15.07.2022 Справа № 756/4948/22
Номер справи 756/4948/22
Номер провадження 1-кс/756/939/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2022 року м. Київ

Оболонський районний суд м.Києва в складі
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
власника майна ОСОБА_4 ,
захисника власника майна адвоката ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого СВ Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0001050, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 червня 2022 року, за ознаками вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва 12 липня 2022 року надійшло клопотання слідчого СВ Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0001050, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 червня 2022 року, за ознаками вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначає, що 28 червня 2022 року близько 21.20 год. працівниками поліції, за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 19 виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який добровільно у присутності двох понятих надав для огляду та вилучення чотири зіп-пакети із вмістом кристалоподібної речовини світло-жовтого кольору (психотропної речовини), мобільний телефон Blackviev, чорного кольору, імеі: НОМЕР_1 , який було вилучено та поміщено до спеціального пакету № KIV 4123468.
Під час огляду мобільного телефону Blackviev, чорного кольору, імеі1: НОМЕР_1 виявлено переписки з даного мобільного телефону щодо придбання та реалізації «солі», в мобільних додатках міститься інформація щодо наркотичних засобів, фотознімки з речовинами схожими на наркотичні та місця приховування.
Постановою дізнавача ВД Оболонського УП ГУНП у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 01 липня 2022 року, відповідно до ст. 98 КПК України, мобільний телефон, який був вилучений у ОСОБА_4 визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженні.
Посилаючись на положення ст. 170 КПК України, прокурор просить накласти арешт на мобільний телефон Blackviev, який було вилучено у ОСОБА_4 .
Крім того, прокурор просить поновити процесуальний строк на розгляд клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, посилаючись на проведення невідкладних слідчих дій, подати клопотання про арешт тимчасово вилученого майна у строк регламентований ч. 5 ст. 171 КПК України не виявилося можливим.
Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання з підстав та мотивів викладених у ньому та наполягав на його задоволенні. Пояснив, що телефон є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, в ньому міститься інформація щодо має доказове значення в даному кримінальному провадженню. Придбання та реалізація підозрюваним наркотичних засобів.
В судовому засіданні захисник власника майна адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення поданого клопотання та приєднав до матеріалів письмові заперечення. Зауважив, що у клопотанні відсутні мотиви та обґрунтування що мобільний телефон є речовим доказом. Також постанова слідчого не містить мотивів. Вилучений у ОСОБА_4 телефон не відповідає критерію речового доказу, передбаченого положенням ст. 98 КПК України. Клопотання про арешт майна подано із пропуском строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України.
Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію захисника.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування письмові матеріали, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про арешт майна. З огляду на наступне.
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 28 червня 2022 року внесено відомості про порушення кримінального провадження за № 0001050, за ознаками вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Досудовим слідством встановлено, що 28 червня 2022 року приблизно о 21 год. 20 хв. За адресою: м. Київ, вул. Полярна, 19 в ОСОБА_4 виник злочиний умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної наркотичної речовини у великих розмірах.
В ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 добровільно у присутності двох понятих надав для огляду та вилучення чотири зіп-пакети із вмістом кристалоподібної речовини світло-жовтого кольору (психотропної речовини), мобільний телефон Blackviev, чорного кольору, імеі: НОМЕР_1 , який було вилучено та поміщено до спеціального пакет № KIV 4123468.
В період з 29 червня 2022 року по 01 липня 2022 року було проведено огляд мобільного телефону, в якому зафіксовано переписки підозрюваного, фотознімки, щодо фіксації обставин скоєного кримінального правопорушення.
Постановою слідчого СВ Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 від 01 липня 2022 року, відповідно до ст. 98 КПК України, вилучений мобільний телефон, визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0001050.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Орган досудового розслідування не забезпечив подання у встановлений строк клопотання про арешт майна, тимчасово вилученого в ході огляду ОСОБА_4 28 червня 2022 року належного йому мобільного телефону. Однак прокурором подано вмотивоване клопотання про поновлення строку на звернення з таким клопотанням.
Згідно приписів ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасового вилучення майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Проте відмова в задоволенні клопотання про арешт майна можлива лише, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 КПК (частина 1 статті 173 КПК).
Так, при вирішенні питання про арешт майна, які відповідають критеріям речових доказів, слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК); 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (частина 2 статті 173 КПК).
Таким чином, такої підстави для повернення клопотання про арешт майна чи відмови в арешті майна як пропущення строку звернення з клопотанням КПК України не передбачено ні серед умов, які враховуються при вирішенні питання про арешт майна як речових доказів (чи навіть з інших підстав), ні серед підстав для відмови в задоволенні клопотання про арешт.
Отже, сам по собі факт порушення строку звернення до слідчого судді для вирішення питання про арешт не може бути підставою для не розгляду клопотання про арешт або відмови в арешті майна, яке відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні. Вказане обумовлюється тим, що порушення строку на звернення з клопотанням про арешт майна, яке має ознаки речового доказу, не позбавляє таке майно доказової сили в кримінальному провадженні, тому потребує забезпечення його збереження, зокрема, шляхом накладення арешту, а сплив процесуального строку виконання обов`язку вжити заходи до збереження речових доказів не припиняє необхідності виконати цей обов`язок і не тягне за собою припинення повноважень службової особи на здійснення обов`язкової дії.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що вищезазначені положення КПК України фактично не позбавляють сторону обвинувачення права звернутися з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна пізніше, внаслідок того, що порушення строку звернення з клопотанням не позбавляє майно, на яке прокурор просить накласти арешт, доказової сили в кримінальному провадженні, та факт пропущення строку звернення із клопотанням про арешт майна та поновлення строків для звернення не є підставою для нерозгляду слідчим суддею такого клопотання: повернення клопотання про арешт майна чи для відмови в задоволенні такого клопотання.
Крім того, ч. 5 ст. 171 КПК встановлює строк, з настанням якого пов`язано виникнення обов`язку повернути тимчасово вилучене майно, а не строк, пропуск якого позбавляє сторону обвинувачення можливості ініціювати питання про арешт такого майна.
З цих підстав слідчий суддя вважає за необхідне поновити строк на звернення прокурора із клопотанням про арешт тимчасово вилученого у підозрюваного ОСОБА_4 28 червня 2022 року під час обшуку майна мобільного телефону, оскільки подальший розгляд слідчим суддею такого клопотання, не впливає на висновок про обґрунтованість арешту.
Згідно п. 1 ч. 2, ч. 4 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя не може погодитися із запереченням захисника адвоката ОСОБА_5 що вилучений у ОСОБА_4 мобільний телефон не відповідає критерію речового доказу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя не обмежений доводами та мотивами викладеними у постанові слідчого від 01 липня 2022 року про визнання мобільного телефону Blackviev, чорного кольору, імеі: НОМЕР_1 , який поміщено до спеціального пакету № KIV 2123468 речовим доказом.
З огляду на те, що з досліджених та долучених до матеріалів клопотання про накладення арешту на мобільний телефон, він був вилучений у підозрюваного ОСОБА_4 , який йому належить міститься інформація про обставини та факти вчинення кримінального правопорушення, а саме переписка про придбання та механізми реалізації наркотичних засобів фотознімки місцевості проведених «закладок», фото відправок засобами поштового зв`язку, скрін - шоти з мобільного телефону про переписку та відправки замовлення на постачання наркотичних речовин, відомості про отримання коштів за реалізацію, що в сукупності з поясненнями підозрюваного ОСОБА_4 свідчать, що інформація, що міститься в його мобільному телефоні має доказове значення є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберігає на собі сліди та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Отже, на підставі викладеного, приходжу до переконання, що вилучений у підозрюваного мобільний телефон Blackviev, чорного кольору, відповідає критерію речового доказу та прокурор, виходячи з фактичних обставин кримінального правопорушення, обґрунтовано звернувся з клопотанням про арешт майна, вилученого під час огляду місця події 28 червня 2022 року.
Крім того, прокурором було доведено, що арешт вилученого майна необхідний з метою забезпечення його збереження, як речового доказу, в якому міститься відомості та інформація, що може бути використана як доказ в даному кримінальному провадженні, та також з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.
Що стосується посилання сторони захисту, що втручання в право мирного володіння ОСОБА_4 своїм майном мобільним телефоном є непропорційним тягарем та завдає йому значної шкоди, вважаю недоведеним.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ» проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. theUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Мета застосування запобіжного заходу у вигляді накладання арешту на вилучений у підозрюваного мобільний телефон спрямоване на забезпечення збереження речових доказів, які самі по собі та в сукупності з іншими доказами мають значення для швидкого та об`єктивного розслідування. Та виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як тимчасове обмеження у володінні ОСОБА_4 мобільним телефоном, що не завдасть йому значної шкоди, оскільки він за бажанням може відновити номер зв`язку. Після проведення необхідних слідчих дій та копіювання наявної інформації та відновлення втрачених даних про які в судовому засіданні зазначав прокурор. Підозрюваний може звернутися із клопотанням про скасування накладеного арешту за минуванням потреби та повернення майна.
Окрім того, слідчий суддя звертає увагу, що санкцією ч. 2 ст. 307 КК України за якою ОСОБА_4 пред`явлена підозра передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, отже вважаю, що клопотання про арешт майна підозрюваного є співмірним заходом забезпечення кримінального провадження.
При вирішенні питання про арешт майна прокурором доведено та слідчим суддею враховано наявність правової підстави для арешту майна: можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні № 0001050 від 28 червня 2022 року, розумність та співмірність обмеження права володіння мобільним телефоном, завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за № 0001050, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 червня 2022 року, за ознаками вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон Blackviev, чорного кольору, імеі: НОМЕР_1 , який поміщено до спеціального пакету № KIV 2123468, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження зазначеним майном.
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору та не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати іншим заінтересованим особам, які не були присутні при її проголошенні.
Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 .
Ухвала про арешт майна виконується негайно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали складено 15 липня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1