Справа № 742/3766/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/256/22
Категорія - дозвіл на затримання з метою приводу для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

27 вересня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Розглянула у письмовому провадженні в місті Чернігові апеляційну скаргу прокурора Прилуцької окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 вересня 2022 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001578 від 23 вересня 2015 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя вказав на невідповідність клопотання слідчого вимогам ч.4 ст. 189 КПК України, відсутність підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 переховується від органів досудового розслідування, оскільки розшук останнього не оголошувався, підозра від 26.08.2022 була вручена матері підозрюваного, через сім років з дня відкриття кримінального провадження, у той час як сам ОСОБА_7 виїхав за кордон ще в 2018 році.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання слідчого, погоджене з прокурором, надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що слідчим суддею не було враховано обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , не прийнятий до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наголошує, що згідно даних пошукової системи «ЦП Аркан» ОСОБА_7 22.11.2018 виїхав через Польську ділянку кордону та станом на 12 серпня 2022 року відсутні відомості про те, що він в`їхав на територію України. 26 серпня 2022 року повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку тим, що він перебуває за межами території України, було вручено його матері ОСОБА_8

15 вересня 2022року підозрюваний ОСОБА_7 був оголошений у розшук.

Суд не врахував тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення та його суспільно-небезпечний характер, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого судового рішення, яке підлягає скасуванню.

Про день і час апеляційного розгляду прокурор, який подавав апеляційну скаргу, був повідомлений листом на електронну пошту Прилуцької окружної прокуратури 22.09.2022 о 15 год. 26 хв. та про те, що розгляд відбуватиметься дистанційно, для його зручності, в режимі відео конференції з Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області.

На 09 год. 30 хв. 27 вересня 2022 року прокурор у місцевий суд не прибув, працівник суду, яка забезпечувала відео зв`язок з апеляційним судом телефонувала прокурору для з`ясування причин неприбуття, який відповів,що повідомлення суду не отримував.

По даній категорії справ інші учасники не повідомляються, а тому, колегія суддів вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу прокурора у письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право у конкретному кримінальному провадженні звернутися із клопотанням до слідчого судді про отримання дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 2 ст. 188 КПК України, це клопотання може бути подане: одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Як убачається з подання слідчого та матеріалів судового провадження, 23 вересня 2015 року близько 03 години ночі, неподалік від с. Сухополова Прилуцького району Чернігівської області ОСОБА_9 за попередньою змовою з невстановленими особами, з корисливих мотивів, використовуючи два автомобілі «КАМАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 та НОМЕР_2 із замаскованими в кузовах ємностями об`ємом близько 20 м3 кожна, таємно викрали з території ДНС «Прилуки», Прилуцько-Леляківського ЦВНГ НГВУ «Чернігівнафтогаз» близько 25 тон нафти вартістю 9 249,48грн. за тону, чим завдали збитків НГВУ «Чернігівнафтогаз» на загальну суму 231237 гривень, що є великими розмірами.

23 вересня 2015 року за даним фактом були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001578 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_7 , реалізовуючи свій єдиний протиправний умисел, спрямований на крадіжку нафти, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення вступивши в попередню змову з невстановленими в ході досудового слідства особами та з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, мали намір на таємне викрадення нафти з фільтру дожимної насосної станції обслуговування.

Реалізовуючи свій злочинний намір, діючи за попередньою змовою з невстановленими в ході досудового слідства особами та з особою, матеріали відносно якої скеровані до суду, 23 вересня 2015 року близько 02:00 год. прибули на територію дожимної насосної станції (ДНС) Прилуцько Леляківського цеху з видобутку нафти й газу НГВУ Чернігівнафтогаз, що розташована біля с. Сухополова, Прилуцького району Чернігівської області, з використанням автомобілів «Камаз», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та автомобіля «Камаз» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , у кузовах яких знаходились приховані металеві ємкості, невстановлені в ході досудового слідства особи приєднали до фільтру дожимної насосної станції, спеціально пристосовані шланги, після чого, умисно, таємно з корисливих мотивів викрали 39,569 тон нафти вартістю 8 777 грн. 36 коп. за одну тону на загальну суму 347 311 грн. 36 коп., що є великими розмірами, чим завдали НГВУ «Чернігівнафтогаз» ПАТ «Укрнафта» матеріальної шкоди на вказану суму.

Згідно даних пошукової системи «ЦП Аркан» ОСОБА_7 22 листопада 2018 року виїхав з України через польську ділянку кордону,через пункт перетину Краківець, в`їхав 25 квітня 2019 року, пункт перетину Грушів, виїхав з України 05 червня 2019 року через пункт перетину Грушів.

Інформація про в`їзд ОСОБА_7 на територію України станом на 12 серпня 2022 року була відсутня.

26 серпня 2022 року, у зв`язку із не встановленням місця перебування ОСОБА_7 , органом досудового розслідування письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у спосіб, передбачений КПК України, було вручено матері підозрюваного ОСОБА_8 .

З доданих до клопотання матеріалів не можливо встановити, чи відомо ОСОБА_7 про те, що по відношенню до нього здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні.

Так, кримінальне правопорушення було вчинене у 2015 році, одна особа була засуджена та вже відбула покарання, саме в той час органу досудового розслідування були повідомлені імена всіх учасників вчинення кримінального правопорушення. Однак, слідчим не було повідомлено про підозру ОСОБА_7 у вчинення злочину в період часу з 2015 по 2018 рік, в той же час обґрунтованих пояснень такого зволікання стороною обвинувачення не надано та висновок слідчого судді в цій частині прокурором нічим не спростований..

На час перетину кордону 22 листопада 2018 року ОСОБА_7 не був підозрюваним у кримінальному провадженні, щодо нього не було обрано міри запобіжного заходу, отже, він цілком законно перетнув державний кордон та виїхав за межі території України, суд не має достатніх підстав вважати такий його вчинок, як намагання переховуватись від органів досудового слідства та суду.

Також відсутні відомості, що слідчий намагався встановити місце перебування підозрюваного, передати йому виклик до слідчого через дорослих членів родини, або ж встановити місце перебування ОСОБА_7 за кордоном.

26 серпня 2022 року слідчим було вручено письмове повідомлення про підозру матері підозрюваного ОСОБА_8 , однак, це не може вважатись належним повідомленням про підозру, оскільки з 2018 року ОСОБА_7 за місцем реєстрації не проживає, покинув територію України, дані про те, що матір спілкується з сином відсутні.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на затримання стороною обвинувачення не було надано доказів того, що ОСОБА_7 перебуває у розшуку, про що вірно зауважив слідчий суддя у своєму рішенні.

Фактично, сторона обвинувачення визнала недоліки досудового розслідування, про які було вказано у судовому рішенні, оскільки 15 вересня 2022 року (на наступний день після проголошення ухвали про відмову у задоволенні клопотання) слідчий оголосив ОСОБА_7 у розшук.

Однак, оголошення ОСОБА_7 у розшук 15 вересня 2022 року не свідчить про те, що останній ухиляється від явки до органу досудового розслідування, так як ні слідчим, ні прокурором не надано належних доказів того, що ОСОБА_7 відомо про те, що йому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, його викликали до слідчого або прокурора, він знав про день та час коли йому треба прибути та не прибув.

Вручення повідомлення про підозру матері ОСОБА_7 більше ніж через сім років від дня вчинення кримінального правопорушення, не може вважатись належним доказом ухилення особи від слідства та суду, як вважає сторона обвинувачення. Тим більше, що ОСОБА_7 залишив територію України за чотири роки до того, як слідчий спромігся скласти повідомлення про підозру, не зважаючи на те, що з 2015 року були відомі імена всіх учасників вчинення даного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати що:1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-406, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 14 вересня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її постановлення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12