Справа № 202/6892/22
Провадження № 1-кп/202/432/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2022 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпропетровська кримінальне провадження, відомості про яке внесені 14.09.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000526 у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, який має середню освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, малолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні немає, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, групи інвалідності не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст.89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, 4 ст. 358, ч. 1 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у липні 2022 року більш точного часу не вдалося встановити, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , знайшов паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Дніпропетровським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, 29.09.2009 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та у нього виник протиправний умисел, спрямований на підроблення офіційного документу з метою подальшого його особистого використання у незаконний спосіб.

В подальшому, ОСОБА_4 реалізуючи свій протиправний умисел направлений на підроблення офіційного документу, а саме: паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , для подальшого його особистого використання у незаконний спосіб, в невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, знаходячись за місцем свого проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_3 , вніс до паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 недостовірні відомості, шляхом вклеювання фотокартки із власним зображенням на першій сторінці вищевказаного паспорту, замість первинної фотокартки, на якій зображено ОСОБА_5 та видаленням аркушу паперу з нумерацією сторінок 3 та 4, таким чином ОСОБА_4 підробив офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою його особистого використання.

Продовжуючи свої протиправні дії, 13 вересня 2022 року приблизно о 15 год. 07 хв., ОСОБА_4 , знаходився на дитячому майданчику біля будинку №75А по вул. Янтарній у м. Дніпро та розпивав спиртні напої, де був зупинений працівниками поліції.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно та реалізуючи протиправний намір, спрямований на використання завідомо підробленого офіційного документу, під час застосування працівниками УПП в Дніпропетровській області превентивного заходу - перевірки документів відповідно до ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію України», на вимогу працівників поліції надати документ, який підтверджує його особистість, ОСОБА_4 пред`явив працівникам поліції для посвідчення своєї особи, паспорт громадянина України, про підробку якого ОСОБА_4 було достовірно відомо, виданого на ім`я - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданий Дніпропетровським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області 29.09.2009 року, представившись останнім, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Окрім того, відповідно до ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» - Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. У складі поліції функціонує, зокрема, патрульна поліція (п.2 ч. 3 ст. 13 Закону).

Поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень (п. 1, 2, 3, 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону).

Наказом № 1068 о/с від 22.08.2022 року сержанта поліції ОСОБА_6 (0164160) призначено на посаду поліцейського батальйону №1 роти №1 взводу №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області.

Наказом № 108 о/с від 10.02.2020 старшого лейтената поліції ОСОБА_7 (0114609) призначено на посаду інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області.

Наказом № 1068 о/с від 22.08.2022 молодшого лейтената поліції ОСОБА_8 ( НОМЕР_2 ) призначено на посаду інспектора взводу №2 роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області.

У відповідності до своєї посадової інструкції поліцейські ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , здійснюють безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку; складають, у межах компетенції, протоколи про адміністративні правопорушення та здійснюють, у визначених законом випадках, провадження у справах про адміністративні правопорушення та інше.

Таким чином, поліцейські ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , виконуючи функції поліції відповідно до Закону, є представниками влади та, згідно п.1 примітки ст.364 КК України, службовими особами.

13.09.2022 поліцейський батальйону №1 роти №1 взводу №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , інспектор взводу №2 роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_8 та інспектор взводу №2 роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , відповідно до затвердженого графіку чергувань працівників Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, у період часу з 07:00 год. 13.09.2022 по 19:00 год. 13.09.2022 у складі екіпажу «Легіон-123» на службовому автомобілі марки «Peugot» д/н НОМЕР_3 , перебували в добовому чергуванні з цілодобового патрулювання території, обслуговування її з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, первинного реагування на повідомлення про правопорушення, зокрема в межах міста Дніпра, тобто фактично виконували свої службові обов`язки.

Так, 13.09.2022 приблизно о 15 годині 07 хвилин за адресою: м. Дніпро, вул. Янтарна, поблизу буд. №75А, а саме на дитячому майданчику екіпажем патрульної поліції у складі ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , під час патрулювання м. Дніпра, а саме території Індустріального району, в ході виконання своїх службових обов`язків, було виявленно підозрілу особу, а саме ОСОБА_4 , який знаходячись за вищевказаною адресою перебував біля дитячого майданчику та розпивав алкогольні напої.

При підході до ОСОБА_4 , у відповідності до положень ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» на форменому одязі поліцейських для забезпечення публічної безпеки і порядку було увімкнено закріплений відео технічний пристрій фіксування інформації - нагрудну боді-камеру. Надалі поліцейські ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 представились та назвали причину необхідності перевірки документів відповідно до ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію України».

В подальшому, під час перевірки документів (паспорт громадянина України), які надав ОСОБА_4 , було виявлено явні ознаки підробки (фотокартка не містить відповідних оттисків від штампу).

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на надання службовій особі неправомірної вигоди за для уникнення передбаченої законом відповідальності.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, 13.09.2022 приблизно о 15 годині 11 хвилин, перебуваючи поблизу будинку по вул. Янтарній у м. Дніпрі (Індустріальний район) поблизу буд. №75А, ОСОБА_4 , діючи умисно та цілеспрямовано, будучи достовірно обізнаним, про те, що інспектор взводу №2 роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 є службовою особою правоохоронного органу, з метою уникнення для себе негативних наслідків у виді притягнення до відповідальності за законом, ігноруючи попередження про кримінальну відповідальність за пропозицію та/або надання неправомірної вигоди службовій особі, висловив останньому пропозицію надання неправомірної вигоди у розмірі 8000 гривень, за не вчинення дій відносно нього, з використанням наданої поліцейському влади, а саме за не притягнення його ( ОСОБА_4 ) до відповідальності за законом.

У свою чергу, інспектор взводу №2 роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що пропозиція ОСОБА_4 очевидно свідчить про висловлювання наміру та готовності надати неправомірну вигоду, керуючись у своїх діях чинним законодавством України, зокрема Законом України «Про Національну поліцію» та Законом України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер діяння ОСОБА_4 викликав на місце події слідчо-оперативну групу ВП №2 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для фіксації факту вчиненого кримінального правопорушення.

Таким чином, 13.09.2022 приблизно о 15 годині 11 хвилин ОСОБА_4 висловив службовій особі - інспектору взводу №2 роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 пропозицію надання неправомірної вигоди у розмірі 8000 гривень за не притягнення його до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 369 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, викладених у обвинувальному акті, які відповідають дійсності, та пояснив, що, приблизно, у липні 2022 року він перебував біля будинку АДРЕСА_2 , де знайшов паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Дніпропетровським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, 29.09.2009 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В подальшому, перебуваючи у своїй квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , він вклеїв фотокартку із власним зображенням на першій сторінці вищевказаного паспорту для подальшого його особистого використання.

Крім того, 13 вересня 2022 року приблизно о 15 год. 07 хв., він знаходився на дитячому майданчику біля будинку №75А по вул. Янтарній у м. Дніпро та розпивав спиртні напої, де був зупинений працівниками поліції та пред`явив їм паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Дніпропетровським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, 29.09.2009 року на ім`я ОСОБА_5 зі своєю вклеєною фотокарткою. При цьому, побоюючись притягнення його до відповідальності у встановленому законом порядку, висловив інспектору Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_7 пропозицію надання неправомірної вигоди у розмірі 8000 гривень. У вчиненому щиро кається, засуджує свою поведінку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Це узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ рекомендації №6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 за епізодом № 1 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 358 КК України, як підроблення іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем.

Дії ОСОБА_4 за епізодом № 2 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документу.

Дії ОСОБА_4 за епізодом №3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 369 КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу винного, який неодружений, офіційно не працевлаштований, малолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні немає, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, групи інвалідності не має, раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України, на вину визнав, щиро розкаялася.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, та більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи ступень тяжкості вчиненого злочину, його наслідків, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 358 КК України покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ч. 4 ст. 358 КК України покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за ч. 1 ст. 369 КК України покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки саме таке покарання може попередити скоєння нею нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Відповідно до ч. 4 п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд у порядку, встановленому ст. 70 КК України, зобов`язаний призначити покарання окремо за кожний злочин, а потім остаточно визначити покарання за сукупністю злочинів, коли за злочини, що утворюють сукупність, призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні (штраф, позбавлення права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю) суд може застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим або призначити кожне з них до самостійного виконання.
Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов не заявлений. Долю судових витрат суд вирішує в порядку вимог ст.118-126 КПК України. Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
При вирішенні питання про долю речових доказів, суд враховує наступне.
Відповідно до частини 1 статті 96- 1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статті 96- 2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення; 3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Санкція статті, за якою кваліфіковано дії обвинуваченого, передбачає покарання у виді штрафу до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі.
Речові докази, зокрема, грошові кошті у сумі 3 000 гривень номіналом по 200 гривень у кількості 10 купюр, номіналом по 500 гривень у кількості 2 купюри, які були засобом вчинення злочинів. За таких обставин, в частині вказаного речового доказу слід застосувати спеціальну конфіскацію.
Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 368-370, ст. 373, ст. 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358, ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок;

-за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок;

-за ч. 1 ст. 369 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок:

На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді штрафу в розмірі 1 тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази:
-паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Дніпропетровським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, 29.09.2009 року на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ознаками підробки, який зберігається в матеріалах кримінального провадження - зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

-оптичний носій інформації із відеозаписами з камер відеоспостереження працівників УПП в Дніпропетровській області ДПП від 13.09.2022, який зберігається в матеріалах кримінального провадження - зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

На підставі статей 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію майна та конфіскувати у власність держави речові докази, а саме: грошові кошті у сумі 3 000 гривень номіналом по 200 гривень у кількості 10 купюр, номіналом по 500 гривень у кількості 2 купюри, які передано на зберігання до УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням судової експертизи технічного дослідження документів №СЕ-19/104-22/28554-ДД від 20.09.2022 витрати на проведення якої складають 1 510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки в дохід держави.
На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст.395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1