1Справа № 335/3719/22 1-кп/335/582/2022
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2022 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді: ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , провівши в залі суду підготовче судове засідання у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст.307 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

В провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст.307 КК України.
Ухвалою судді від 06 липня 2022 року у даному кримінальному провадженні призначене підготовче судове засідання.
У підготовчому судовому засіданні прокурор вважає за можливе призначити провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акту за участі сторін та інших учасників кримінального провадження, оскільки вважає, що дане кримінальне провадження підсудне Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України і підстави для його повернення прокурору відсутні.

Також прокурор звернувся до суду із клопотанням про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
У клопотанні прокурор зазначав, що відносно ОСОБА_4 наявні ризики, визначені п.п. 1,2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які підтверджуються наявністю вагомих доказів вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, який вчинив тяжкий та особливо тяжкий злочин, тим самим ОСОБА_4 усвідомлюючи про невідворотність покарання у вигляді позбавлення волі. Не дивлячись на те, що по кримінальному провадженню зібрано достатньо доказів, які підтверджують вину ОСОБА_4 , в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину не визнав, в скоєному не розкаявся, тим самим намагається уникнути кримінальної відповідальності. Вказані обставини дають підстави вважати що залишаючись на волі ОСОБА_4 може переховуватися від органів суду, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, встановлено, що замовлення психотропної речовини, ОСОБА_4 здійснював за допомогою своїх мобільних телефонів в інтернет мережі, які було вилучено 17.05.2022. Наразі є підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 зможе отримати зворотній доступ до мережі інтернет шляхом використання будь-яких «гаджетів», ноутбуків, комп`ютерів, тощо, та знищити переписки, що містять інформацію щодо замовлення та оплати психотропної речовини, тобто знищити інформацію яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що є ризиком, передбаченим п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, знаходячись на волі, ОСОБА_4 матиме змогу шляхом залякування або вмовляння незаконно впливати на свідків, які своїми показами підтверджують факт вчинення ним кримінального правопорушення, що є ризиком передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Вилучена 17.05.2022 року,під час обшуку в порядку ст. 208 КПК України у ОСОБА_4 психотропна речовина, надає підстави вважати, що ОСОБА_4 впродовж тривалого часу здійснює свою злочинну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин з метою отримання незаконних доходів, що може свідчити про те, що це єдине джерело доходу і знаходячись на волі, ОСОБА_4 продовжить свою злочинну діяльність, та вчинить інші аналогічні кримінальні правопорушення, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Обвинувачений та його захисник не заперечували проти призначення до судового розгляду даного кримінального провадження, просили змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Захисник в обґрунтування поданого клопотання про зміну запобіжного заходу зазначив, що ризики, про які зазначає прокурор, не підтверджені, обвинувачений постійно мешкає у м. Запоріжжі, мешкає разом з матір`ю і сестрою, за місцем проживання характеризується позитивно, має цивільну дружину, яка вагітна, неофіційно працював, мати обвинуваченого перебуває до довготривалому лікуванні, тому у разі зміни запобіжного заходу він в повній мірі зможе надавати необхідну допомогу своїм рідним та близьким.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження, встановив наступне.
Кримінальне провадження підсудне Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя.
Обвинувальний акт складено відповідно до вимог статті 291 КПК України.
Відсутні підстави для повернення обвинувального акта прокурору, закриття або зупинення кримінального провадження.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20.05.2022 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 15.07.2022 року включно.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Метою запобіжного заходу, як визначено частиною 1 статті 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання, зокрема спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно практики Європейського суду з правлюдини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції не винуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі „Харченко проти України від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р.).
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі „Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє увязнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто із зазначеного рішення слідує, що у справах, де особа підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, попереднє увязнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений у ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Прокурором підставою для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою вказана наявність на даний час ризиків, передбачених ч.1 п.п.1,2, 3,5 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити інформацію яка має значення для встановлення обставин кримінального правопорушення не перестали існувати, та застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого не відверне вказаних ризиків.
Згідно матеріалів кримінального провадження підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст. 307 КК України на даний час, на думку суду, є обґрунтованою.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, за яке при доведеності обвинувачення загрожує покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років.
Вирішуючи питання про доцільність обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів враховує наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого, який є раніше не судимим, його вік, відсутність офіційного працевлаштування, та як наслідок відсутність постійного джерела доходів, тяжкість інкримінованих злочинів та тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі доведеності його вини, небезпеку його приховування від суду, що свідчить про наявність ризиків переховування від суду та вчинення ним іншого кримінального правопорушення.
Враховуючи вище викладене, а також ту обставину, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів у сфері обігу наркотичних засобі, психотропних речовин, іх аналогів або прекурсорів, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких, злочинів, за які при доведеності обвинувачення загрожує покарання у вигляді позбавлення волі позбавленням волі на строк до дванадцяти років, суд приходить до переконання, що прокурор довів наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, знищення інформації, що має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що є підставою для обрання запобіжного заходу.
Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
При цьому суд враховує позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у Рішенні від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України», та вважає, що на даний час відсутні підстави для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід, на думку колегії суддів, не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, так як на теперішній час існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Оцінивши у відповідності до вимог ст. 178 КПК України всі обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, колегія суддів приходить до переконання, що на даний час існують всі підстави вважати, що з урахуванням особи обвинуваченого, лише такий запобіжний захід як тримання під вартою, може запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а також забезпечити належу процесуальну поведінку обвинуваченого та створити необхідні умови для встановлення всіх обставин у вказаному кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України суд, при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
З урахуванням вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, а також виходячи із встановлених обставин, зокрема, обставин вчинених кримінальних правопорушень, майнового стану обвинуваченого, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави обвинуваченому в межах розміру, який передбачено п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 49 620 гривень, оскільки на переконання суду саме такий розмір застави здатен забезпечити виконання обвинуваченим його обов`язків.

Відтак, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу слід відмовити.
Інших клопотань в порядку ч.2 ст.315 КПК України у підготовчому судовому засіданні не заявлено.

Сторони не позбавлені права заявити клопотання щодо виклику для допиту осіб, витребування документів чи речей, зокрема, і під час безпосередньо судового розгляду згідно положень ст.350 КПК України.

З метою підготовки кримінального провадження до судового розгляду судом визначено дату та місце проведення судового розгляду, з`ясовано, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд, з`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді та вчинені інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Таким чином, кримінальне провадження необхідно призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 КПК України дане кримінальне провадження підлягає розгляду суддею одноособово.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 183, 314-316,350 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Призначити кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя на 21 липня 2022 року об 12-15 годині.
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 09 вересня 2022 року включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Одночасно встановити розмір застави у межах 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 49 620,00 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень 00 копійок, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок: Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області: отримувач коштів: ТУ ДСА України в Запорізькій області, номер розрахунку (IBAN) UA: 0001205, ДКСУ м. Київ, код отримувача , МФО 820172, призначення платежу застава ОСОБА_4 , номер справи (провадження), суд, в якому розглядається справа).

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати до суду за першим викликом;

- не відлучатись із м. Запоріжжя, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на строк до двох місяців з моменту звільнення з-під варти.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 чи іншому заставодавцю відмінному від обвинуваченого, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обовязки, повязані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у звязку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.
Викликати для участі у судовому засіданні прокурора, обвинуваченого, захисника.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду у семиденний строк з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1