Провадження № 1-кс/344/4272/22
У Х В А Л А
22 вересня 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано, що досудовим розслідуванням встановлено, що 21.09.2022 року, приблизно о 11 год 25 хв, ОСОБА_6 , перебуваючи на території ринку, що розташований по вул. Дністровська, у м. Івано-Франківськ, побачив на прилавку одного із торгових місць грошові кошти. В цей час у ОСОБА_6 виник протиправний умисел на незаконне заволодіння вказаними грошовими коштами. Реалізовуючи свій протиправний умисел, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, в період воєнного стану, який введено згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022), ОСОБА_6 , скориставшись тимчасовою відсутністю уваги продавця ОСОБА_7 за грошовими коштами, нахилився над прилавком торгового місця, де свою підприємницьку діяльність здійснює ОСОБА_8 , та таємно заволодів грошовими коштами в сумі 884 гривні, які знаходились у пластикових лотках. Вказаний факт помітила продавець ОСОБА_7 , яка одразу звернулась до ОСОБА_6 з вимогою повернути грошової кошти. Однак, ОСОБА_9 , не маючи на меті повертати викрадене майно, усвідомлюючи, що його протиправні дії викриті, а викрадення чужого майна перестало бути таємним, з метою доведення до кінця злочинного наміру, спрямованого на незаконне відкрите викрадення чужого майна, почав втікати від місця злочину. Продавець ОСОБА_7 , намагаючись зупинити ОСОБА_6 , побігла за ним, вимагаючи припинити його протиправні дії та повернути викрадені гроші. Проте, ОСОБА_6 , маючи на меті довести свій протиправний умисел до кінця, побіг з викраденим майном територією ринку, однак в подальшому був зупинений працівниками вказаного ринку. Своїми протиправними діями ОСОБА_6 завдав ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 884 гривні. Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у відкритому викрадені чужого майна (грабежі), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України. 21 вересня 2022 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 22.09.2022 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України. У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , непрацюючий, неодружений, з середньою спеціальною освітою, несудимий. Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме відомостями, які містяться в протоколах огляду місця події, протоколі допиту потерпілої ОСОБА_8 , протоколі допиту свідка ОСОБА_7 , протоколі допиту свідка ОСОБА_10 , протоколі допиту свідка ОСОБА_11 , протоколі допиту свідка ОСОБА_12 , протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, а також в інших матеріалах кримінального провадження в їх сукупності. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставами вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому може виїхати за межі м. Івано-Франківська з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене діяння. Також, підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого та свідків, оскільки йому відомі анкетні дані та місце роботи потерпілої та свідків. Водночас, запобігти вказаним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів не можливо, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави є об`єктивно неможливим через низький матеріальний рівень підозрюваного та відсутні особи, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків; застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є неможливим з огляду на відсутність міцних соціальних зв`язків та особу обвинуваченого; застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки або особистого зобов`язання є неможливим з огляду на відсутність осіб, що заслуговують на довіру, які готові та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та забезпечити його явку до правоохоронних органів та суду на першу про те вимогу, а також, враховуючи репутацію підозрюваного, тяжкість злочину. Разом з тим, якщо слідчий суддя, суд, згідно ч.3 ст.183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дійде до переконання про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України, на підставі п.5 ст.182 КПК, беручи до уваги репутацію підозрюваного, його майновий стан, тяжкість інкримінованого йому злочину, то необхідний йому розмір пропонується у межах вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Застосування менш суворих запобіжних заходів не може запобігти наведеним ризикам.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання. Вказала, що досудовим слідством встановлено наявність ризиків: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Просила про задоволення клопотання.

В судовому засіданні слідча підтримала клопотання з підстав, що в ньому зазначені та просила задовольнити клопотання.

В судовому засіданні адвокат заперечив клопотання. Надав суду документи копію до акта огляду МСЕК ОСОБА_6 , копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_6 №949/22, довідку про зареєстрованих осіб за адресою: АДРЕСА_1 , копію пенсійного посвідчення ОСОБА_13 , копію паспорта ОСОБА_14 . Вказав, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки. Сестра, племінниці живуть з підозрюваним. До серпня місяця мав групу інвалідності, яку треба було продовжити. Мотиви вчинення вказати не можуть. Підозрюваний отримує пенсію, тому має дохід. Застосування тримання під вартою передчасне. У підозрюваного є певні розлади психічного здоров`я, можливо він потребує лікування, а не тримання під вартою. Просив обрати нічний домашній арешт, який буде достатнім запобіжним заходом. Просив відмовити в задоволенні клопотання.

В судовому засіданні підозрюваний підтримав адвоката. Вказав, що скоїв злочин, що не знає, що з ним, напевно загострення, хворіє на шизофренію. Місяць тому проходив лікування. Проходить лікування по 2-3 рази в рік, колись добровільно, колись за наполяганням батьків. Став неконтрольований, були думки про те, що потрібні гроші, тому пішов на ринок. Шукає роботу, працює, починається хвороба, після лікування приходиться змінювати роботу, шукати нову.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 ,,Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні було введено воєнний стан строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022 ,,Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 ,,Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 ,,Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-I, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022 ,,Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від №2500-IX від 15.08.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

22.09.2022 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Повідомлення про підозру обґрунтовується матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколами огляду місця події, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, а також в іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Частиною 1 ст.177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підозрюваний визнав вину в судовому засіданні, не перешкоджав досудовому слідству, а навпаки сприяв своїми поясненнями.

Обов`язком органу досудового розслідування було надати суду інформацію про психічне захворювання підозрюваного, про психічні розлади і їх вплив на поведінку підозрюваного та усвідомлення ним його дій і наслідків. Однак такого обов`язку прокурором не виконано.

При цьому, органом досудового розслідування залучено підозрюваному адвоката як для осіб щодо яких є інформація і припущення про психічний розлад.

Доказів того, що підозрюваний будь-коли вчиняв злочин і може продовжити їх вчиняти суду прокурором не надано.

Ризики, що вказав прокурор для тримання підозрюваного під вартою, засновані виключно на припущеннях прокурора.

Будь-яких доказів, що підозрюваний планує впливати на потерпілого і свідків суду не надано.

У підозрюваного міцні соціальні зв`язки, оскільки проживає в сім`ї зі значною кількістю членів сім`ї, про що адвокат підозрюваного надав суду відповідні докази.

В клопотанні прокурора не вказано на фактичні обставини, що б доводили правильність кваліфікації дій підозрюваного саме за ст.186 КК України, оскільки його затримали не на місці вчинення злочину, а в іншому місці.

За змістом клопотання злочин вчинено в місці, в якому одночасно перебуває значна кількість осіб, а підозрюваний протягом тривалого часу страждає психічним розладом і безпосередньо перед часом вчинення злочину проходив лікування від психічного розладу.

Отже прокурором не спростовано припущення адвоката про те, що підозрюваний не розуміє свої дії і їх наслідки та не керує ними.

Клопотання прокурора засновано виключно на тяжкості покарання за вчинення злочину відповідного виду, але не доведено правильність кваліфікації такого діяння.

Прокурором абсолютно не враховано ту обставину, що для осіб, які страждають психічними розладами законом встановлено особливий порядок їх утримання для забезпечення їх лікування. Можливий ризик погіршення психічного стану підозрюваного щодо якого однозначно відомо, що він неодноразово проходив лікування від психічного розладу, значно перевищують припущення прокурора про необхідність утримання особи із відповідним захворюванням в умовах установи тримання під вартою.

Невиконання прокурором його обов`язків за змістом КПК та спростування адвокатом припущень прокурора, має своїм наслідком неможливість застосування до підозрюваного тримання під вартою, оскільки адвокатом доведено що до підозрюваного може бути застосовано інший запобіжний захід.

Також пояснення підозрюваного про те, що злочин спонтанний і пов`язаний з його захворюванням, відповідає місцю вчинення в місці, в якому перебуває значна кількість осіб, які між собою знайомі, і які здійснюють один і той же вид діяльності. Що свідчить про те, що дії підозрюваного не були сплановані, а могли бути вчинені, у зв`язку із захворюванням. Про що також свідчить те, що підозрюваний і був затриманий на території підприємства, де вчинив злочин, як ним повідомлено суду в судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи наведене щодо підозрюваного можливе застосування більш м`якого запобіжного заходу, запропонованого стороною захисту у виді домашнього арешту, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Згідно з ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Частиною 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

Отже, в судовому засіданні доведено можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити частково та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Частиною 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Строк дії ухвали слід визначити до 16.11.2022 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.181 КПК України ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного, суд -

П О С Т А Н О В И В :
клопотання задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши підозрюваному залишати житло за адресою: квартира АДРЕСА_2 , на строк до 60 днів, до 16.11.2022 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1