Справа № 344/4889/22
Провадження № 1-кс/344/2164/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про здійснення кримінального провадження у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК України

В С Т А Н О В И В:

До Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області надійшло клопотання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , в якому просять зобов`язати службових осіб Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області та прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво, уповноважених на прийняння остаточного рішення повідомити підозру особам або прийняти інше остаточне процесуальне рішення по кримінальному провадженні №0000686 від 28.09.2021 року у строк 20 днів з моменту набрання ухвалою законної сили.

Клопотання обґрунтовують тим, що Івано-Франківським РУП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000686 від 28.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 ч.2 ст.366 КК України. У вказаному кримінальному провадженні вони мають процесуальний статус потерпілих. Вказують, що на їхні усні запити щодо остаточного процесуального рішення по даному кримінальному провадженні отримували тільки аморфні відповіді. Саме тому змушені звернутися з захистом до суду.

Скаржники в судовому засіданні вимоги клопотання підтримали, просили задоволити.

Прокурор в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання, посилаючись на те, що прокурор згідно ст.36 КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчим суддею встановлено, що Івано-Франким РУП ГУНП Івано-Франківської області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000686 від 28.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356, ч.2 ст.366 КК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Отже, засада розумності строків врегульована статтею 28 КПК України. Як передбачено ч.1 ст.114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Так, вказана норма є застосованою виключно для слідчих, процесуальних дій, що мають чітко визначені нормами КПК України граничні строки, що були порушені стороною обвинувачення або захисту та щодо яких спеціальними нормами кодексу безпосередньо передбачено можливість їх встановлення (наприклад, строк на ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, на розгляд клопотання). Такий строк можливо встановити й для конкретної слідчої дії, наприклад, допиту свідка, із проведенням якої зволікає сторона обвинувачення, що суттєво затримує строк досудового розслідування.

Слідчий суддя бере до уваги правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду у справі № 757/37346/18-к від 18.10.2019. За змістом мотивувальної частини наведеної постанови: «відповідно до положень п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченого цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Ч.2 ст.28 КПК України встановлює загальне правило, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд. Водночас ч.6 ст.28 КПК України містить спеціальну норму, за якою підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом. Ця норма кореспондує із положеннями ч.1,2 ст.114 КПК України, які передбачають, що для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист. Отже, передбачений ч.2 ст.28 КПК України обов`язок слідчого судді стежити за дотриманням розумного строку при розгляді питань, віднесених до його компетенції, не виключає можливості розгляду ним клопотань, поданих на підставі ч.6 ст.28 КПК України, та встановлення для сторін кримінального провадження процесуальних строків відповідно до положень ст. 114 КПК України.»

Проте, нормами ч.1, п.11 ч.2 ст.36 КПК України врегульовано, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 30.01.2003 щодо розумності строків досудового слідства зазначив, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідності проведення експертиз та отримання висновків тощо. Але за будь-яких обставин строк досудового слідства не повинен перевищувати меж необхідності. Досудове слідство повинно бути закінчено у кожній справі без порушення права на справедливий судовий розгляді права на ефективний засіб захисту, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Згідно ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Статтею 219 КПК України встановлюються строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня повідомлення особі про підозру та становить: дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати , зокрема: одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, передбачених пунктами 1 і 2 частини третьої цієї статті; шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні нетяжкого злочину; дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Разом з тим, ст. 114 КПК України не є тією нормою, яка регламентує порядок подання та розгляду даної категорії клопотань, оскільки вказана норма передбачає лише право, а не обов`язок слідчого судді, суду встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження розумного строку прийняття процесуального рішення чи вчинення процесуальної дії.

Окрім того, як прямо передбачено ч. 2 ст. 28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, а слідчий суддя - лише в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції.

Відповідно до ч. 5 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: зокрема, доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом;- повідомляти особі про підозру.

Крім того, за змістом п.3 ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст.278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Проте, як встановлено слідчим суддею, у вказаному кримінальному провадженні жодній особі про підозру не повідомлено.

Отже, наведені відповідні процесуальні дії та прийняті процесуальні рішення щодо закінчення досудового розслідування мають бути проведені в межах визначеного строку досудового розслідування.

Тобто, на даний час відсутні підстави для обрахування строку досудового розслідування, а, тим більше, для його встановлення слідчим суддею у відповідності до вимог ст. 114 КПК України.

Таким чином, визначення наявності та достатності доказів для повідомлення певної особи в межах здійснення досудового розслідування про підозру, як і прийняття іншого остаточного процесуального рішення, відноситься до дискреційних повноважень сторони обвинувачення.

Слід зазначити, що діючим КПК України передбачена можливість оскарження недотримання розумних строків на стадії досудового розслідування прокурору вищого рівня у спосіб та порядок, що визначений ст. 308 КПК України, відповідно до якого підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду. Службові особи, винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом.

Виходячи з вищенаведеного, слідчий суддя не наділений повноваженнями для встановлення відповідних граничних строків досудового розслідування, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 9, 28, 36, 38, 113, 114, 219, 308, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про здійснення кримінального провадження у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 12.05.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1