ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1622/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_5 ,
у підготовчому судовому засіданні в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0002238 від 29.07.2022, за обвинуваченням
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин
Чернігівської області, який зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 , та який
проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 20 вересня 2022 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0002238 від 29.07.2022, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

На обговорення учасників судового розгляду головуючим поставлено питання щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому, про що порушено питання в клопотанні прокурора, що надійшло до суду 21 вересня 2022 року.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, суд дійшов до наступних висновків.

Прокурором заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, яке мотивував тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, наявні, тому підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу підстав немає.

Захисник ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні заперечив щодо обрання запобіжного заходу, обвинувачений також заперечив і підтримав думку захисника, просили обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту. Водночас вказали, що у разі якщо суд дійде висновку про неможливість іншого, більш м`якого запобіжного заходу, окрім запропонованого прокурором, то наголосили на непомірно великому розмірі застави, який просили зменшити до двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, суд не вирішуючи наперед питання доведеності винуватості обвинуваченого, враховує обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за формою вини є умисним, при доведенні вини за який обвинуваченому загрожує покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Також суд враховує інформацію про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, характеристики, відсутність офіційного працевлаштування, те, що він не вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних правопорушень, пов`язаних із незаконним обігом заборонених речовин.

Під час засідання обвинувачений наголосив, що має ряд тяжких захворювань, втім не може це підтвердити жодним документом.

Водночас при вирішенні цього клопотання, зокрема щодо можливості призначення більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, було з`ясовано, що останній фактично місця проживання у м. Києві не має, переїхав до м. Києва близько року тому та проживав у свого знайомого та вказав, що у разі обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту можливо зможе знову пожити у знайомого.

При розв`язанні клопотання прокурора, судом окрім норм КПК України, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставини у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 є тяжкість злочину, який інкримінуються обвинуваченому та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також такою обставиною є підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, а також форма вини і об`єкт посягання суспільні відносини щодо охорони здоров`я, постраждалими водночас може бути невизначена кількість осіб, і саме наведені вище обставини у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на цьому етапі кримінального провадження, взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України, а саме ризиків переховування від суду, а також вчинення інших злочинів.

Реальним на цей момент є ризик переховування від суду, оскільки розуміючи яке покарання йому загрожує у разі доведення вини, ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження передбачених ст. 2 КПК України.

Окрім цього, враховуючи відсутність постійного заробітку, а відповідно і джерел для існування, останній може продовжити злочинну діяльність.

Разом із тим, під час розгляду вказаного клопотання стороною захисту не висловлено, а тому судом не здобуто інформації, які би переважили зазначені ризики та могли гарантувати бездоганну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Також судом не здобуто інформації, яка би категорично виключала можливість перебування обвинуваченим ОСОБА_5 під вартою.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 02 серпня 2022 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тобто до 26 вересня 2022 року.

З огляду на викладене, суд не вбачає можливості для обрання обвинуваченому ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу та вважає необхідним застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Крім того, суд зобов`язаний обрати альтернативний запобіжний захід у разі обрання тримання під вартою.

Разом із цим, суд враховує правову позицію Європейського суду, яка сформульована, зокрема, у п. 80 рішення у справі «Марченко проти України» про те, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів, тому суд вважає за необхідне визначити заставу достатню для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків передбаченим КПК України у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів для працездатних осіб, що становить 74 430 грн.

З огляду на викладене та керуючись статтями 177, 182, 183, 314316 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 20 листопада 2022 року включно.
Визначити розмір застави, достатній для виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів для працездатних осіб, що становить 74 430 грн.
У разі внесення застави звільнити ОСОБА_5 з-під варти та зобов`язати його з`являтися за першою вимогою до суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання, не відлучатися із міста Києва без дозволу суду.
Роз`яснити ОСОБА_5 та заставодавцям, що у разі невиконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави.
Ухвала підлягає оскарженню до Київського апеляційного суду протягом семи днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1