Провадження № 1-кп/554/1187/2022
В И Р О К
іменем України

13.10.2022 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
та обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Полтаві в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинувальним актом, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000723 від 27.07.2022 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кулиничі Харківського району Харківської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, непрацюючого, неодруженого, судимого 29.12.2015 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 296 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, 31.05.2017 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185 КК України до 7 років 8 місяців позбавлення волі, 03.10.2018 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі, 29.11.2019 року вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України, зміненим 22.12.2020 року колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в частині призначеного покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 7 місяців позбавлення волі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 27.07.2022 року в період часу з 10 год. 00 хв. по 11 год. 00 хв., точного часу не встановлено, знаходячись у кв. АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_5 , в приміщенні кімнати побачив на столі мобільний телефон синього кольору ТМ Huawei Y7 2019 3/32GB моделі DUB-LX1. ОСОБА_4 , діючи повторно, у період дії воєнного стану, який введено Указом Президента України від 24.02.2022 року за № 64/2022, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що його дії є непоміченими, керуючись корисливим мотивом, таємно здійснив викрадення мобільного телефону синього кольору ТМ Huawei Y7 2019 3/32GB моделі DUB-LX1, вартістю 1750 грн. 00 коп., який належить ОСОБА_5 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся. Фактичні обставини справи не оспорював, пояснивши, що в період з 10 год. 00 хв. по 11 год. 00 хв. 27.07.2022 року він перебував у гостях у своєї знайомої ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 . На столі у кімнаті він побачив мобільний телефон ТМ Huawei, належний ОСОБА_5 . Він вирішив його викрасти, для чого, переконавшись, що його ніхто не бачить, забрав його зі столі та згодом покинув квартиру. Він розумів, що вказаний телефон належить ОСОБА_5 , дозволу забирати телефон у нього не було. Вартість викраденого телефону у сумі 1750 грн. 00 коп. не оспорює. Телефон згодом був вилучений у нього працівниками поліції та повернутий власниці ОСОБА_5 . Розумів, що вчиняє крадіжку під час дії в Україні воєнного стану.

Пояснення ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, беручи до уваги, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , кримінальне правопорушення було вчинене обвинуваченим, в діяннях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а тому вина ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він судимий 29.12.2015 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 296 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, 31.05.2017 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185 КК України до 7 років 8 місяців позбавлення волі, 03.10.2018 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі, 29.11.2019 року вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України, зміненим 22.12.2020 року колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в частині

призначеного покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 7 місяців позбавлення волі, має базову загальну середню освіту, не працює, неодружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання, принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, критичну оцінку ним своєї протиправної поведінки, думку прокурора, яка вважала за доцільне призначення покарання у виді позбавлення волі, суд приходить до висновку, що виправлення, перевиховання ОСОБА_4 та попередження нових злочинів можливо лише в умовах реального відбування покарання у виді позбавлення волі.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року).

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 07.09.2022 року - моменту його фактичного затримання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Доля речового доказу вирішується у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Суд, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України стягує з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта за проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-22/9465-ТВ від 10.08.2022 року у сумі 566 грн. 34 коп.

В зв`язку з призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, до набрання вироком законної сили запобіжний захід слід залишити без змін - у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 370 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 07.09.2022 року - моменту його фактичного затримання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 04.08.2022 року на мобільний телефон синього кольору ТМ Huawei Y7 2019 3/32GB моделі DUB-LX1 - скасувати.

Речовий доказ мобільний телефон синього кольору ТМ Huawei Y7 2019 3/32GB моделі DUB-LX1, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 - вважати повернутим законному володільцю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 566 (п`ятсот шістдесят шість) грн. 34 коп., за проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-22/9465-ТВ від 10.08.2022 року.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити без змін - у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий -