СОЛОМ'ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2022 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001222 від 04.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15.08.2022 до слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання, в якому ставиться питання про арешт тимчасово вилученого майна під час огляду 04.08.2022 за адресою: АДРЕСА_1 .

Ознайомившись з матеріалами клопотання, слідчий суддя звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 сг. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якою існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, шо воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1. збереження речових доказів.

2. спеціальної конфіскації.

3. конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінальноправового характеру щодо юридичної особи.

4. відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи сгягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 ст. 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

На думку слідчого судді, стороною кримінального провадження не було дотримано вимоги вищенаведеної норми права.
Так, у клопотанні прокурор обмежився тим, що навів зміст ст. 170 КПК України та не зазначив конкретну мету накладення арешту на це майно та не обґрунтував, які підстави дають прокурору можливість зробити висновок про те, що існує реальна загроза зникнення, втрати, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна.
Крім того, відповідно до ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Правовий аналіз указаних норм дає підстави для висновку про те. що питання про арешт тимчасово вилученого майна мас розглядатись з обов`язковим повідомленням власника відповідного майна, або його володільця.
Проте, наразі клопотання про арешт майна не містить відповідних відомостей, що унеможливлює призначення клопотання до розгляду з дотриманням зазначених норм.

Крім того, КПК України передбачений строк для подачі клопотання прокурором про арешт тимчасово вилученого майна . Зокрема, згідно з ч. 5 ст. 171 КПК клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно майно бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно мас бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як вбачається з протоколу огляду, долученого прокурором до матеріалів клопотання, майно було вилучене 04.08.2022, а до суду клопотання про його арешт надійшло 15.08.2022.
За змістом ч. З ст. 172 К1ІК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодекс)', повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строк)', а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення) недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Враховуючи наведене слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання про арешт майна особі, яка його подала, для усунення визначених недоліків, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001222 від 04.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, - повернути особі, яка його подала.

Встановити строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, тривалістю 72 години, який обліковується з моменту отримання цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1