Справа №333/3569/22
Провадження №1-кп/333/568/22
УХВАЛА
31 серпня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження № 0000939 від 04.07.2022 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що кримінальне провадження підсудне Комунарському районному суду м. Запоріжжя, під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстави для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачається. Справу слухати у відкритому судовому засіданні. Крім того, заявив клопотання про продовження застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем проживання на 2 місяці із подальшим виконанням покладених на нього обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 не заперечували проти призначення справи до судового розгляду, заперечували проти продовження застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, просили змінити його на більш м?який запобіжний захід.
Потерпіла ОСОБА_6 проти призначення справи до судового розгляду не заперечувала, просила суд змінити ОСОБА_4 обраний запобіжний захід на більш суворий.

Вислухавши думку учасників провадження, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до висновку, що дане кримінальне провадження підсудне Комунарському районному суду м. Запоріжжя, підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження немає, обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства.
Таким чином, враховуючи те, що підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, під час підготовчого судового засідання не встановлено, на підставі п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.
Клопотань від учасників судового провадження про виклик в судове засідання осіб для їх допиту на даній стадії судового провадження не заявлено.
Щодо вирішення питання про продовження строку запобіжного заходу, суд дійшов до наступного.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у частині другій ст.183 КПК України та розширеному тлумаченню він не підлягає.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Судом встановлено, що ухвалою Запорізького апеляційного суду від 25.07.2022 року ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в період часу з 19 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин наступного дня. Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінчується 31.08.2022 року.
Водночас, завершити судове провадження до спливу строку дії запобіжних заходів неможливо.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та відповідно до ч.3 ст.197 КПК України про його продовження, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При вирішенні питання про доцільність продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , суд оцінює та враховує у сукупності такі обставини: особистість обвинуваченого, його майновий стан, соціальні зв`язки.

ОСОБА_4 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану.
Судом враховується також і тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, санкцією якої передбачено покарання від 7 до 10 років.
Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».
Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, але таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо не враховувати. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
При вивченні даних про особистість ОСОБА_4 встановлено, що він є раніше не судимим, має зареєстроване та постійне місце проживання в м. Запоріжжя, має стійкі соціальні зв`язки.

Крім того, у судовому засіданні встановлено що ОСОБА_4 умов запобіжного заходу не порушував, що також не заперечував і прокурор, при цьому матеріали кримінального провадження також не містять доказів того, що обвинувачений порушував або намагався порушувати умови домашнього арешту.
Судом врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
При цьому суд, враховує вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі.
У зв`язку з чим суд, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого в ході судового слідства, виконання процесуальних рішень у справі дійшов висновку, за доцільне залишити ОСОБА_4 раніше обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Керуючись ст. 314-316, 331, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з перебуванням останнього за місцем проживання: АДРЕСА_1 строком на два місяці до 31 жовтня 2022 року.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 залишати з 19 год.00 хв. до 08 год. 00 хв. наступної доби своє місце проживання: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1. Повідомляти суд або прокурора про зміну свого місця проживання.

2. Не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу суду.

3. Прибувати за кожною вимогою до суду.

Виконання ухвали про домашній арешт доручити співробітникам відділу поліції №4 Запорізького ГУНП в Запорізькій області.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України о 11 год. 00 хв. 08.09.2022 р. в приміщені Комунарського районного суду м. Запоріжжя за адресою: м. Запоріжжя, вул. Європейська, 7, суддею одноособово.

Визначити склад осіб, які будуть брати участь у судовому розгляді: прокурор, обвинувачений, захисник.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1