Справа № 127/9791/22
Провадження №11-кп/801/742/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
зі секретарем ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мирнопілля Арцизького району Одеської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, одруженого, освіта середня, непрацюючого, раніше судимого:
-01.08.1996 року Арцизьким районним судом Одеської області за ч.2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 2 роки, звільнений від покарання згідно ст. 1 п. «А» Указу Президента України « Про амністію»;
-18.07.2001 року Кілійським районним судом Одеської області за ч.3 ст. 140, ч.2 ст. 215-3, ч.2 ст. 44 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 21.05.2004 року умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 25 днів;
-29.01.2014 року Кілійським районним судом Одеської області за ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 263 ч.1 ст. 70 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22.06.2022 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

за участі сторін провадження:
прокурора: ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8
засудженого: ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.06.2022 року у клопотанні засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України за вироком Кілійського районного суду Одеської області від 19.04.2016 відмовлено.

Засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22.06.2022 року скасувати та застосувати відносно ОСОБА_6 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вимоги апеляційної скарги засудженого мотивовано тим, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, враховуючи те, що він відбув 3/4 частину строку 15.02.22 р., має інвалідність, підтримує соціально-корисні зв`язки з дружиною, виконує роботи з благоустрою установи, не допускає порушень режиму утримання, по відношенню до представників адміністрації ввічливий, тактовний, на даний час працевлаштований на контрагентському об`єкті «МХП Вінницька птахофабрика» м.Ладижин, до праці ставиться сумлінно, завжди та в повному обсязі виконує обов`язки покладені на нього, за виконання покладених обов`язків за додержанням правил поведінки, дотриманням правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці 5 (п`ять) раз заохочувався адміністрацією установи, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

Заслухавши доповідача, думку засудженого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу просив її задовольнити, захисника ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу засудженого, просила задоволити, прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначив, що ухвала Вінницького міського суду Вінницької області від 22.06.2022 року є законною та обгрунтованою, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Вироком Кілійського районного суду Одеської області від 19.04.2016 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 71 КК України до 9 років позбавлення волі, з урахування положень ч.5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання термін перебування під вартою з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі період з13.11.2015 року по 20.05.2016 року.
Початок строку 13.11.2015 ; кінець строку 06.05.2024.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Відповідно до вказівок Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, мають ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.
Саме досягнення такої цілі покарання, як виправлення засудженого обгрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання, хоча і під певною умовою.
Суд першої інстанції, вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 ретельно перевірив формально-юридичні та оціночні підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Доводи апеляційної скарги засудженого, що суд першої інстанції неповно та невсебічно дослідив всі обставини для прийняття обгрунтованого рішення є безпідставними.
Згідно характеристики вбачається, що ОСОБА_6 засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Засуджений ОСОБА_6 прибув до ДУ «Вінницька виправна колонія №86» 21.06.2016 року із ДУ «Ізмаїльська установа виконання покарань № 22», де під час перебування режиму утримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заходи заохочення не застосовувалися.
З 12.01.2021 року ОСОБА_6 переведений для подальшого відбування покарання до дільниці соціальної реабілітації цієї ж колонії. Працевлаштований в установі до контрагенського об`єкту «МХП Вінницька птахофабрика» м. Ладижин. До праці відноситься сумлінно, за виконання покладених обв`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці 14 разів заохочувався адміністрацією установи.
Згідно оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення з використанням підсистеми «КАСАНДРА» Єдиного реєстру засуджених та осіб узятих під варту, у засудженого ОСОБА_6 встановлено середній рівень ризику.
Під дію ст. 81 КК України підпадав по відбуттю ѕ частини строку покарання 06.02.2022. Рішенням комісії установи від 15.02.2022, відмовлено в застосуванні умовно-дострокового звільнення, як особі, яка не довела свого виправлення.
На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції перевірив належним чином сукупність обставин, які мають значення для прийняття правильного рішення та дійшов вірного висновку, що підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 відсутні.

Доводи про те, що засуджений ОСОБА_6 підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, працевлаштований та до нього не застосовувалися стягнення є недостатніми для доведення ним свого виправлення, це лише класифікує його, як особу, яка бажає виправитися і має до цього всі можливості однак, в розумінні ст.81 КК України, своєю поведінкою і ставленням до праці ще не довів свого виправлення.
При цьому, судом першої інстанції вірно прийнято до уваги, що ОСОБА_6 раніше неодноразово засуджувався за вчинення умисних кримінальних правопорушень, звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково, та повторно вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового терміну.
Підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання поділяються на формально-юридичні та оціночні.
Формально-юридичні підстави передбачені ч.3 ст.81 КК України пов`язуються з фактичним відбуттям особою певної частини строку призначеного їй покарання.
Оціночні підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання передбачені ч.2 ст. 81 КК України і виражаються тим, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Саме досягнення такої цілі покарання як виправлення засудженого обгрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.
Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.
Крім того, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом суду, а не обов`язком.
Суд апеляційної інстанції вважає, що дані про поведінку засудженого за весь час відбування покарання та його особу свідчать, що процес виправлення на час звернення з клопотанням не досяг тієї стадії, на якій можливо застосувати до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокове звільнення відповідно до вимог ст. 81 КК України.
Таким чином, на думку апеляційного суду, судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування якого відсутні.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України , суд апеляційної інстанції,-
П О С Т А Н О В И В :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22.06.2022 року щодо ОСОБА_6 про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4