Номер провадження:1-кп/521/507/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеси кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0001148 від 22.04.2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, працюючого не офіційно, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 України,

ВСТАНОВИВ:
На розгляді в Малиновському районному суді м. Одеси перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001148 від 22.04.2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.
Вказане кримінальне провадження відновлено після перебування у розшуку обвинуваченого ОСОБА_4 .

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюта просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та посилаючись на обставини, які на його думку свідчать про їх наявність.
Захисник заперечував проти задоволення зазначеного клопотання прокурора, просив застосувати домашній арешт.
Обвинувачений підтримав думку захисника.
Вислухавши думку сторін, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, які враховуються при обрані запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування, суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж проваджені, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
На наявність ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України вказують ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_4 не з`являвся до суду за час слухання кримінального провадження, та був оголошений у розшук.
У зв`язку з відсутністю обвинуваченого за місцем проживання, що підтверджуються поясненнями працівників поліції, після виконання приводів обвинуваченого до суду, не можливо застосувати домашній арешт.
Ухвалою суду від 09.11.2021 року обвинувачений ОСОБА_4 був оголошений у розшук, у зв`язку з його систематичними неявками до суду. Однак, не зважаючи на це, зміг виїхати за кордон «на заробітки».
На теперішній час відсутні особи, яких суд вважає такими, що заслуговують на довіру, та надали б письмові зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України, що підтверджує неможливість застосовувати особисту поруку.
Обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків.
Так, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, зважаючи на суспільний інтерес у забезпечені швидкого, ефективного та об`єктивного кримінального провадження щодо злочину пов`язаного з обігом наркотичних засобів, суд вважає реальним ризик передбачений в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
У разі доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.307 КК України, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Суд вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Все вищевикладене, в сукупності, свідчить, щодо доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого та обмеження його конституційних прав в даному випадку, є виправданим.

Обставин, передбачених ч.2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, судом не встановлено.

Одночасно, а вказаних підстав суддя вважає, визначити альтернативний запобіжний захід до обвинуваченого, який забезпечить виконання покладених на нього обов`язків, у вигляді застави.

Суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно ч.5 ст.182 КПК України, суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, який складає 80 прожиткових мінімумів для працездатної особи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 369-372 КПК України,

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням його в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Визначити розмір застави як альтернативної міри запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків передбачених КПК України у розмірі - 80 (восьмидесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2022 року складає суму у розмірі 198 480 (сто дев`яносто вісім тисяч чотириста вісімдесят) гривень, вважаючи зазначений розмір співмірним та достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за кожною вимогою;

2) не відлучатись із населеного пункту, де знаходиться його місце проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання чи роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якими особами з приводу обставин, викладених у письмовому повідомлення про підозру у даному кримінальному провадженні, крім своїх захисників, слідчих, прокурорів, слідчого судді, суду.

Роз`яснити обвинувачуваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії ухвали судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту оголошення ухвали, тобто з 03.06.2022 року. Ухвала судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 01.08.2022 року.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1