ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 646/110/17 Номер провадження 11-кп/814/1065/22Головуючий у 1-й інстанції Шелест І.М. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
Категоріяч.2 ст. 289 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого Герасименко В.М.,

суддів Костенка В.Г., Нізельковської Л.В.,

із секретарем Костюченко В.М.,

за участі прокурора Золочевського С.О.,

захисника адвоката - Зольнікової В.О.,

обвинуваченого ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000877 за апеляційними скаргами прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харків Юревича М.В., захисника адвоката Зольнікової В.О. в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 на вирок Червонозаводського районного суду м. Харків від 01 жовтня 2021 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_2 , 2009 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого:

11.12.2015 Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 289 КК України у виді штрафу в сумі 20400 грн, штраф сплачений 13.01.2016;

засуджено за:

- ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_1 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вирішено питання щодо арешту майна, процесуальних витрат та речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

В ніч з 15.04.2016 на 16.04.2016 приблизно о 02:00 годині, ОСОБА_1 , діючи умисно, повторно, за попередньою змовою в групі з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 за допомогою спеціально пристосованого обладнання, відчинили автомобіль «Toyota Land Cruiser», д/н НОМЕР_1 , вартістю 920590 грн, який належить на праві власності ОСОБА_3 , та праві користування ОСОБА_4 незаконно проникли до нього, де в підлокітнику між переднім пасажирським та водійським сидінням, умисно, таємно заволоділи грошовими коштами в сумі 12000 грн. Далі, особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, продовжуючи реалізацію спільного умислу, намагався шляхом деформації приборної панелі автомобіля та демонтажу замку селектора перемикання передач, запустити двигун автомобіля, в той час як ОСОБА_1 знаходився на подвір`ї будинку з метою запобігання викриття їх у вчиненні даного злочину сторонніми особами. Довести свої злочинні дії, направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_1 та особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, до кінця не змогли, оскільки їх дії були припинені працівниками поліції. Викраденими грошовими коштами, ОСОБА_1 з невстановленою особою розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на суму 12000 грн.

На вирок суду прокурором подана апеляційна скарга від якої прокурор відмовився, надавши до апеляційного суду відповідну письмову заяву.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 289 КК України скасувати та закрити кримінальне провадження в цій частині, визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік.

Свою апеляційну скаргу мотивував тим, що висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у заволодінні транспортним засобом не відповідає дійсності, так як він не намагався заволодіти автомобілем, автомобіль та його складові не пошкоджував та не вчиняв жодних дій щодо цього, а лише взяв з підлокітника у автомобілі грошові кошти.

Суд не надав належну оцінку показанням обвинуваченого, який вказував, що він дійсно проходив біля вказаного автомобіля, який вже був відкритий і пошкоджений, а в салоні розкидані речі. Він заглянув у автомобіль, знайшов пачку грошей, забрав її та пішов, умисел на заволодіння грошовими коштами виник раптово без будь-якої змови іншою особою

Вважає, що стороною обвинувачення не доведено у чому саме полягає змова осіб, як розподілялися ролі кожного та які протиправні дії вчинив кожен з них. При цьому вказує, що іншу особу було затримано в іншому кінці двору.

Крім цього зазначив, що поза увагою суду залишилося те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, оскільки не містить чіткого та конкретного формулювання обвинувачення в частині кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 289 КК України, відповідно, обставини, викладені в ньому не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та обвинувачення не було доведено прокурором.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника в підтримку поданої захисником апеляційної скарги, прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги захисника заперечив, прохав вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Так, ні в ході судового розгляду, ні в поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_1 та його захисник, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікацію його дії за ч.3 ст.185 КК України не оспорюють, а тому в цій частині кримінальне провадження апеляційним судом і не переглядається.

Відповідно до положень статті 94 КПК України суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вказаних вимог при ухваленні вироку судом дотримано.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.289 КК України, за який його засуджено, за викладених у вироку обставин, належним чином мотивовані та ґрунтуються на належних і допустимих доказах, що були безпосередньо досліджені у судовому засіданні.Погоджується з такими висновками і колегія суддів.

Так, зокрема, висновки суду першої інстанції про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України ґрунтуються на доказах, оцінених судом в їх сукупності. А саме, показаннями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які дали суду показання про те, що вони, як поліцейські, під час патрулювання отримали повідомлення від оператора про намагання невідомими особами викрасти автомобіль. По приїзду на місце виклику, їх зустрів чоловік, який і телефонував з таким повідомленням до поліції та показав їм автомобіль білого кольору біля якого й бачив підозрілих осіб. У дворі будинку ними були виявлені та затримані двоє чоловіків, один з яких представився ОСОБА_1 , в руках іншого знаходився рюкзак. При цьому, як показав суду свідок ОСОБА_5 він бачив, як ці особи викидали речі : маску, перуку, рукавички.

Такі показання свідків об`єктивно підтверджуються долученими до матеріалів кримінального провадження даними відеозаписів з камери зовнішнього спостереження, спрямованої на подвір`я будинку АДРЕСА_3 .

Допитаний в суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що вранці 16.04.2016 поліцейські подзвонили у дзвінок вхідних дверей його квартири та повідомили, що належний йому автомобіль намагалися викрасти. Вийшовши на вулицю, біля свого автомобіля виявив двох невідомих йому раніше чоловіків та поліцейських. В свою чергу двері автомобіля були відчинені, хоча ані самі двері, ані замки пошкоджені не були. При огляді салону виявив, що знята та пошкоджена механічна блокіровка, яку він завжди ставить на коробку передач, відсутня панель, в якій знаходиться коробка передач, у машині був безлад, розкидані по машині речі. Завести автомобіль він не зміг та наступного дня його забрав евакуатор та доставив на ремонт. В ході ремонту, зі слів працівників салону, було відремонтовано електроніку, у автомобілі також було порушено механічне замикання коробки передач та центральна консоль.

За даними протоколу огляду від 16.04.2016 з доданою фототаблицею, було оглянуто автомобіль «Toyota Land Cruiser», д/н НОМЕР_1 без зовнішніх пошкоджень та відображено обстановку та пошкодження механізмів в салоні автомобіля. Окрім того, за даними зазначеного протоколу огляду зафіксовано виявлення та вилучення на ділянці місцевості біля 4 під`їзду будинку №37/39 по вул. Університетській на землі пари рукавичок сірого кольору тканинної структури; біля будинку №2 по провул. Лопатинському виявлено маску, ззовні сходу на обличчя чоловіка, рацію ТМ «Моторолла», перуку з волоссям коричневого кольору та рукавичку сірого кольору тканинної структури. На ділянці місцевості біля 1 під`їзду виявлено рюкзак зеленого кольору, в якому знаходилися ліхтарик, клеми для продзвону, розвідний ключ, дві викрутки, кусачки, радіостанція «Моторолла», прилад з 6 антенами в шкіряному чохлі з 6 індикаторами та інші предмети. На ділянці місцевості біля під`їзду №1 по вул. Університетській виявлено автомобіль «Toyota Land Cruiser», д/н НОМЕР_2 .

За даними протоколу огляду від 16.04.2016 з доданою фототаблицею, проведено огляд автомобіля «Toyota Land Cruiser», д/н НОМЕР_2 , на якому ОСОБА_1 та інша невстановлена особа прибули на місце. В ході огляду багажнику автомобіля виявлено та вилучено перелік речей, згідно опису.

З переглянутого в суді першої інстанції відеозапису з камери зовнішнього спостереження, спрямованої на подвір`я будинку АДРЕСА_3 вбачається, що 6.04.2016 о 01:47 год. на подвір`я заїжджає автомобіль «Toyota» темного кольору і паркується біля стіни будинку. В подальшому в салоні вмикається світло та в салоні, як вбачається, знаходиться двоє чоловіків. Чоловік, який сидить за кермом щось відшукує, після чого вдягає на голову маску, а чоловік на пасажирському сидінні розглядає предмет, схожий на перуку.

Окрім того, судом при прийнятті рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України взяті до уваги й висновки судових комп`ютерно-технічних експертиз, проведених відносно вилучених під час огляду від 16.04.2016 технічних пристроїв, а саме радіостанцій «Моторолла», пристрою з 6 антенами, кодграбер, радіоприймач червоного кольору, проблисковий маячок та брелок з написом «Range Rover». Допитаний в ході судового розгляду ОСОБА_8 , який як експерт Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім.засл. професора М.С. Бокаріуса (на момент проведення експертиз), повністю підтримав надані висновки та додатково суду пояснив, що пригнічувач CDMA/GSM, DCS/PCS, 3G, Lojack, WIFI, GPS частот, сленгова назва «Глушилка» призначений для того, щоб заглушити сигнали, мобільний зв`язок, WIFI, сигналізацію автомобіля зів зворотнім зв`язком за допомогою вмикання різних тумблерів, крім сигналів радіостанцій. На момент огляду пристрою всі його тумблери були у ввімкненому положенні.

Таким чином, з урахуванням наведених доказів, які в сукупності узгоджуються між собою, є належними та допустимими, суд першої інстанції, всупереч доводів апеляційної скарги сторони захисту, дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України. Слід зазначити, що стороною захисту належність та допустимість зазначених вище доказів не оспорюється, а наголошується виключно на недоведеності вини ОСОБА_1 .

Всупереч доводів апеляційної скарги захисника, суд в мотивувальній частині вироку зазначив формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, зазначивши місце, час, спосіб вчинення та наслідки кримінального правопорушення, форму вини і, відповідно, мотив, зазначивши при цьому і як розприділялися ролі кожного зі співучасників.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченого, а тому вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 зміні чи скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Зольнікової В.О. в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий В.М. Герасименко

Судді В.Г. Костенко

Л.В. Нізельковська