Справа № 129/2601/22
Провадження по справі № 1-кп/129/567/2022
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" жовтня 2022 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гайсині кримінальну справу № 0000022 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Джупинівка Вінницького району Вінницької області та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, відповідно до ст.89 КК України несудимого,-

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

Установив:
Солдат ОСОБА_4 як військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_3 призначений наказом її командира на посаду водія механіка відділення технічного обслуговування ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтної роти військової частини НОМЕР_1 , всупереч ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України з мотиву допомогти хворим дітям та метою ухилення від військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за контрактом на особливий період, навмисно незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, 28.11.2019 р. не з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_3 та проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 до 09.03.2022 р. - дня прибуття до військової частини.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 4 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу військовослужбовцем без поважних причин , вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

З урахуванням позицій прокурора, та обвинуваченого, які заявили про скорочений порядок дослідження доказів, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом лише ОСОБА_4 , оскільки він розуміє зміст обставин, які ніким не оспорюються, немає сумніву в добровільності та істинності його позиції, йому роз`яснено і зрозуміло неможливість оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

ОСОБА_4 вину визнав повністю, щиро каявся і пояснив, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом під час мобілізації на особливий період військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_3 призначений наказом її командира на посаду водія механіка відділення технічного обслуговування ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтної роти, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу під час мобілізації на особливий період через необхідність допомогти хворим дітям вирішив ухилитися від військової служби, 28.11.2019 р. не з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_3 та проводив час на власний розсуд за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 до 09.03.2022 р. - дня прибуття до військової частини.

Обираючи покарання, за відсутності обтяжуючих, пом`якшуючими його обставинами суд враховує щире каяття і правдиві показання ОСОБА_4 , сприяння ним встановленню дійсних обставин справи, відсутність судимості, позитивну репутацію обвинуваченого за місцем проживання.

Зазначені обставини суд визнає винятковими стосовно ст. 69 КК України, що дає підстави зробити висновок про можливість виправлення обвинуваченого, який скоїв тяжкий за ст. 12 КК України злочин, і запобігання скоєнню ним нових злочинів, призначивши більш м`яке порівняно з санкцією ч. 4 ст. 407 КК України покарання, - у виді тримання на гаупфахті.

Керуючись ст.ст. 369 - 374 КПК України,

Присудив:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, і з застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання у виді тримання на гауптвахті на строк один місяць.

Відповідно до ст.72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_4 зарахувати строк перебування під вартою з 23.09.2022 р. по 25.10.2022 р. та вважати його таким, що призначене покарання відбув повністю.

До набуття вироком законної сили запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_4 скасувати, звільнити його з-під варти негайно, іншого запобіжного заходу не обирати.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти діб з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду, крім обставин, визнаних ОСОБА_4 , відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Суддя: