Справа № 274/1934/22
Провадження №1-кп/0274/509/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.06.2022 м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів, українця, громадянина України, офіційно неодруженого, маючого на утриманні одну малоліттню дитину, освіта середня спеціальна, працюючого СП «РІФ 1», зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Донецька, українця, громадянина України, неодруженого, освіта середня спеціальна, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_3 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
07.02.2022 приблизноо 14.00 год, ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_8 , знаходячись поблизу промислової зони колишнього Бердичівського авторемонтного заводу, що розташований за адресою: м. Бердичів, вул. В. Буковинського, 3, помітили отвір в огорожі даної промислової зони, після чого у них виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення будь-якого чужого майна, поєднаного з проникненням до гаражного приміщення, розташованого на вищевказаній території, тим самим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вступили в злочинну змову один з одним.
Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей час та місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, скориставшись тим, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються таємними, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , через отвір в огорожі проникли на територію вищевказаної промислової зони, де ОСОБА_7 , застосувавши фізичну силу, руками, зірвав декілька дерев`яних дощок, з яких складалися вхідні двері до гаражного приміщення на території Бердичівського авторемонтного заводу, таким чином останні проникли всередину.
Перебуваючи у вказаному гаражному приміщенні, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 навколишню обстановку, де виявили та таємно викрали чуже майно, а саме: брухт чорних металів загальною вагою 95 кг, чим заподіяли ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 570 грн.
Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зникли та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав у повному обсязі. При цьому пояснив, що 07.02.2022 близько 14.00 год. разом з ОСОБА_8 проникли до гаражного приміщення, звідки викрали 95 кг металобрухту. Металобрухт здали і отримали за нього кошти, трохи більше 400 грн. У вчиненому щиро розкаюється, більше такого не повторить.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини вчиненого ним кримінального правопорушення.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає.
За таких обставин суд вважає, що вина ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.
Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у приміщення.
Дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у приміщення.
Вивченням даних про особу ОСОБА_7 встановлено, що він офіційно працює складальником взуття СП «РІФ 1», на обліку лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем реєстрації характеризується формально, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий.
Вивченням даних про особу ОСОБА_8 встановлено, що він офіційно не працює, на обліку лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 14.01.2022 з діагнозом «Хронічний алкоголізм», за місцем проживання характеризується посередньо, в силу статті 89 КК України раніше не судимий.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття у вчиненому злочині, яке виражається у визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, ставленні обвинуваченого до скоєного, осуді своїх дій, а також активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , згідно зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суди мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При призначенні покарання обвинуваченим суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, поряд з наведеними вище даними про їх особу, обставинами, що пом`якшують покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, конкретні обставини справи, розмір матеріальної шкоди, факт повернення майна потерпілому, думку потерпілого щодо призначення обвинуваченим суворого покарання та позбавлення їх волі, ставлення обвинувачених до скоєного та вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень призначити їм покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією частини 3 статті 185 КК України.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності притягується вперше, обвинувачений ОСОБА_8 в силу ст. 89 КК України не судимий, у вчиненому злочині щиро розкаялися, майно потерпілому повернуто, суд вважає, що виправлення обвинувачених можливе без відбування покарання, у зв`язку з чим до них може бути застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Підстав для зміни чи скасування обраного щодо обвинувачених запобіжного заходу, суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд, -
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_7 залишити попередній особисте зобов`язання з покладеними обов`язками згідно ч. 5 ст. 194 КПК, але не довше ніж на два місяці з дня ухвалення вироку.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_8 залишити попередній особисте зобов`язання з покладеними обов`язками згідно ч. 5 ст. 194 КПК, але не довше ніж на два місяці з дня ухвалення вироку.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку лише з підстав, визначених у ч.2 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити учасникам кримінального провадження.
Суддя ОСОБА_1