ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1697/22 Справа № 191/722/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Синельниківської окружної прокуратури, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2022 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, якою задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, ВСТАНОВИЛА:

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду, у зв`зку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що під час розгляду клопотання засудженого судом не було досліджено письмові докази, а саме, характеристики на засудженого ОСОБА_7 , довідки за особовою справою, довідки про заохочення та стягнення.

Також звертає увагу на те, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09.02.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього ст.81 КК України, у зв`язку з чим, шестимісячний строк, передбачений ч.7 ст.539 КПК України та ч.7 ст.154 КВК України, для повторного розгляду клопотання ще не минув.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2022 року задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання за нетяжкий злочин, має 4 заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, стягнень не має, за місцем відбування покарання характеризується добре, станом на 16.05.2022 року відбув більше половини строку призначеного судом покарання, а тому суд дійшов висновку, що засуджений довів своє виправлення.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, думку засудженого, який заперечував щодо задоволення вимог апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Розглядаючи клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , суд повно і всебічно вивчив дані про особу засудженого та дійшов вмотивованого висновку про застосування щодо засудженого умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного покарання, пославшись на те, що засуджений довів своє виправлення.
Твердження прокурора про те, що судом не було досліджено письмові докази, а саме, характеристики на засудженого ОСОБА_7 , довідки за особовою справою, довідки про заохочення та стягнення не є підставою для скасування ухвали суду, оскільки вказані матеріали були досліджені відповідно до ст.404 КПК України під час апеляційного перегляду, окрім того, вказана обставина не є підставою для призначення нового розгляду відповідно до ст.ст. 412, 415 КПК України.
Посилання прокурора на те, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09.02.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього ст.81 КК України, у зв`язку з чим, шестимісячний строк, передбачений ч.7 ст.539 КПК України та ч.7 ст.154 КВК України, для повторного розгляду клопотання ще не минув є безпідставним з огляду на таке.
З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.10.2021 року було відмовлено в задоволенні клопотання адміністрації установи ДУ Синельниківська виправна колонія №94 та спостережної комісії при Синельникіській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09.02.2022 року ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.10.2021 року залишено без змін.
Вимоги ч.7 ст.539 КПК України та ч.7 ст.154 КВК України передбачають можливість повторного звернення з клопотанням (поданням) про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання, який не засуджений за тяжкі і особливо тяжкі злочини, не раніше як через шість місяців після набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні такого клопотання, разом з цим, з матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_7 раніше з клопотанням про умовно-дострокове звільнення до суду не звертався, при цьому посилання прокурора на ст. 154 КВК України є безпідставним, оскільки дана стаття регулює питання умовно-дострокового звільнення внаслідок подання органу або установи виконання покарань, а не порядок розгляду клопотання засудженого, вирішення якого передбачено ст.539 КПК України.
Крім того, слід зазначити, що кінець строку відбування покарання ОСОБА_7 припадає на 03.09.2022 року.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів і підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Синельниківської окружної прокуратури, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2022 року залишити без задоволення.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2022 року щодо засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4