ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2395/22 Справа № 204/4846/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від15 липня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , кухаря-інструктора групи матеріального забезпечення військової частини, на утриманні малолітніх дітей не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у кримінальному провадженні № 0000055, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2022, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 15 липня 2022 року задоволено клопотання прокурора Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного стосовно ОСОБА_7 ..
Продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів до 12 вересня 2022 року включно.
Відмовлено в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що ОСОБА_7 є військовослужбовцем. Маючи безперешкодний доступ до зброї, обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню, чинити незаконний вплив на свідків та потерпілу, оскільки, з огляду на обставини, які зазначені в обвинувальному акті, ОСОБА_7 схильний до насилля. Крім того, з метою ухилення від покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання винуватості, він може переховуватися від суду.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити у задоволенні вказаного клопотання прокурора обравши обвинуваченому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
На її думку висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, та при розгляді справи судом не було прийнято до уваги те, що заявлене прокурором клопотання не містить підтвердження заявлених ним ризиків.
Зазначає, що з протоколу автоматизованого розподілу судової справи №204/4846/22 (провадження № І-і/204/28/22) між суддями від 14.07.2022 вбачається, що суддю ОСОБА_1 не було визначено для розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000055, відомості про яке внесено до ЄРДР 20.03.2022 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України. Вважає, що суддя ОСОБА_1 , яка постановила оскаржувану ухвалу, були відсутні законні повноваження для ухвалення зазначеного вище рішення, що свідчить про розгляд клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 незаконним складом суду, що в свою чергу згідно ст. 412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і має наслідком скасування судового рішення у будь-якому разі.
На думку адвоката, судом не було враховано, що обвинувачений ОСОБА_9 26.03.2022 року уклав із прокурором у кримінальному провадженні угоду про визнання винуватості. Ризики вважає недоведеними.
Позиція учасників апеляційного перегляду.
Учасники апеляційного перегляду, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового засідання до зали суду не з`явились, заяв про свою особисту участь до апеляційного суду не надходило у зв`язку з чим та на підставі ч. 4 ст. 422-1 КПК України апеляційний розгляд проведено у їх відсутність.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону з огляду на таке.
З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Красноармійського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, розгляд якого триває.
Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції заявлено клопотання про продовження обвинуваченому строку дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, остільки на час судового провадження в суді першої інстанції не перестали існувати ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які в тому числі, й стали підставою для обрання саме такого, виключного запобіжного заходу.
Суд, розглянувши клопотання прокурора, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину проти порядку несення військової служби, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі до дванадцяти років і суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності його вини, дає обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що останній може переховуватися від суду.
Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).
В підтвердження ризику переховування, апеляційний суд зазначає, що ведення в Україні військового стану через збройну агресію Російської Федерації проти України, суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
У даному випадку суд першої інстанції правильно врахував й ту обставину, що ОСОБА_7 є військовослужбовцем, має постійне місце мешкання у м. Харків, тобто на території України, де проводяться активні бойові дії та яка наближена до державного кордону, а тому у разі зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, зокрема домашній арешт, ОСОБА_7 може залишити межі України через тимчасово окуповані території.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні слід зазначити про встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань у кримінальному провадженні, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.
Ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що останні ще не були допитані у судовому засіданні, деякі з них перебувають у прямому підпорядкуванні підозрюваного, а тому ОСОБА_7 може здійснювати на них незаконний вплив, з метою зміни їх показів.
Судом першої інстанції обґрунтовано враховано і відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не має постійного місця проживання та реєстрації у м. Дніпро, має певні соціальні зв`язки. Вказані обставини не є самодостатньою підставою для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, оскільки вона у своїй сукупності не спростовують встановлених судом ризиків.
Приймаючи рішення про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого та навів в ухвалі достатні мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника щодо незаконності складу суду, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки розгляд даного клопотання прокурора здійснювався судом першої інстанції відповідно до Розпорядження Голови Верховного Суду України № 17/0/9-22 від 08 квітня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської областей)», тобто у зв`язку з неможливістю Красноармійським міськрайонним судом Донецької області здійснювати правосуддя під час воєнного стану.
Факт укладення між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 угоди про визнання винуватості жодним чином не спростовує правильності висновків суду першої інстанції щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки на даний час зазначена угода не розглянута та не затверджена.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскарженої ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено.
Отже, за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційні скарги захисників без задоволення.
Керуючись ст. ст. 303, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 ,- залишити без задоволення.
Ухвалу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від15 липня 2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
_____________ ____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4