ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2022 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одесси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;
при секретарі ОСОБА_2 ;
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 521/10761/22 щодо:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, у тому числі вироком Приморського районного суду м. Одеси від 16.06.2020 за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі (звільнився 06.01.2022), 27.05.2022 Малиновським районним судом м. Одеси за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту (покарання не відбуто),

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 травня 2022 року строком на 90 діб.
05.07.2022 о 09 годині 55 хвилин, тобто у період дії воєнного стану, ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку по АДРЕСА_2 , підійшовши до лотку з овочами, який розташований біля вищезазначеного будинку, побачив ОСОБА_8 , майно якої він визначив предметом свого злочинного посягання.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи у тому ж місці, в той же час, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, таємно, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_7 , впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії залишаться непомітними для інших осіб, викрав з сумки, яка знаходилась в руках потерпілої ОСОБА_8 гаманець червоного кольору, з написом «BALISA», вартістю 136 гривень 66 копійок, в якому знаходилися дисконтні карти торгових установ, які матеріальної цінності для потерпілої не становлять та грошові кошти в сумі 1810 гривень 50 копійок.
Заволодівши чужим майном, ОСОБА_7 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1942 гривні 16 копійок.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.4 України визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини та заявив про щире каяття у вчиненому. При цьому, обвинувачений надав пояснення, які повністю співвідносяться з обставинами, викладеними у обвинувальному акті.
Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини.
Оскільки ОСОБА_7 таємно викрав чуже майно (вчинив крадіжку) в умовах воєнного стану, суд кваліфікує його дії за ст.185 ч.4 КК України.
Судом були прийнятий до розгляду цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином у сумі 1942 гривні 16 копійок.
В обґрунтування позовних вимог цивільний позивач ОСОБА_8 зазначила, що внаслідок скоєної в неї крадіжки, вона понесла матеріальну шкоду на зазначену суму.
Цивільний відповідач ОСОБА_7 позовні вимоги ОСОБА_8 визнав повністю.
При розгляді питання про наявність причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача та понесеною позивачем матеріальною шкодою, суд керується положеннями п.1, 2 п.п.1, п.3 ст.22 ЦК України, відповідно до яких, особа, якій спричинені збитки, має право на їх відшкодування у повному обсязі.
Згідно із вимогами статті 1166 ЦК України, майнова шкода, яка спричинена фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її спричинила у повному обсязі.
В судовому засіданні підстави позову та вина обвинуваченого у заподіянні майнової шкоди ОСОБА_8 доведена повністю.
Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст. 127 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 суму спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 1942 гривні 16 копійок.
При призначенні покарання ОСОБА_7 , суд керується загальними принципами призначення покарання, зазначеними в ст. 50, 65 КК України.
Суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 суд визнає рецидив злочинів.
Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, наявність обставини, що пом`якшує покарання та обставини, що обтяжуює покарання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_7 неможливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі.
Підстав для застосування положень ст.ст. 69,75 КК України судом не встановлено.
Під час проведення досудового розслідування були залучені судові експерти, витрати на яких склали 2 076 гривень 58 копійок. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.
Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Оскільки судом встановлено, що обвинувачений винний у вчиненні кримінального правопорушення за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь держави вартість проведених судових експертиз.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.
Вирішуючи питання, які відповідно до положень пп.2 п.4 ст. 374 КПК України повинен вирішити суд при ухваленні вироку, в тому числі щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і питання запобіжного заходу, встановивши можливість вчинення обвинуваченим дій, передбачених ст. 177 КПК України, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідне, обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний заход у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 369 -374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 27.05.2022 року, та з застосуванням положень ст. 72 КК України остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді 5 років і 1 дня позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання рахувати з дати взяття ОСОБА_6 під варту, тобто з 02.09.2022.
Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_10 до ОСОБА_4 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 суму спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 1 942 гривні 16 копійок.
Ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 12.07.2022 про арешт майна скасувати.
Речові докази: компакт диски з записом з камер відеоспостереження зберігати в матеріалах кримінального провадження; інші речові докази вважати повернутими власнику;
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у сумі 2 076 гривень 58 копійок.
На вирок може бути подана сторонами апеляція в Одеській апеляційний суд через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: Дмитро ПЕРЕДЕРКО