Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
279/5282/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2022 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

та сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , який приймає участь дистанційно, законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Коростень кримінальне провадження №0000268 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Першотравневе Овруцького району, громадянина України, учня 7-го класу, Першотравневої «ЗОШ І - III ступенів», зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого : 11.01.2022 року Овруцьким районним судом Житомирської області за ст.185 ч.1, 185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2, 69, 70 ч.1 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 09 серпня 2021 року близько 10:00 годин, перебуваючи в приміщенні аптеки за адресою м. Коростень, вул. Грушевського, 15-А, побачив на вітрині мобільний телефон «Samsung» марки Galаху А 01, в якому на той час знаходилась сім картка з абонентським номером НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 , маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю уваги зі сторони ОСОБА_7 , яка в цей час вийшла до іншого приміщення аптеки, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон «Samsung» марки Galаху А 01 в силіконовому чохлі та сім картою та сховавши вказаний мобільний телефон до кишені одягу залишив місце крадіжки, чим завдав потерпілій матеріального збитку на загальну суму 1538 гривень.

Діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України.

Судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.

При судовому розгляді обвинувачений ОСОБА_4 , на початку судового слідства вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, від дачі показань відмовився. В подальшому змінив свою позицію, зазначивши, що вину визнає, оскільки дійсно викрав телефон з приміщення аптеки коли в приміщенні нікого не було.

Письмовими доказами, які були досліджені безпосередньо судом в судовому засіданні є: витяг з ЄРДР з якого слідує, що відомості про вчинення кримінального правопорушення було внесено на підставі заяви ОСОБА_7 06.08.2021 року з правовою кваліфікацією дій за ст.185 ч.1 КК України; заява ОСОБА_4 про добровільну видачу телефону, який він викрав 05.08.2021 року в приміщенні аптеки; протокол огляду місця події від 05.08.2021 року, яким зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення; висновок щодо вартості викраденого майна; розписка ОСОБА_7 про прийняття на зберігання мобільного телефону марки «Samsung» SM А015F/DS; висновок судово-психіатричної експертизи №231-2021 року яким встановлено, що ОСОБА_4 яких небудь психічних властивостей, які б мали виражений характер і можуть справляти істотний вплив на його поведінку не виявляє; довідки характеристики з яких слідує, що ОСОБА_4 з багатодітної родини, схильний до вчинення крадіжок, адміністративних правопорушень, порушень громадського порядку; акт обстеження умов проживання ; протокол огляду речей і документів від 16.09.2021 року, яким зафіксовано перегляд відео файлу з камер відеоспостереження з приміщення аптеки в момент крадіжки телефону, з ілюстративною таблицею та оптичним диском з відеозаписом до нього; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.09.2021 року, яким зафіксовано впізнання ОСОБА_8 . ОСОБА_4 , як особи, що причетна до крадіжки.

Захисник ОСОБА_6 заявив, що наявні в кримінальному провадженні докази є неналежними та не допустимими.

Вказав, що висновок психіатричної експертизи взято з матеріалів іншого кримінального провадження.

ОСОБА_4 будучи неповнолітнім не був забезпечений участю захисника з самого початку.

З приводу наведеного слід зазначити, що призначення судово-психіатричної експертизи у кримінальному провадженні визначається КПК України.

Статтею 242 КПК України визначено підстави проведення експертизи, якими є необхідність :

1) встановлення причин смерті;

2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень;

3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності;

Згідно ст.509 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є:

1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання;

2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).

3) у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців.

Предметом вказаної експертизи є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу.

Захисником не подано доказів того, що ОСОБА_4 в момент вчинення кримінального правопорушення не усвідомлював значення своїх дій, або після вчинення кримінального правопорушення захворів на психічну хворобу, що впливало б на його осудність та необхідність проведення іншого психіатричного дослідження.

Отже, з урахуванням наведеного захисник не довів, що призначення психіатричної експертизи у даному кримінальному провадженні було обов`язковим та мало вирішальне значення по суті пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення.

Стосовно участі захисника у кримінальному провадженні слід зазначити, що кримінальне провадження щодо неповнолітніх здійснюється у загальному порядку з урахуванням особливостей, передбачених гл.38 КПК України, та із дотриманням принципу забезпечення реалізації неповнолітніми особами права користуватися додатковими гарантіями, встановленими національним законодавством та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою. Якщо норми КПК суперечать такому міжнародному договору, застосуванню підлягають згідно із ч.4 ст.9 КПК України положення відповідного договору.

Стаття 52 КПК України визначає, що особам, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення у віці до 18 років, або стосовно яких передбачається застосування примусових заходів виховного характеру, забезпечується обов`язкова участь захисника з моменту встановлення факту неповноліття або виникнення будь-яких сумнівів у тому, що особа є повнолітньою.

Захисник ОСОБА_6 згідно наданого договору здійснює захист ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000268 з 16.09.2021 року.

З реєстру матеріалів досудового розслідування слідує, що саме з зазначеної дати за участю обвинуваченого проводились слідчі та процесуальні дії: залучався законний представник, повідомлялось про підозру, проводився допит в якості підозрюваного, виконувались вимоги ст.290 КПК України.

Наведене вказує на те, що порушення права на захист в даному випадку відсутнє.

Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як особа, обвинувачений ОСОБА_4 неповнолітнього віку, характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на даний час перебуває в ДУ «Кременчуцька виховна колонія», де відбуває покарання за вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 11.01.2022 року.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

Вчинене кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України, відноситься до кримінального проступку.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даних про особу винного.

З урахуванням наведеного та положень ст.101 КК України суд обирає обвинуваченому ОСОБА_4 , який на день постановлення вироку досяг 16 років, вид та розмір покарання в межах санкції частини статті закону, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, у виді арешту.

Одночасно враховується вид та вартість викраденого майна, яке фактично повернуто власнику, а також те, що інкриміноване кримінальне правопорушення вчинено до ухвалення вироку Овруцького районного суду Житомирської області від 11.01.2022 року, тому остаточне покарання підлягає призначенню за правилами ст.70 ч.4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не подавався.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді арешту строком на 45 діб.

Остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень призначити за правилами ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням вироку Овруцького районного суду Житомирської області від 11.01.2022 року, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим, призначеним вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 11.01.2022 року, у виді 1 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обчислювати з 20.09.2021 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов не подавався.

Процесуальні витрати відсутні.

Речовий доказ : мобільний телефон «Samsung» марки Galаху А 01, яка переданий на зберігання ОСОБА_7 повернути за належністю.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Суддя: