Справа № 304/199/22 Провадження № 1-кп/304/126/2022
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2022 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000012 від 19 січня 2022 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та зареєстрованої в АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , з неповною середньою освітою, неодруженої, має на утриманні шістьох малолітніх дітей, офіційно не працевлаштованої, громадянки України, раніше судимої

- вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 24 січня 2022 року за ч. 1 ст. 190 КК України до штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

як вбачається з обвинувального акту, 16 вересня 2019 року, 10 березня та 11 вересня 2020 року, а також 18 березня 2021 року обвинувачена ОСОБА_3 з метою незаконного збагачення, знаючи, що не має права на отримання допомоги як одинока мати, умисно, повторно внесла до заяв № 2745 від 16 вересня 2019 року, № 882 від 10 березня 2020 року, № 2139 від 11 вересня 2020 року та № 933 від 18 березня 2021 року «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг» неправдиві відомості як підставу для нарахування такої соціальної допомоги, приховавши інформацію про постійне проживання з батьком дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , які подала до Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації, в результаті чого в період з вересня 2019 року по лютий 2020 року незаконно отримала соціальну допомогу в сумі 10 521,18 грн, у період з березня по серпень 2020 року в сумі 12 033,74 грн, у період з вересня 2020 року по лютий 2021 року в сумі 10 634,94 грн, та у період з березня по серпень 2021 року в сумі 5 626,82 грн, чим спричинила державі в особі Управління збитки на загальну суму 38 816,68 грн, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 2 ст. 190 КК України.

05 квітня 2022 року в м. Перечин між начальником Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 за участю її захисника адвоката ОСОБА_6 досягнуто та укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України. Згідно даної угоди ОСОБА_3 визнає свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України. Крім цього сторони дійшли згоди щодо покарання, яке має понести обвинувачена за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі зі звільненням на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням. Також сторони визначили наслідки укладення, затвердження і невиконання зазначеної угоди.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 беззастережно визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, щиро розкаялася. Також підтвердила, що угоду вона укладала добровільно, наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі. Разом зі своїм захисником просила затвердити угоду.

Прокурор у судовому засіданні також просив затвердити укладену угоду, оскільки така відповідає вимогам закону, була укладена добровільно, а вказана в угоді міра покарання узгоджена та визначена відповідно до положень ч. 2 ст. 190 КК України.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до такого.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується та визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, який згідно ст. 12 цього Кодексу є нетяжким злочином.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 2 ст. 190 КК України.

При цьому судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення та вид покарання.

Також встановлено, що прокурор усвідомлює наслідки затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , передбачене ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

У судовому засіданні встановлено, що угода про визнання винуватості, укладена між обвинуваченою та прокурором, відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди узгоджуються з вимогами вказаного Закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, укладення угоди було добровільним, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Також судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.

Згідно ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Відтак, на підставі ч. 3 ст. 72 КПК України покарання, призначене ОСОБА_3 за вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 24 січня 2022 року, у виді штрафу, складанню з покаранням, призначеним за даним вироком, не підлягає і виконується самостійно.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 під час досудового розслідування кримінального провадження та в ході підготовчого судового провадження не обирався.

Речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає, цивільний позов не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. 374, 475 КПК України, с у д

У Х В А Л И В :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 05 квітня 2022 року між начальником Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України призначене ОСОБА_3 покарання за вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 24 січня 2022 року у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн виконувати самостійно.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду сторони кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6, 7 ст. 376 КПК України.

Головуючий: ОСОБА_1