибуховою речовиною тротил.
19.04.2022 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, тобто, незаконне носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного злочину, що є тяжким та санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі до 7 років.
При цьому, вказує про наявність ризиків, визначених п.1, п.3 та п.5 ч. 1 ст.177 КПК України, зокрема переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, посилаючись на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним; на наявність ризику незаконного впливу на свідка ОСОБА_8 , який є його знайомим; вчинення іншого злочину, з огляду на те, що ОСОБА_5 не працює, свої протиправні дії вчинив під час воєнного стану.
Вважає, що таким ризикам не зможуть запобігти інші передбачені ст.176 КПК України, запобіжні заходи, крім тримання під вартою.

В ході розгляду даного клопотання слідчий останнє підтримав з мотивів, наведених ньому.

Прокурор клопотання підтримав, посилаючись на обгрунтованість підозри та наявність вище наведених ризиків, запобігти яким із застосуванням менш обтяжуючих видів запобіжних заходів вважає за неможливе. Вказує на те, що ОСОБА_5 може вдатись до втечі через тяжкість покарання, що йому загрожує у разі доведеності його вини. Також може впливати на свідка, який є його знайомим, та примусити або умовити його дати покази на свою користь. Вказує також на ризик вчинення підозрюваним іншого злочину з огляду на відсутність у ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків та стабільного легального джерела доходів.

Підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що розуміє зміст підозри та свою вину визнає повністю. Щодо клопотання про обрання міри запобіжного заходу, то просив у його задоволенні відмовити, вказуючи, що жоден з ризиків є недійсним.

Захисник також у задоволенні вказаного клопотання просив відмовити, посилаючись на необгрунтованість таких ризиків як вплив на свідків та вчинення іншого злочину, а також вважаючи, що запобігання ризику переховування від органу досудового розслідування та суду з урахуванням ступеню даного ризику, можливе із застосуванням такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши зміст письмових доказів, доданих до клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.

За вимогами ч.1 ст.194 КПК, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених стеттею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стосовно обгрунтованості підозри, то Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Обгрунтованість підозри це сукупність обставин (достатність фактичних даних), які б могли переконати об?єктивного (стороннього) спостерігача, що певна особа вчинила злочин.

На доведеність обгрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення надано протокол прийняття заяви від ОСОБА_9 від 13.04.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 13.04.2022; рапорт від старшого оперуповноваженого УКР ГУНП в Миколаївській області; протокол обшуку від 18.04.2022 за адресою: АДРЕСА_3 ; акт перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 18.04.2022; довідку про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 18.04.2022 (корпус ручної бойової гранати типу Ф-1); довідку про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 18.04.2022 (підривач (запал) до ручних гранат типу УЗРГМ); протоколи допиту свідка ОСОБА_10 , ОСОБА_8 від 18.04.2022; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 18.04.2022; протокол допиту підозрюваного від 18.04.2022р.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі така сукупність даних є достатньою, аби стверджувати про причетність ОСОБА_5 до вище вказаного кримінального правопорушення.

В той же час, обгрунтованість підозри є недостатньою для застосування міри запобіжного заходу, без доведення ризиків, визначених ч.1 ст. 177 КПК, неможливості запобігти цим ризикам із застосуванням більш м`якого виду запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а також при обранні міри запобіжного заходу слідчий суддя, суд має врахувати обставини, визначені ч.1 ст. 187 КПК.

Стосовно заявлених ризиків, то слідчий суддя вважає, що з кола заявлених ризиків лише ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є обгрунтованим.

Так ОСОБА_5 підозрюється вчиненні тяжкого злочину у воєнний час.
Усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його вини, може укритися від органів досудового розслідування.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, яка за ч.1 ст.263 КК передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років істотно впливає на оцінку ризиків переховування від суду, на що скеровує і усталена практика ЄСПЛ (рішення ЄСПЛ від 20.05.2020 р. у справі Москаленко проти України, від 26.07.2001 р. у справі Ілійков проти Болгарії).
Щодо ризику впливу на свідків, то останній вважаю недоведеним, адже як встановлено в ході розгляду клопотання ОСОБА_5 під час проведення обшуку добровільно видав гранату Ф-1 із запалом, свою вину за підозрою визнав повністю, тим паче покази свідків не є єдиним доказом, на який посилається слідчий та прокурор обгрунтовуючи підозру.
Слідчий суддя також не знаходить підтверджень ризику вчинення ОСОБА_5 іншого злочину, адже останній є раніше несудимим, має постійне місце проживання, де мешкає постійно останні 20 років, підробляє виконанням будівельних робіт, проживає з цивільною дружиною, яка має постійний заробіток, окрім того репутація ОСОБА_5 , зокрема дані його характеристики, не дають підстав вважати обгрунтованим заявлений ризик.
При цьому, слідчий суддя вважає, що з огляду на ступень ризику щодо переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду, тим паче у воєнний період, що відповідно до ст. 8 ЗУ Про правовий режим воєнного стану обмежує виїзд з території України чоловіків - громадян України віком від 18 до 60 років, враховуючи репутацію підозрюваного, наявність міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає, що для запобігання вказаному ризику буде достатнім застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, та відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 зобов`язання, визначені ч.5 даної статі з огляду на визначений ризик, зокрема у виді:
не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.132, 176-179, 183-184, 194, 309 КПК України

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №3 МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_4 , про обрання відносно ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відмовити.
Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши терміном на два місяці наступні обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий.
Підозрюваному письмово під розпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала слідчого судді в частині відмови у задоволенні клопотання слідчого про обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1