У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.05.2022 Справа №607/6074/22

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі, в приміщенні зали судових засідань, заяву про відвід слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні №0000261 старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:
До слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла заява, в якій адвокат ОСОБА_3 просить відвести слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні №0000261 старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 .
В обґрунтування заяви зазначив, що у провадженні слідчої групи СУ ГУНП в Тернопільській області та Тернопільського РУП ГУ Національної поліції в Тернопільській області перебуває кримінальне провадження №0000261, у якому ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 4 ст.358, ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України. Повноваження слідчих у цьому кримінальному провадженні здійснює

слідча група, склад якої неодноразово змінювався відповідно до рішень

керівників органу досудового розслідування.

З 09.07.2019 і до цього часу, в тому числі і після неодноразових змін складу слідчої групи у кримінальному провадженні, повноваження слідчого

слідчої групи здійснює слідча СУ ГУНП в Тернопільській області

ОСОБА_4 .
З 09.07.2019 і по даний час всі повноваження слідчого у цьому

кримінальному провадженні фактично виконує ОСОБА_6 . Незважаючи на

досить чисельний склад слідчих груп у кримінальному провадженні (залежно

від періоду часу від 7 до 8 осіб), інші слідчі фактично досудове розслідування

у кримінальному провадженні не здійснюють.

Адвокат зазначив, що на його думку слідча слідчої групи у кримінальному провадженні ОСОБА_7 має явно упереджене ставлення до підозрюваного ОСОБА_8 , вона стала на сторону потерпілого у кримінальному провадженні, із використанням своїх повноважень слідчого втрутилася у господарське судочинство, не бажає встановлювати ті обставини, які мають значення для кримінального провадження, грубо нехтує правами його підзахисного та намагається створити умови для незаконного засудження ОСОБА_5 за вчинення особливо тяжкого злочину.

Захисник вважає, що слідча СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 (станом на березень 2011 року ОСОБА_9 ) здійснюючи досудове розслідування у кримінальній справі №1162446, допустила незаконне притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, незаконно застосувала щодо нього запобіжний захід, що стало підставою для стягнення з державного бюджету України в користь ОСОБА_5 202 577 грн. моральної шкоди. Вказані обставини негативно вплинули на службову діяльність слідчої ОСОБА_7 та потягнули за собою упередженість до ОСОБА_5 . Так, розслідуючи кримінальну справу № 1162446 слідча СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 (зараз ОСОБА_7 ) 30.03.2011 пред`явила ОСОБА_5 обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.229 КК України. В цей же день ОСОБА_10 щодо ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд та накладено арешт на його майно.

22.12.2011 вироком Шумського районного суду ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.229 КК України та призначено покарання. Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 14.03.2012 вирок Шумського районного суду від 22.12.2011 року скасовано, справу повернуто на новий судовий розгляд. 15.04.2014 вироком Кременецького районного суду ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.229 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу. 23.07.2014 ухвалою апеляційного суду Тернопільської області вирок Кременецького районного суду скасовано, кримінальну справу скеровано прокурору Шумського району для організації проведення додаткового розслідування. Постановою старшого слідчого СВ Шумського ВП ГУНП в Тернопільській області кримінальну справу стосовно ОСОБА_5 закрито з реабілітуючих підстав внаслідок вичерпання можливості та не отримання достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді.

Через незаконне притягнення до кримінальної відповідальності, перебування під слідством та судом 62 місяці і 27 днів, відповідно до положень Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 04.04.2017 стягнуто з державного бюджету України на користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 202 577 грн. Зазначене рішення залишено без змін судами вищих інстанцій.

Вказані обставини (встановлення судом факту незаконного притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності та стягнення з державного бюджету на його користь моральної шкоди у значній сумі) однозначно негативно вплинули на службову діяльність слідчої ОСОБА_7 , викликали у неї негативне та упереджене ставлення до ОСОБА_5 та стало обставиною, що викликає обґрунтовані сумніви в її неупередженості.

Також захисник зазначив, що слідча СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , здійснюючи досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000261 від 09.07.2019, використовуючи свої повноваження як слідчої, втрутилася у здійснення правосуддя Господарським судом Тернопільської області при розгляді справи № 921/310/19 та сприяла одному із учасників справи.

Адвокат зазначив, що здійснюючи досудове розслідування у кримінальному провадженні слідча групи слідчих ОСОБА_7 неодноразово зверталася до слідчих суддів Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із необґрунтованими клопотаннями з метою порушення конституційних прав підозрюваного ОСОБА_5 .

Так, 14.04.2022 слідча групи слідчих ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави в сумі 1 007 286 грн. При цьому слідча не врахувала ту обставину, що матеріальний стан підозрюваного не давав йому змоги зібрати та внести таку суму застави.

21.04.2022 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання слідчої задоволено лише частково і застосовано щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави в сумі 198 480 грн., що більш ніж у 5 разів менше, ніж просила слідча у своєму клопотанні.

Крім того, 29.04.2022 слідча групи слідчих ОСОБА_7 , незважаючи на належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 , звернулася до слідчого сутті Тернопільського міськрайонного суду із клопотанням про зміну підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу із застави на тримання під вартою.

02.05.2022 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у задоволенні клопотання слідчої про зміну запобіжного заходу відмовлено.

Звернення до слідчих суддів Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на думку захисника із явно необґрунтованими клопотаннями, в тому числі і з безпідставним клопотанням про застосування найсуворішого запобіжного заходу, незважаючи на перебування на утриманні ОСОБА_5 неповнолітньої дитини та перестарілої матері, свідчить про наявність у слідчої ОСОБА_7 сталої впевненості у винності підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, намаганні чинити тиск на підозрюваного, порушити його права, що викликає обґрунтовані сумніви в її неупередженості.

Захисник вважає, що такі дії слідчої ОСОБА_7 викликають сумніви в її об`єктивності, оскільки свідчить про те, що вона під час досудового розслідування не вживає заходів щодо виконання завдань кримінального провадження, а навпаки - всіма своїми діями, із використанням повноважень слідчого, незаконно сприяє ФГ «Земля» як потерпілому у кримінальному провадженні та учаснику справи в господарському судочинстві, а також намагається незаконного притягнути ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності з метою помсти за його принципову позицію під час розслідування кримінальної справи № 1162446 та її розгляду у судах різних інстанцій.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Слідча ОСОБА_7 у судовому засіданні зазначила, що заявлений відвід вважає необґрунтованим, просила у задоволенні заяви про відвід відмовити.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали додані до заяви, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Статтею 80 КПК України визначено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, особами, які беруть участь у кримінальному провадженні може бути заявлено відвід слідчому судді, судді, присяжному, прокурору, слідчому, захиснику, представнику, експерту, спеціалісту, перекладачу, секретарю судового засідання, який повинен бути вмотивованим.
Відповідно до положень ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу.
Виходячи з положень ч. 2 ст. 81 КПК України заяву про відвід слідчого під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя.
Підстави для відводу слідчого визначені положеннями статті 77 КПК України. Так, пунктом 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, на який посилається захисник підозрюваного, визначено, що слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Згідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.
Отже, для відводу слідчого, необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.
Ключовим моментом відводу як цілісного інституту кримінального провадження є встановлення упередженості суб`єкта процесуальної діяльності при вирішенні поставлених перед ним питань. Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості» є оціночним, і його тлумачення залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує. Як вбачається із формулювань ст. 77 КПК України, інші обставини, які викликають обґрунтований сумнів у неупередженості слідчого, мають бути обумовлені конкретними фактами, які можуть бути перевірені.
Існування неупередженості повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку самого слідчого, що означає необхідність встановити, чи мав останній у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував слідчий достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості, відповідно до практики Європейського суду з прав людини.
Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність презумується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що слідчий був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.
Слідчий суддя, оцінюючи наявність обґрунтованих підстав для відводу щодо суб`єктивного критерію, дійшов переконання про відсутність підстави стверджувати, що слідча ОСОБА_4 виявляє особисту упередженість. У заяві про відвід не наведено відомостей про факти, які б стосувалися поведінки слідчої ОСОБА_4 , які б надали підстави для констатації упередженого ставлення слідчого до сторони захисту. Презумпція особистої неупередженості особи діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.
За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність слідчого. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного слідчого об`єктивно виправдані.
Згідно положень ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий уповноважений: 1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; 3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; 5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; 6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; 7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; 8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; 9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Натомість, заявлений адвокатом ОСОБА_3 відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність такої підстави відводу, а заява про відвід фактично містить власні припущення особи, яка подала заяву, щодо упередженості слідчої СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 .
Як вбачається із заяви про відвід, заявник обґрунтовує заяву про відвід та доводи щодо упередженості слідчої СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 виключно скаржиться фактично на рішення, прийняті слідчою та її правову позицію у справі.
Отже, перелічені заявником підстави щодо можливої упередженості слідчої ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000261, не вказують на об`єктивні обставини того, що вона є упередженою. Також, заявник не надав іншої інформації щодо можливих видимих ознак неупередженості, як і доказів на підтвердження будь-яких обставин, зазначених у статті 77 КПК України, а тому суд не може вважати такі сумніви заявника в упередженості об`єктивно виправданими.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що заявлений відвід не містить належних, конкретних та підтверджених даних, які б свідчили про існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в слідчої СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , та які б, в свою чергу, унеможливлювали здійснення нею досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000261.
Таким чином, судовим розглядом не встановлено та заявником не доведено наявності правових підстав для задоволення заяви про відвід слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні №0000261 старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , а тому заява про відвід є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 77, 80, 81 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про відвід слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні №0000261 старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1