1Справа № 335/4742/22 1-кс/335/2002/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2022 року м. Запоріжжя
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієво Донецької області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не одруженому, не маючому на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , безхатько, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
СлідчийСВ відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».
Своє клопотання мотивує тим, що 07.08.2022 року, приблизно о 10 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи свій злочинний умисел, знаходячись біля кіоску розташованого за адресою м. Запоріжжя вул. Сєдова 1, діючи в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, проникли до комунікаційного колодязя, звідки викрали фрагмент кабелю ТПП 100х2х0,4 довжиною приблизно 50 метрів, що належить ЗФ АТ «Укртелеком», після чого з вказаним майном ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зникли з місця скоєння злочину, тим самим розпорядилися вказаним майном.
В подальшому, 07.08.2022 року о 10 годині 53 хвилини, в парковій зоні навпроти медичного центру «Віта Центр», розташованого за адресою м. Запоріжжя, вул. Сєдова 1, а саме: за геолокаційними даними 47,8455410; 35,1410104, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з викраденим майном були зупинені працівниками поліції.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_7 спричинили матеріальний збиток ЗФ АТ «Укртелеком» на суму 3000 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до сховища, вчинена за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.
08.08.2022 року за даним фактом повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_4 .
Слідчий вказує, що вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраним в кримінальному проваджені доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 07.08.2022 року; протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України від 07.08.2022 року; допитами свідків по кримінальному провадженню, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; протоколом впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_12 ; речовими доказами по кримінальному провадженню.
Органом досудового розслідування встановлено наявність в діях ОСОБА_4 ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КК України.
Так, слідчий вказує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, у зв`язку з чим, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин може переховуватись від органів досудового розслідування.
Підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи, що у зв`язку із повідомленням йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, у подальшому його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, що тягне за собою певні негативні наслідки у вигляді санкції, передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України, може умисно ухилятися від явки в органи досудового слідства, слідчого судді або переховуватись від органів досудового розслідування, та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі.
Підтвердженням наявного ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є те що ОСОБА_4 , під час дії на території України воєнного стану в Україні, з метою створення перешкод досудовому слідству, може виїхати на територію яка перебуває в тимчасовій окупації, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності, існують ризики переховування останнього у такий спосіб від органів досудового розслідування та суду.
Отже існує ризик того, що ОСОБА_4 у разі не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може переховуватись від органів досудового розслідування, та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі.
Також, підозрюваний ОСОБА_4 , може бути обізнаним про місце проживання свідків, які своїми показаннями підтверджують його причетність до скоєння кримінального правопорушення. Враховуючи це, орган досудового слідства вважає, що залишаючись на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, підозрюваний може самостійно або через інших осіб, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні, що є ризиком передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Орган досудового слідства обґрунтовано вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, за допомогою інших осіб, або будь-яким іншим способом із застосуванням будь-яких засобів може перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, чим може перешкодити встановленню істини по справі, знищити не вилучені матеріали, речові докази, що є ризиком передбаченим п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, органом досудового слідства встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 ніде не працевлаштований, не має джерела доходу, вчинив кримінальне правопорушення проти власності, що свідчить про те, що залишаючись на волі, ОСОБА_4 може вчинити інші аналогічні кримінальні правопорушення з метою отримання доходу незаконним шляхом, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, такого як особисте зобов`язання, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 176 КПК України, свідчить тяжкість вчиненого підозрюваним в умовах воєнного стану кримінального правопорушення.
Неможливість обрання до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків, які б заслуговували довіру інших осіб, які б поручились за виконання ним покладених на нього обов`язків. Крім того, на час звернення з клопотанням до слідчого судді, до слідчого не надходило відповідних клопотань від поручителів.
Про неможливість обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави, що передбачено п. 3 ч. 1 ст. 176 КПК України свідчить те, що на час звернення з клопотанням до слідчого судді, відповідних клопотань від заставодавців не надходило.
Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 принципово ігноруючи виконання встановлених норм поведінки в суспільстві, вчинив тяжкий злочин проти власності під час воєнного стану. Орган досудового слідства вважає, що обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який передбачений п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України, неможливо, так як останній не має постійного місця проживання, а за місцем реєстрації не проживає в зв`язку з тим, що на разі дана територія перебуває під окупацією військ РФ, відповідно вказаний запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
У зв`язку з чим, з метою захисту громадян і суспільства від злочинних посягань ОСОБА_4 , оскільки останній є суспільно небезпечною особою, слідство приходить до висновку, про неможливість запобігання вищевказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, заслухавши думку прокурора, яка клопотання підтримала, просила задовольнити з підстав викладених у ньому, думку підозрюваного, його захисника, які просили відмовити у задоволенні клопотанні слідчого, з тих підстав, що в органом досудового розслідування не надано переконливих доказів, що інші запобіжні заходи, в тому числі і цілодобовий домашній арешт не зможуть забезпечити належної поведінки підозрюваного, та які просили обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту чи особистого зобов`язання, аналізуючи матеріали справи, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
08.08.2022 року ОСОБА_4 у встановленому законом порядку повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі Браво проти Італії», затримання і тримання особи під вартою допустимі не лише у випадку доведеності факту скоєння злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягненню мети якого і є тримання під вартою. Факти, що викликали підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження, або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 07.08.2022 року; протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України від 07.08.2022 року; допитами свідків по кримінальному провадженню, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; протоколом впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_12 ; речовими доказами по кримінальному провадженню та іншими доказами у кримінальному провадженні.
При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального правопорушення слідчий суддя повинен встановити лише наявність обґрунтованої підозри особи у вчиненні злочину, тобто, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною з точки зору об`єктивного спостерігача та не вирішує питання доведеності винуватості особи у вчиненні злочину, не оцінює докази з точки зору їх допустимості, достатності, взаємозв`язку, не вирішує інші питання, що вирішуються під час судового розгляду кримінального провадження.
Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема передбачені ст. 178 КПК України.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п.5 ч. 2 ст. 183 КПК України).
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , його особу та інші обставини, ризики, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить те, що він вчинив тяжке кримінальне правопорушення за яке передбачена безальтернативна міра покарання у вигляді позбавлення волі, у разі його засудження, що саме по собі вказує на те, що підозрюваний може здійснити спроби до переховування від слідчого, прокурора та суду з метою уникнення настання кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків, оскільки наразі не допитано усіх можливих свідків вчинення кримінального правопорушення, що вказує на те, що існує ризик впливу підозрюваного на вказаних осіб шляхом погроз, умовляння, залякування чи підкупу з метою зміни чи дачі неправдивих показів такими особами.
Крім того, ОСОБА_4 , не маючи ніякого джерела доходу, може продовжити вчиняти нові корисливі злочини з метою покращення свого матеріального стану, що в сукупності на думку слідчого судді свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
За таких обставин наведені в клопотанні ризики є належно обґрунтованими.
З огляду на наведене, запобігти встановленим ризикам можливо лише застосуванням до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою; більш м`які заходи, на думку слідчого судді, не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного в ході досудового розслідування та не зможуть запобігти настанню зазначених вище ризиків.
Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину, а також завданим наслідкам. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу. Крім того, обирати запобіжні заходи - заставу та домашній арешт недоцільно, оскільки вони в цілому не зможуть гарантовано запобігти ризикам зазначеним вище.Судом встановлено, що ОСОБА_4 за місцем реєстрації на даний час не проживає в зв`язку з тим, що на разі дана територія перебуває під окупацією військ РФ.
У відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Слідчий суддя, визначаючи розмір застави, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану, даних про особу підозрюваного ОСОБА_4 , а також ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважає за необхідне визначити суму застави у мінімальному розмірі - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 49 620 грн.
Також в ухвалі слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначається, які обов`язки з передбачених статтею 194 КПК України будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 192 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя,
Клопотанняслідчого СВ відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою з 07.08.2022 року по 05.10.2022 року включно, з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:
- прибувати на виклик слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- носити електронний засіб контролю.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти.
Роз`яснити ОСОБА_4 обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки їх невиконання.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали, яка підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 09.08.2022 року.

Повний текст ухвали виготовлено 10.08.2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1