Справа № 161/7688/22
Провадження № 1-кп/161/733/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 11 липня 2022 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000439 від 02 квітня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Відути, Турійського району, Волинської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше судимого:

- 21.03.2016 Турійським районним судом Волинської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік ;

- 02.03.2017 Турійським районним судом Волинської області за ч. 2, 3 ст. 185, 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць;

- 17.10.2018 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345, 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці;

- 05.10.2020 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 6 місяців арешту;

- 08.02.2021 Турійським районним судом Волинської області за ч. 2 ст. 185, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 4 місяці. 21.12.2021 звільнений від відбуття покарання,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 27 березня 2022 року близько 15 години 23 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину «Сім-23», що розташований за адресою: Волинська область, місто Луцьк, вулиця Захарова, 7А, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, таємно взяв з полиць вищевказаного магазину товар, а саме: 4 шоколадки «Мілка» зі шматочками печива ОРЕО 300 г /Монделіс/, закупівельною вартістю 74,71 грн. за 1 шт., всього на 298,84 грн., які в подальшому сховав до внутрішньої кишені своєї куртки, після чого пройшовши повз касу та не оплативши вказаний товар покинув магазин, чим завдав майнової шкоди ТОВ «Клевер Сторс» на вищевказану суму.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та показав, що він дійсно за вказаних обставин, місця та часу вчинив дане кримінальне правопорушення. Шкода відшкодована. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненому, підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, не проводиться їх дослідження.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до вимог ст.67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує інформацію про стан його здоров`я, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, потерпілому шкоду відшкодував, останній у своїй заяві претензій до обвинуваченого не має, однак раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, за що відбував реальну міру покарання, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, знову вчинив корисливий злочин, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, не працює, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Речові докази підлягають вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді від 05 квітня 2022 року скасувати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази: куртку чорного кольору з надписом "Lee Cooper", яка передана на зберігання в камеру схову речових доказів Луцького РУП ГУНП у Волинській області передати за належністю ОСОБА_4 .

DVD +R диск залишити при матеріалах кримінального провадження.

Арешт на майно, який накладений ухвалою слідчого судді 05 квітня 2022 року скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: