Справа № 206/3066/22
Провадження № 1-кп/206/187/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2022 м.Дніпро
Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника-обвинуваченого, адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000198 від 10.09.2022 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпропетровська, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 02.11.1994 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.229-6 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, додаткові міри лікування від наркоманії. 21.06.1996 звільнений з Жовтоводської виправної колонії Дніпропетровської області (№26);

- 08.07.1997 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.140 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки з конфіскацією майна. 19.02.1999 звільнений з Солонянської виправної колонії Дніпропетровської області (№21) за відбуттям строку покарання;

- 23.05.2000 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.140, ст.229-8, ч.1 ст.196-1, ст.42 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, додаткові міри лікування від наркоманії. 28.12.2002 звільнений з Синельниківської виправної колонії Дніпропетровської області (№94) за відбуттям строку покарання;

- 24.09.2003 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185, ч.2 ст.309, ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. За постановою Солонянського районного суду від 18.04.2005, відповідно ст.82 КК України невідбуту частину строку покарання 1 рік 7 місяців 14 днів замінено більш м`яким обмеження волі;

- 04.06.2008 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.307 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна. 08.08.2012 звільнений з Синельниківської виправної колонії Дніпропетровської області (№94) за відбуттям строку покарання;

- 30.01.2013 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.311 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки. Відповідно до ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців;

- 26.11.2013 Амур - Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. Відповідно до ст.71 КК України частково приєднано 6 місяців за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 30.01.2013, до відбуття 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 13.01.2014 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України даним покаранням поглинуто покарання за вироком Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.11.2013, строк 3 роки, за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі. Відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків призначено до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі. 11.08.2015 П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області відповідно ст.82 КК України невідбуту частину покарання 1 рік 5 місяців 16 днів позбавлення волі замінено обмеженням волі. 10.03.2016 звільнений з Ігренського виправного центру Дніпропетровської області (№133) невідбутий строк 10 місяців 4 дня;

-12.09.2016 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. Відповідно до ст.71 КК України частково приєднано 2 місяці за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13.01.2014, до відбуття 2 роки 2 місяці позбавлення волі. 21.09.2018 звільнений з Синельниківської ВК Дніпропетровської області (№94), невідбутий строк 3 місяці 1 день;

- 02.04.2019 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. Відповідно до ст. 75, ст. 76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки;

- 01.11.2019 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.395 КК України до покарання у вигляді арешту на строк 5 місяців. Відповідно до ст. 71, ст. 72 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання 1 рік 9 місяців за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2019, до відбуття 2 роки 2 місяці позбавлення волі;

- 04.12.2019 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.213, ст.70, п.1 ч.1 ст.72 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 01.11.2019, до відбуття 2 роки 4 місяці позбавлення волі;

- 09.01.2020 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 04.12.2019, до відбуття 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 15.07.2021 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання більш суворим покаранням за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09.01.2020, менш суворого покарання за цим вироком, призначено до відбуття 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

25.06.2022 звільнений з П`ятихатської виправної колонії Дніпропетровської області (№122) за відбуттям строку покарання;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 будучи раніше судимим за злочини проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та, маючи не зняті і не погашені у встановленому законом порядку судимості, вчинив нове умисне кримінальне правопорушення проти власності.
Так, 09.09.2022 приблизно о 13 год. 00 хв., ОСОБА_5 перебуваючи біля буд. № 43 по вул. 20-річчя Перемоги в м. Дніпро, зустрів раніше знайому йому ОСОБА_6 , та в ході спілкування у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинене повторно, а саме: мобільним телефоном ОСОБА_6 , який він визначив об`єктом свого злочинного посягання.
У цей же день, тобто 09.09.2022, приблизно о 13 год. 05 хв., ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди потерпілій і свідомо бажаючи її настання, під надуманим приводом необхідності дзвінка, попрохав у ОСОБА_6 належний їй на праві власності мобільний телефон марки «Samsung», моделі «GT-S5660», IMEI: НОМЕР_1 , s/n: НОМЕР_2 . У свою чергу, ОСОБА_6 нічого не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_5 , довіряючи останньому, добровільно передала йому свій вищевказаний мобільний телефон.
В подальшому ОСОБА_5 , отримавши від ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Samsung», моделі «GT-S5660», IMEI: НОМЕР_1 , s/n: НОМЕР_2 , заздалегідь не маючи наміру повертати його власниці, дочекавшись коли ОСОБА_6 відволікне свою увагу та не буде спостерігати за ним, тримаючи вказаний мобільний телефон у руках, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, у подальшому розпорядившись ним на власний розсуд.
Своїми умисними, незаконними діями, ОСОБА_5 відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2496/22 від 15.09.2022, заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 464 грн. 00 коп.
Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайстві), вчиненому повторно, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України..
25.10.2022 року між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності захисника-обвинуваченого, адвоката ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 190 КК України, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 , а саме: у вигляді 4 (чотирьох) років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації,
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК Країни угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України, просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_5 також просив затвердити дану угоду з прокурором і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.
Потерпіла надала прокурору згоду на укладення між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 обвинувачується, згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття у вчиненому.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, відсуті.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК, а також наслідки укладення, затвердженої даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 472 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 вчинив шахрайство, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.190 ККУкраїни, за яке слід призначити ОСОБА_5 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК Україниу разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експертної установи документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 394, 395, 468, 472, 473, 475, 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 25.10.2022 року, укладену між прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 25.10.2022 міру покарання у вигляді 4 (чотирьох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь судового експерта ОСОБА_7 (свідоцтво № 1886 від 09.06.2017 року) за проведення судово-товарознавчої експертизи) № 2496/22 від 15.09.2022 на суму 220 грн. 00 коп. розрахунковий рахунок КБ «ПриватБанк»: НОМЕР_3 .

Речові докази: мобільний телефон марки "Samsung", моделі «GT S5660» imei НОМЕР_1 , s/n: НОМЕР_2 переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що відповідно до постанови про визнання речових доказів у кримінальному провадженні від 19.09.2022 визнано речовими доказами залишити останній за належністю.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію Вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1