печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «ФПГ «Будова» () про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000922 від 28.09.2020,-

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «ФПГ «Будова» () звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням від 09.08.2022, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.09.2021 №757/48357/21-к у кримінальному провадженні №0000922 від 28.09.2020.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що вказаною ухвалою було накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер: :18:017:0058 (3, 905 га), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також будівлі, недобудови, інші складські приміщення, які знаходяться на зазначеній земельній ділянці, із забороною користування, розпорядження майном, а також із забороною проведення будівельних робіт на зазначеній земельній ділянці. Заборонено відчужувати та будь-яким іншим чином розпоряджатися таким нерухомим майном, у тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, оренду, вносити до статутного капіталу юридичних осіб та інше. Заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти реєстраційні дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, стосовно вищевказаних об`єктів нерухомості.

Зазначає, що вказаний арешт майна підлягає скасуванню, оскільки ТОВ «ФПГ «Будова», на підставі Договорів про дольову участь від 26.06.2017 та 26.09.2017, укладених з прокуратурою Одеської області, з залученням інших суб`єктів господарювання та на підставі набутого згідно з «Принципом мовчазної згоди» відповідно до ст.1 ЗУ «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» права виконання будівельних робіт, здійснює будівництво багатоповерхових житлових будинків за аресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 3.9605 га з кадастровим номером :18:017:0058 яка згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з 13.04.2018 має комунальну форму власності та знаходиться в постійному користуванні Прокуратури Одеської області, на підставі рішень Одеської міської ради від 07.12.2016 № 1483-VII, від 26.07.2017 № 2320-VII, та від 21.03.2018 № 3147-VII.

Згідно з актами приймання-передачі будівельного майданчику від 21.08.2017 та 18.10.2018, ТОВ «ФПГ «Будова» є володільцем земельної ділянки :18:017:0058, яку передано прокуратурою Одеської області для будівництва. Прокуратура Одеської області є володільцем земельної ділянки з кадастровим номером :18:017:0058 на підставі рішень Одеської міської ради від 07.12.2016 № 1483-VII, від 26.07.2017 № 2320-VII, та від 21.03.2018 № 3147-VII. Вказані рішення на даний час не скасовані та є законними.

Згідно змісту ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 10.09.2021 (справа 757/48357/21-к), вона підлягає негайному виконанню, та доведенню особам на майно яких накладається арешт, але з вказаною ухвалою представників ТОВ «ФПГ «Будова» було ознайомлено лише 28.07.2022. Тобто ухвала слідчого судді про накладання арешту на майно від 10.09.2021, яка підлягає негайному виконання була доведена володільцю арештованого майна через 10 місяців і 18 днів після її постановлення. Тобто, таке зухвале виконання ухвали про арешт майна, яке виконується більше 10 місяців, свідчить про те що загроз передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України, не існує.

Тобто органи досудового розслідування під час досудового слідства кримінального провадження ЄРДР № 0000922, досліджують факти господарських відносин по яких першою інстанцією господарського судочинства вже прийнято рішення яке оскаржується в апеляційній інстанції, це може свідчити про незаконний тиск на судові органи, що здійснюють апеляційний розгляд справи №916/2851/17, та незаконне переслідування суб`єктів господарювання в тому числі ТОВ «ФПГ «Будова» та КП «Будова», які взагалі не мають та не можуть мати відносини до обставин, які розслідуються та які зазначені у витягах з ЄРДР № 0000922, оскільки ні ТОВ «ФПГ «Будова» ні КП «Будова» не є та не можуть бути відповідно до Закону, учасниками правовідносин щодо формування, виділення та прийняття рішень Одеською міською радою щодо виділення земельних ділянок прокуратурі Одеської області.

Вказане свідчить про наявність підстав для скасування вказаного арешту, підстави у подальшому застосуванні якого на даний час відсутні.

Адвокат в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання, пославшись на те, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 10.09.2021 було правомірно накладено арешт на майно, яке визнано речовим доказом постановою слідчого від 04.12.2020. Вказану ухвалу вважав законною і обгрунтованою, підстави для скасування арешту відсутні.

Заслухавши пояснення адвоката, прокурора, вивчивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, додатково долучені сторонами докази, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000922 від 28.09.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 197-1 КК України.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «ФПГ «Будова» () права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна, на якого, як володільця майна, йдеться посилання у змісті ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.09.2021 про арешт майна.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.09.2021 при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що прокурором наведено доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.

Вирішуючи клопотання адвоката про скасування арешту, слідчий суддя виходить з наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також за умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної в постанові № 4 від 07.02.2014 «Про узагальнення судової практики розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження», арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. При цьому таке майно може перебувати як у згаданих осіб, так і в інших фізичних або юридичних осіб. Враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним. З огляду на наведене правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

Так, із фабули кримінального провадження №0000922 від 28.09.2020 вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи органів державної влади, місцевого самоврядування та суб`єктів господарської діяльності за попередньою змовою, зловживаючи службовим становищем, діючи в інтересах третіх осіб, всупереч інтересам служби шляхом підробки офіційних документів незаконно вивели із державної та передали в комунальну власність земельну ділянку, самовільно забудували зазначену земельну ділянку в зоні особливого використання режиму використання земель.

Як свідчать матеріали за клопотанням, ТОВ «ФПГ «Будова» () або його посадові особи до кримінальної відповідальності не притягуються і статусом підозрюваних в даному кримінальному провадженні не наділені, як на момент накладення арешту, так і на момент розгляду клопотання про скасування арешту.

Слідчим суддею встановлено, що ТОВ «ФПГ «Будова», на підставі договорів про дольову участь від 26.06.2017 та 26.09.2017, укладених з прокуратурою Одеської області, з залученням інших суб`єктів господарювання та на підставі набутого згідно з «Принципом мовчазної згоди» відповідно до ст.1 ЗУ «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» права виконання будівельних робіт, здійснює будівництво багатоповерхових житлових будинків за аресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці площею 3,9605 га з кадастровим номером :18:017:0058 яка згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з 13.04.2018 має комунальну форму власності та знаходиться в постійному користуванні прокуратури Одеської області, на підставі рішень Одеської міської ради від 07.12.2016 №1483-VII, від 26.07.2017 №2320-VII, та від 21.03.2018 №3147-VII.

Згідно з актами приймання-передачі будівельного майданчику від 21.08.2017 року та 18.10.2017 року, ТОВ «ФПГ «Будова» є володільцем земельної ділянки з кадастровим номером :18:017:0058, яку передано прокуратурою Одеської області для будівництва.

Жодних подій чи обставин, які б вказували на причетність ТОВ «ФПГ «Будова» () або його посадових осіб до кримінального правопорушення, по якому здійснюється досудове розслідування не має, оскільки повідомлення про підозру у вчиненні злочину посадовим особам ТОВ «ФПГ «Будова» () не оголошено.

При цьому, 16.12.2020, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 (справа 757/55735/20-к), вже накладався арешт на земельну ділянку кадастровий номер: :18:017:0058 (3, 905 га), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також будівлі, недобудови, інші складські приміщення, які знаходяться на зазначеній земельній ділянці, з позбавленням права користування, розпорядження майном, а також із забороною проведення будівельних робіт на зазначеній земельній ділянці.

16.02.2021 вказаний арешт скасовано ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 (справа №757/6780/21-к), у зв`язку необґрунтованістю, оскільки арешт накладено на майно юридичної особи, службові особи якої не мають статусу підозрюваного або обвинуваченого та не несуть за законом матеріальну відповідальність за їх дії, недоведеністю потреби досудового розслідування та необхідності у збереженні накладеного арешту.

12.04.2021 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у провадженні (справа № 757/14564/21-к) знов було накладено арешт на земельну ділянку кадастровий номер: :18:017:0058 (3, 905 га), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також будівлі, недобудови, інші складські приміщення, які знаходяться на зазначеній земельній ділянці, з позбавленням права користування, розпорядження майном, а також із забороною проведення будівельних робіт на зазначеній земельній ділянці.

27.05.2021 вказаний арешт скасовано ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 (справа № 757/26912/21-к), у зв`язку з недоведеністю та необґрунтованістю.

16.07.2021 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_9 (справа № 757/37700/21-к) в задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_4 про арешт земельної ділянки кадастровий номер: :18:017:0058, було відмовлено у зв`язку з недоведеністю та необґрунтованістю.

Однак, незважаючи на існування вказаної ухвали слідчого судді, яка є чинною і не скасованою у встановленому законом порядку, у вересні прокурор ОСОБА_4 вкотре звернувся з клопотанням про арешт майна, володільцем якого є ТОВ «ФПГ«Будова», яке було задоволено ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 10.09.2021.

Посилання прокурора на той факт, що постановою ст.слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_10 від 04.12.2020 вказана земельна ділянка була визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, не може сприйматись слідчим суддею до уваги, оскільки оцінка цьому факту (приналежність до речового доказу) також дана у вказаній ухвалі слідчого судді ОСОБА_9 від 16.07.2021.

Так, за змістом ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.07.2021 органом досудового розслідування з достатньою повнотою не обґрунтовано, яким саме чином вказане в клопотанні майно є предметом, доказом злочинів, засобом чи знаряддям їх вчинення, що майно набуто злочинним шляхом, чи використовувалось під час вчинення вказаного кримінального правопорушення. Зазначені доводи належними, допустими та достатніми в розумінні положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України доказами прокурора не спростовані. Так, слідчому судді не надано доказів, які б свідчили про протилежне. Жодних доказів того, що вказане майно (земельні ділянки) є предметом чи доказом розслідуваних злочинів в матеріалах судового провадження не має, постанова про визнання майна речовим доказом містить лише загальний виклад фактичних обставин кримінального провадження без належного обгрунтування прийнятого рішення.

При цьому, слідчий суддя погоджується з запереченнями заявника, що арештоване майно не підпадає під визначення речових доказів в кримінальному провадженні згідно ст.98 КПК України, оскільки органом досудового розслідування на даний час не представлено слідчому судді докази того, що майно набуто кримінально протиправним шляхом або отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, яке б виправдовувало таке подальше обтяження майна.

У прийнятті вказаного рішення, слідчий суддя також приймав до уваги той факт, що 18.11.2021 рішенням Господарського суду Одеської області по справі № 916/2851/17 в задоволенні позову Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення до відповідачів Одеської міської ради, Юридичного департаменту Одеської міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Адміністрації державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державного підприємства «Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр» та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Прокуратури Одеської області, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Одеської міської ради від 07.12.2016р. № 1483-VII "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 3,4605га, за адресою: м. Одеса, вул. Жаботинського (в районі будинку № 54), присвоєння нової адреси та надання її в постійне користування Прокуратурі Одеської області", скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :18:017:0055 за Територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради, здійснену Юридичним департаментом Одеської міської ради, номер запису про право (в Державному реєстрі прав) 18238210 від 21.12.2016р. та скасування державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :18:017:0055 за Прокуратурою Одеської області, номер запису про право (в Державному реєстрі прав) 18239305 від 21.12.2016р, зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено у повному обсязі.

Саме вищевказане рішення Одеської міської ради від 07.12.2016р. № 1483- VII, є предметом дослідження під час досудового розслідування в рамках кримінального провадження ЄРДР № 0000922.

Підсумовуючи викладене, враховуючи, що ТОВ «ФПГ «Будова» () не є юридичною особою, стосовно якої здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, про підозру у вчиненні злочину його посадовим особам не оголошено, що виключає можливість накладення арешту на його майно з підстав визначених ч. ч. 4, 5, 6 ст. 170 КПК України, оцінка доводам прокурора щодо визнання земельної ділянки речовим доказом дана ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.07.2021, яка є чинною і не скасованою, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у справі обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння особою майном та обумовлювали арешт її майна, а відтак клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «ФПГ «Будова» () про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «ФПГ «Будова» () від 09.08.2022 задовольнити.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.09.2021 року у справі №757/48357/21-к, на земельну ділянку кадастровий номер: :18:017:0058 (3, 905 га), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також будівлі, недобудови, інші складські приміщення, які знаходяться на зазначеній земельній ділянці, із забороною користування, розпорядження майном, а також із забороною проведення будівельних робіт на зазначеній земельній ділянці з забороною відчужувати та будь-яким іншим чином розпоряджатися таким нерухомим майном, у тому числі, але не виключно, продавати, міняти, дарувати, розділяти (виділяти), передавати в іпотеку, оренду, вносити до статутного капіталу юридичних осіб та інше та забороною державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти реєстраційні дії щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, стосовно вищевказаних об`єктів нерухомості, - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1