Справа № 545/3590/22
Провадження № 1-в/545/852/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.09.2022 року Полтавський районний суду Полтавської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава клопотання (подання) начальника Державної установи державну установу «Темнівська виправна колонія (№ 100)» про вирішення питання звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою щодо засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Богданівна Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянин України, розлучений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий,

засуджений: 26.01.2018 року Близнюківським районним судом Харківської області за ст. 185 ч.2, 304 ч.1, 70 ч.1, 75 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. Ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області від 18.11.2019 року іспитовий строк скасовано, направлений в місця позбавлення волі на 4 роки 6 місяців,-

ВСТАНОВИВ:

18.08.2022 року до Полтавського районного суду Полтавської області надійшло на розгляд клопотання (подання) начальника Державної установи державну установу «Темнівська виправна колонія (№ 100)» про вирішення питання звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою щодо засудженого ОСОБА_4 , у якому зазначено, що згідно висновку спеціальної лікарської комісії про медичний огляд, хвороба засудженого підпадає під перелік захворювань, які є підставою для подання матеріалів до суду щодо звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою.

Прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Дослідивши матеріали клопотання разом з висновком лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого, особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Стаття 152 КВК України визначає, що підставами звільнення від відбування покарання є хвороба засудженого.

В силу ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Згідно пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» вирішуючи питання про звільнення від подальшого відбуття покарання осіб, які захворіли на тяжку хворобу, суд має виходити не тільки з висновку лікарської комісії, а й враховувати тяжкість вчиненого злочину, поведінку засудженого під час відбуття покарання, ставлення до праці, ступінь його виправлення, чи не ухилявся він від призначеного лікування, а також інші обставини.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28 вересня 1973 року № 8, факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.

Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.

ОСОБА_4 засуджений 26.01.2018 року Близнюківським районним судом Харківської області за ст. 185 ч.2, 304 ч.1, 70 ч.1, 75 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки. Ухвалою Близнюківського районного суду Харківської області від 18.11.2019 року іспитовий строк скасовано, направлений в місця позбавлення волі на 4 роки 6 місяців.

Початок строку 18.11.2019 року, кінець строку 18.05.2024 року.

Як слідує з висновку лікарсько-консультативної комісії у ОСОБА_4 діагностовано: В.20, ВІЛ інфекція IV клінічна стадія. ВІЛ асоційована енцефалопатія. Прогресуюча мультіфокальна лейкоенцефалопатія. Орофарингіальний кандидоз. Важка імуносупрессія. Множенні новоутворення моста та обох гемісфер мозочка. Нижній пара парез. Хронічний гепатит, стадія ремісії.

За наслідком розгляду комісія вирішила, що загальний стан хворого тяжкий та є підстави для подання до суду матеріалів про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою.

Підставою для звільнення відповідно до п.ІІ Переліку захворювань.

Згідно матеріалів особової справи та висновку лікарсько-консультативної комісії, засуджений ОСОБА_4 вважається особою, яка після здійснення злочину та винесення вироку захворіла на тяжку хворобу, яка є перешкодою відбуванню покарання та входить до Переліку захворювань, передбачених наказом Міністерства юстиції та Міністерства охорони здоров`я України № 1348/5/572 від 15.08.2014 року, та наказом «Про затвердження Змін до деяких нормативно-правових актів № 1517/5/503 від 10.05.2017 року» і яка є підставою для звільнення від подальшого покарання (п. II Переліку захворювань), а також враховуючи те, що повний курс обстеження та лікування хворий може отримати лише в закладах охорони здоров`я, то ОСОБА_4 може бути звільнений від подальшого відбуття строку покарання.

Таким чином, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 захворів на тяжку хворобу і ця хвороба перешкоджає йому відбувати покарання, подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує його життю. Засуджений за час відбування покарання характеризується посередньо. З огляду на стан здоров`я засуджений втратив суспільну небезпечність.

Відповідно до ст. 7,8 КВК України, держава поважає і охороняє права, свободи і законні інтереси засуджених, забезпечує необхідні умови для їх виправлення і ресоціалізації, соціальну і правову захищеність та їх особисту безпеку. Засуджені користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених цим Кодексом, законами України і встановлених вироком суду. Засуджений має право на охорону здоров`я в обсязі, встановленому Основами законодавства України про охорону здоров`я, за винятком обмежень, передбачених законом.

Положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року №3477-IV визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Нормами частини 1 статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, покладає на державу зобов`язання охороняти право кожної людини на життя. Обов`язками держави з реалізації права на життя, яке є найбільшим і найважливішим із соціальних та правових благ особистості, є створення належних умов для реалізації цього права.

Так, в рішення ЄСПЛ у справі "Коновальчук проти України" від 13.10.2016 року, ЄСПЛ підтвердив системні порушення права засуджених осіб на медичну допомогу, відсутність адекватного лікування, так і про неналежні умови перевезення, що в подальшому було визнано судом порушенням з боку держави Україна.

Враховуючи особу засудженого, встановлені в судовому засіданні обставини, пояснення учасників, дослідивши особову справу та медичні документи на засудженого, суд вважає, що подання адміністрації колонії слід задовольнити.

На підставі викладеного, відповідно ст. 84 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання (подання) начальника державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» щодо засудженого ОСОБА_4 про звільнення від подальшого відбування покарання у зв`язку із хворобою на підставі ст.84 КК України - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Близнюківського районного суду Харківської області за ст. 185 ч.2, 304 ч.1, 70 ч.1, 75 КК України, звільнити від подальшого відбування покарання на не відбутий строк 1 рік 8 місяць 10 дні, у зв`язку з тяжкою хворобою, що перешкоджає відбуванню покарання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляції.

Суддя: ОСОБА_1