Справа № 145/20/21
Провадження №1-кп/145/65/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2022 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Тиврівського районного суду Вінницької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 15.09.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000033, відносно вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянином України, уродженцем м.Вінниця Вінницької області, жителем АДРЕСА_1 , раніше несудимим,

кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу без мети їх збуту, достовірно знаючи, що канабіс є наркотичним засобом, обіг якого заборонено, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, пов`язаних з порушенням правил обігу наркотичних засобів, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 61/95-ВР та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 № 61/95-ВР, весною 2017 року, перебуваючи в с.Лани Вінницької області, більш точного часу та місця слідством не встановлено, виявив кілька дикоростучих рослин конопель, які незаконно придбав, а саме зірвав їх та переніс до місця свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , які в подальшому висушив та залишив зберігати на горищі будинку для їх особистого вживання без мети збуту.
В подальшому, 14.09.2020, в ході проведення санкціонованого Тиврівським районним судом огляду за місцем проживання ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , останній добровільно видав працівникам Гніванського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, речовину рослинного походження зеленого кольору в сухому стані, яка за своїми зовнішніми ознаками та специфічним запахом схожа на коноплю, яку він незаконно придбав та зберігав для власних потреб без мети збуту.
Відповідно до висновку експерта №1751 від 30.09.2020, за результатами судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, проведеної експертами Вінницького НДЕКЦ МВС України, вказана речовина рослинного походження зеленого кольору схожа на коноплю є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, обіг якого заборонено, масою (у перерахунку на висушену речовину) 1026,12 г.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.2 ст.309 КК України визнав, розкаявся у вчиненому, визнав фактичні обставини справи.

При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції.
ОСОБА_4 дав показання, що дійсно навесні 2017 року в с.Лани Вінницької області виявив кілька дикоростучих рослин конопель, зірвав їх та переніс додому, висушив їх та залишив зберігати на горищі будинку для їх особистого вживання без мети збуту. Восени 2020 року в ході проведення огляду за місцем його проживання сам видав працівникам поліції ці рослини.У вчиненому кається.

Суд вважає показання обвинуваченого є достовірними, правдивими, належними та допустимими, оскільки вони не спростовуються, а навпаки підтверджуються іншими доказами.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 6 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

В силу ч.1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Таким чином, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 повинен нести відповідальність за ч.2 ст.309 КК України, оскільки незаконно придбав та зберігав наркотичні засоби у великих розмірах без мети збуту.
Призначаючи покарання за вчинене, суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного ОСОБА_4 (раніше несудимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має двох малолітніх дітей ), обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить визнання винуватості за вчинене суспільно небезпечне діяння, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставин, які обтяжують його відповідальність, в судовому засіданні не встановлено.

Згідно положень ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті надати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003, за №7 «Про судову практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись ст.ст.50, 65 КК України, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, та приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливо досягти без ізоляції від суспільства в умовах здійснення постійного контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України.

Суд стягує з обвинуваченого витрати за проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст.349, 368, 371, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, і призначити покарання - 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо протягом іспитового строку терміном 1 (один) рік він не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: полімерний мішок білого кольору, який скріплений паперовою біркою, в середині якого знаходиться речовина рослинного походження зеленого кольору в сухому стані, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2615 (дві тисячі шістсот п`ятнадцять) гривень 20 копійок за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Тиврівський районний суд Вінницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги, судове рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_5