В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.09.2022 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нижнєудинськ, Іркутської області, Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
08 листопада 2012 року, близько 01.00 год. ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння по місцю проживання в квартирі АДРЕСА_3 вчинив сварку із батьком ОСОБА_9 , 1930 р.н., в ході якої ОСОБА_6 з необережності у виді злочинної недбалості, після того, як потерпілий ОСОБА_9 замахнувся на нього правою рукою з ножем у область шиї, він перехопив лівою рукою праву руку батька в ділянці зап`ястя, а правою рукою натиснув йому на кисть донизу і в ході опору один одному та ривка руки батька до себе, клинок ножа, який був повернутий до батька, увійшов ОСОБА_6 у грудну клітку зліва, внаслідок чого ОСОБА_6 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва з ушкодженням верхньої долі лівої легені, що супроводжувалось гострою зовнішньою та внутрішньогрудинною кровотечею з розвитком гіповолемічного та травматичного шоку, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя у момент їх заподіяння, та від яких настала смерть останнього при наступних обставинах.

Так, потерпілий ОСОБА_6 в ході сварки із сином ОСОБА_6 , яка почалася з приводу його пізнього повернення, в стані алкогольного сп`яніння додому схопив у руки ніж із дерев`яною ручкою з клинком біля 20 см. та пішов у спальню. Така поведінка батька обурила обвинуваченого, на що він взяв з тумбочки із підставки два менші ножі і пішов за батьком у спальню, там сів на стільчик і зі злістю кинув два ножі у двері шафи, вони встромилися. Після чого, батько зробив йому зауваження і продовжував сваритися. Підійшовши до шафи, ОСОБА_6 вийняв обидва ножі, один з них кинув у підлогу і він встромився, а інший відніс на кухню. Повернувшись у спальню обвинувачений продовжував сперечатися з батьком, який тримав у руці ніж. У ході сварки батько замахнувся на нього ножем, який тримав у правій руці, у область шиї, на що ОСОБА_10 лівою рукою перехопив праву руку батька в ділянці зап`ястя, а правою рукою натиснув йому на кисть донизу. Батько смикнув руку з ножем на себе, а він ще докрутив руку так, що клинок ножа був обернутий до батька і в результаті ривка ніж увійшов батькові у грудну клітку зліва.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 119 КК України, як вбивство вчинене через необережність, внаслідок злочинної недбалості, оскільки останній не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого йому обвинуваченням кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України не визнав та показав, що вбивство свого батька ОСОБА_9 вчинив не навмисно і це сталося при наступних обставинах.

Він тимчасово проживав у квартирі своїх батьків за адресою АДРЕСА_4 , у них з його батьком ОСОБА_9 була домовленість, щоб він приходив додому не пізніше 12 годин ночі. Тієї ночі він прийшов додому 08.11.2012 року, приблизно о 00.15 год.. Перед цим він зустрічався зі своїм товаришем ОСОБА_11 у мікрорайоні Росвигово, там у кафе він випив приблизно 300-350 грамів горілки, був випивши, але п`яним не був, оскільки він може випити і більшу кількість спиртного та не п`яніти. Коли він прийшов додому, то зайшов на кухню квартири, його батько ОСОБА_9 став сваритися на нього з тієї причини, що він прийшов пізно. В ході сварки на кухні вони штовхалися, батько сказав: «Ти руки не розпускай», знервовано схопив у руки ніж із дерев`яною ручкою з клинком біля 20 см., сказав: «Надоєл ти мне, только попробуй подойди» та пішов у спальню. Він сказав батькові вслід: «Ти чому ножі хапаєш» і сам взяв з тумбочки із підставки два менші ножі і пішов за батьком у спальню, там сів на стільчик і зі злістю кинув два ножі у двері шафи, вони встромилися. Батько сказав: «Чому ти кидаєш у меблі ножі, я тебе породив, я тебе і вб`ю» і продовжував сваритися. Він підійшов до шафи і вийняв обидва ножі, один з них кинув у підлогу і він встромився, а інший відніс на кухню. Після цього він повернувся у спальню і продовжував сперечатися з батьком, який тримав у руці ніж. В ході сварки батько замахнувся на нього ножем, який тримав у правій руці, у область шиї, він подумав, що батько хоче налякати його. Він лівою рукою перехопив праву руку батька в ділянці зап`ястя, а правою рукою натиснув йому на кисть донизу. Батько рвонув руку з ножем на себе, а він ще докрутив руку так, що клинок ножа був обернутий до батька і внаслідок ривка ніж легко, так як був дуже гострим, увійшов батькові у грудну клітку зліва. Батько присів на ліжко, захрипів, він витягнув з грудей батька ніж, була сильна кровотеча, він поклав батька на ліжко і намагався рукою зупинити кров. Потім відніс ніж на кухню, поклав його у раковину умивальника, помив руки і зателефонував у швидку медичну допомогу. До приїзду швидкої допомоги, він пішов на кухню і помив ніж від крові, швидка допомога приїхала приблизно через 7 хвилин, через кілька хвилин після цього батько помер.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні відмовився давати покази у відповідності до ст. 63 Конституції України, вказавши, що претензій до обвинуваченого не має.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_12 - фельдшер станції швидкої медичної допомоги Мукачівської ЦРЛ в судовому засіданні підтвердив, що в ніч з 7 на 8 листопада 2012 року, приблизно о 01.00 год. у складі бригади виїжджав на виклик за адресою АДРЕСА_4 . Двері квартири відкрив обвинувачений, який сказав, що це так сталося під час боротьби між ним та батьком.

Допитана в якості свідка ОСОБА_13 - диспечер станції швидкої медичної допомоги в судовому засіданні підтвердила, що 08.11.2012 року приблизно 01.00 год. на станцію ІІІМД зателефонував ОСОБА_6 , який повідомив, що людина стікає кров`ю. Людина, яка телефонувала була в збудженому стані.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_14 в судовому засіданні підтвердив, що прийшов на квартиру де сталася подіяАДРЕСА_4 09.11.2012 року. У квартирі знаходилися брат ОСОБА_5 і його мама ОСОБА_15 , яка повідомила, що батько ножем ударив діда ОСОБА_9 .. Як саме все було вона не знає. Відносини між батьком і його дідом були хороші.
Досліджені судом докази обвинувачення: витяг з ЄРДР від 28.11.2012 року (т. 1 а.с.1), протокол огляду місця події від 08.11.2012 року (т. 1 а.с. 12-32), протокол медичного освідування для встановлення факту вживання алкоголю від 08.11.2012 року (т. 1 а.с. 33), протокол огляду місця події від 08.11.2012 року, а саме огляду та вилучення одягу в якому був одягнутий під час події обвинувачений ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 52-60), лікарське свідоцтво про смерть № 398/12 від 08.11.2012 року (т. 1 а.с. 61), протокол додаткового огляду місця події від 09.11.2012 року (т. 1 а.с. 64-76), протокол огляду предметів від 12.11.2012 року (т. 1 а.с. 110-118), постанова про визнання предметів речовими доказами від 12.11.2012 року (т. 1 а.с. 119), протокол огляду предметів від 11.12.2012 року (т. 1 а.с. 120-133) підтверджують факт події, що відбулася 08 листопада 2012 року, близько 01.00 год., між батьком та сином, тобто між потерпілим ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за місцем їх проживання в АДРЕСА_4 та перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під час події в стані алкогольного сп`яніння.

Акт амбулаторної судово психіатричної експертизи № 206 підтверджує, що ОСОБА_6 є психічно здоровою людиною (т. 2 ас. 18-22).

Згідно протоколу відтворення обстановки та обставин події від 09.11.2012 року та фототаблиці до нього з якого вбачається, що ОСОБА_6 ще на початку досудового розслідування показував, як батько ОСОБА_9 (потерпілий) замахнувся на нього ножем, піднявши вверх праву руку із затиснутим в ній ножем. Він і потерпілий стояли, обернуті один до одного передньою поверхнею тіла. ОСОБА_9 тримав ніж у правій руці, при цьому клинок відходив від мізинця (лезо клинка, загострена його частина). Потерпілий замахнувся на обвинуваченого піднятою вверх правою рукою з ножем, а ОСОБА_6 перехопив пальцем лівої руки нижню частину правого передпліччя потерпілого та повернув його праву руку з ножем у ній на рівень лівої половини грудної слітки. Потерпілий ОСОБА_9 пальцями лівої руки схопив його за нижню частину правого передпліччя, а обвинувачений пальцями правої руки перегнув кисть потерпілого із затиснутим ножем та ривком як із боку потерпілого, так і з його боку, наніс удар клинком ножа потерпілому на рівні передньої поверхні грудної клітки зліва приблизно між середньо-ключичною лінією та біля грудинною лінією, рухом з переду пазад, зверху вниз справа наліво (т. 2 а.с. 68-81).

Згідно висновку судово-медичного експерта № 15/2012 від 12.11.2012 року, смерть ОСОБА_9 настала внаслідок проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва, з ушкодженням верхньої долі лівої легені, що супроводжувалось гострою зовнішньою та внутрішньо грудною кровотечею, з розвитком гіповолемічного і травматичного шоку, що і стало безпосередньою причиною його смерті. При судово- медичному дослідженні трупа виявлені тілесні ушкодження у виді колото-різаної рани на рівні 3-го міжреберря зліва, між середньо-ключичною та передньо-підпахвинною лініями, яка проникає в ліву плевральну порожнину; наскрізного ушкодження верхньої долі лівої легені; 2,800 мл крові в лівій плевральній порожнині. Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок одноразової дії колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа, який мав гострий край (лезо) та обушок. Як такі, що небезпечні для життя в момент спричинення відносяться до тяжких тілесних ушкоджень і з безпосередньою причиною настання смерті знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку. При дослідженні трупа виявлений раневий канал, хід якого з переду дозаду, зверху вниз та зліва направо. Напрямок раневого каналу вказує напрямок нанесеного удару колюче - ріжучим предметом, який є характерним для спричинення ножем, затиснутим в правій руці сторонньої людини, клинок якого виходив від мізинця, коли потерпілий та нападник знаходились у вертикальному або близькому до нього положенні тіла, передньою поверхнею повернуті один до одного (т. 1 а.с. 145-149).

Згідно висновку судово-медичного експерта № 806/2012 від 12.11.2012 року у гр.. ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у виді садини у середній третині лівої гомілки по передній поверхні, Вказані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів по механізму тертя, По давності, вкладаються в дату події, що мала місце 08.11.2012 року і відносяться до групи легких тілесних ушкоджень (т. 1 а.с. 159-160).

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 76, розпочатої 07.11.2013 року і закінченої 06.12.2013 року стверджено, що у ОСОБА_9 мали місце тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва, з ушкодженням верхньої долі лівої легені. Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок одноразової дії колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа ( який мав острий край(лезо) та обушок) по механізму проколювання з розрізанням. Виходячи з апрямку ранового каналу, встановленого при судово-медичному дослідженні трупа, поздовжня вісь колюче-ріжучого предмета, в момент заглиблення в тіло, була прямована в напрямку спереду назад, зверху вниз та зліва направо. Згідно з даними судово-медичного дослідження трупа відомо, що нижній кінець колото-різаної рани гострий, верхній кінець дещо заокруглений, з наявністю осадження до 0,1 см. Таким чином при формуванні пошкодження, обушок колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа був звернутий догори, лезо - до низу. При цьому, зважаючи на наявність надриву шкіри в ділянці одного кінця та Г-подібну форму іншого кінця, експерт припустив, що при формуванні пошкодження міг мати місце незначний поворот клинка навколо осі. Водночас експерти категорично не змогли виключити можливість спричинення проникаючого колото-різаного поранення грудей за обставин, визначених у протоколі відтворення обстановки і обставин події від 09.11.2012 року (т. 5 а.с. 117-125).

Обвинуваченням, ОСОБА_6 ставиться у вину, що він вчинив умисне, протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство) при наступних обставинах.

Так, 08 листопада 2012 року, близько 01.00 год. ОСОБА_6 знаходячись на кухні квартири АДРЕСА_3 , де проживали його батьки, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку із батьком - ОСОБА_9 , 1930 року народження, у зв`язку з тим, що останній висловив зауваження з приводу пізнього повернення сина додому в нетверезому стані та грубої поведінки у його відношенні. Ігноруючи намагання батька припинити сварку, ОСОБА_6 , будучи агресивним, взяв на кухні два ножі і, маючи на меті продовжити з`ясовувати стосунки, пішов слідом за батьком у спальню. Продовжуючи сварку у спальні, ОСОБА_6 метнув ножі у двері шафи, демонструючи тим самим батькові свою фізичну перевагу, після чого, діючи умисно, з метою вбивства, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх кримінальну караність, передбачаючи можливість настання наслідків у вигляді смерті іншої людини, підійшов до ОСОБА_9 та завдав йому один удар клинком ножа в область розташування життєво важливих органів, а саме в грудну клітку зліва, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото - різаного поранення грудної клітки зліва з ушкодженням верхньої долі лівої легені, що супроводжувалося гострою зовнішньою та внутрішньогрудинною кровотечею з розвитком гіповолемічного та травматичного шоку. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 помер на місці події.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України, як умисне, протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство).

В ході судового розгляду пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_6 обвинувачення, щодо фактичних обставин справи державним обвинувачем не уточнювалося, а підтримувалося в обсязі обвинувального акту.

Надані стороною обвинувачення докази в зазначеному кримінальному провадженні досліджувались в повному обсязі, допитувались в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 , свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та обвинувачений ОСОБА_6 , а також досліджувались письмові докази надані стороною обвинувачення, а саме витяг з ЄРДР від 28.11.2012 року (т. 1 а.с.1), протокол огляду місця події від 08.11.2012 року (т. 1 а.с. 12-32), протокол медичного освідування для встановлення факту вживання алкоголю від 08.11.2012 року (т. 1 а.с. 33), протокол огляду місця події від 08.11.2012 року (т. 1 а.с. 52-60), лікарське свідоцтво про смерть № 398/12 від 08.11.2012 року (т. 1 а.с. 61), протокол додаткового огляду місця події від 09.11.2012 року (т. 1 а.с. 64-76), протокол огляду предметів від 12.11.2012 року (т. 1 а.с. 110-118), постанова про визнання предметів речовими доказами від 12.11.2012 року (т. 1 а.с. 119), протокол огляду предметів від 11.12.2012 року (т. 1 а.с. 120-133), акт амбулаторної судово психіатричної експертизи № 206 (т. 2 ас. 18-22), протокол відтворення обстановки та обставин події від 09.11.2012 року (т. 2 а.с. 68-81), висновок судово-медичного експерта № 15/2012 від 12.11.2012 року (т. 1 а.с. 145-149), висновок судово-медичного експерта № 806/2012 від 12.11.2012 року (т. 1 а.с. 159-160), висновок комісійної судово-медичної експертизи № 76, розпочатої 07.11.2013 року і закінченої 06.12.2013 року (т. 5 а.с. 117-125), як доказ обвинувачення на умисне заподіяння смерті іншій людині.

Решта свідків заявлених стороною обвинувачення, а саме ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилися. Суд вживав всіх можливих заходів забезпечення присутності свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на їх допит, однак сторона обвинувачення протягом тривалого часу не змогла їх забезпечити в судове засідання.

Обвинувачення ОСОБА_6 в умисному, протиправному заподіянні смерті іншій людині суд визнає недоведеним, виходячи з наступних мотивів.

Так, умисне вбивство може бути вчинено лише з прямим умислом (коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті людини і бажає їх настання, або з непрямим умислом коли винний хоча і не бажає настання смерті іншої людини, але свідомо допускає її настання.

Також, при умисному вбивстві ретельно досліджується мотиви та мета вчинення злочину.

Згідно із пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» питання про наявність у діях особи умислу на вбивство слід вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, треба враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передували події, їх стосунки.

Таким чином, судом в кримінальному провадженні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 є сином вбитого ОСОБА_9 , який проживав за адресою своїх батьків в квартирі АДРЕСА_3 . Конфлікт між ними виник з тієї причини, що він повернувся пізно додому та ще в стані алкогольного сп`яніння. Характер та місце ножового поранення, отриманого ОСОБА_9 , свідчать, що обвинуваченим було заподіяно лише один удар, який не був спрямованим в такий життєво важливий орган, як серце людини. Після виявлення рани у потерпілого ОСОБА_9 , обвинуваченим відразу викликано швидку допомогу.

З показань обвинуваченого ОСОБА_6 , даних ним як в ході досудового розслідування, під час відтворення обстановки та обставин події (т. 2 а.с. 68-81), так і під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 в ході боротьби при натиканні потерпілого на ніж, докрутив руку потерпілого так, що клинок ножа був обернутий до ОСОБА_9 , і, в результаті ривка, ніж увійшов останньому у грудну клітку зліва, про що свідчить вказаний протокол та фототаблиця до нього та показання обвинуваченого, які підтверджуються висновком комісійної судово-медичної експертизи № 76. Яких-небудь даних, спростовуючих показання обвинуваченого, зазначений експертний висновок в ході розгляду справи не здобуто та не встановлено.

Відсутність будь-яких інших тілесних ушкоджень, в тому числі і небезпечних для життя, на тілі потерпілого, а також відсутність встановленого стороною обвинувачення мотиву та мети вбивства сином свого батька свідчить про відсутність в діях обвинуваченого ОСОБА_6 умислу на заподіяння смерті своєму батькові і спричинення ножового поранення внаслідок необережних дій, під час спроби відібрати ніж від ОСОБА_9 ..

Такий перебіг подій, узгоджується із іншими наявними в матеріалах провадження доказами, які досліджувались судом.

Згідно основних засад кримінального провадження, передбачених ст.. ст.. 10, 17, 22, 23 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на користь такої особи, і кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення своїх правових позицій, прав, свобод, законних інтересів засобами, передбачених КПК України.

Викладене в своїй сукупності, а також поведінка обвинуваченого ОСОБА_6 до, під час та безпосередньо після вчинення злочину, свідчить про відсутність в нього умислу на вбивство свого батька ОСОБА_9 та доводить те, що він не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг це передбачити, тобто злочинна недбалість.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 337 КПК України, суд вправі вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, суд доходить висновку про необхідність перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 з ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 119 КК України, а саме у вчиненні вбивства через необережність, внаслідок злочинної недбалості.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину та дані про особу винного.

По відношенню до особи ОСОБА_6 враховує те, що обвинувачений, в порядку ст. 89 КК України, не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, за попереднім місцем роботи, характеризується також позитивно, є учасником бойових дій, інвалідом третьої групи, а також думку потерпілого ОСОБА_5 , який вказав про відсутність претензій будь-якого характеру до обвинуваченого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 є повне визнання ним своєї вини в необережному заподіянні потерпілому смерті, його щире каяття у вчиненому, з`явлення із зізнанням.

Обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З врахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , обставин, що пом`якшують покарання та обтяжують покарання суд, керуючись положеннями статей 65-67 КПК України прийшов до висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе тільки в умовах ізоляції його від суспільства, в межах санкції ч. 1 ст. 119 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст.. 49 цього Кодексу .

У відповідності до ст. 12 КК України кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 119 КК України відноситься за ступенем тяжкості до нетяжких злочинів.

За правилом ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Оскільки з дня вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, 08.11.2012 року і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років такого слід звільнити від відбування покарання, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати у кримінальному провадженні за проведені експертизи в розмірі 824,80 грн. стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі, строком на 4 (чотири) роки.

ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Судові витрати у кримінальному провадженні за проведені експертизи в розмірі 824,80 грн. стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Речові докази по справі : фрагменти простирадла, змиви на марлевих тампонах зі слідів з бильця ліжка, зі стінки холодильника, з дверей в спальню, з підлоги коридору, зі столу кухні, майку, труси, пару шкарпеток обвинуваченого ОСОБА_6 , майку, вилучену з група ОСОБА_9 , тампон зі змивом з рук обвинуваченого ОСОБА_6 , запаховий слід на марлі з руків`я ножа, зісколи деревини з ліжка та з підлоги спальні, чотири фрагменти лінолеуму з підлоги коридору, чотири ножі, килимову доріжку зі спальні, сліди пальців рук на трьох дактилоплівках, які зберігаються в камері речових доказів Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області - знищити ; відеокасету із записом відтворення обстановки і обставин події від 09.11.2012 року залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд, протягом 30 днів, з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3