Справа № 308/3715/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 квітня 2022 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 01.01.2017 року, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Руські Комарівці, Закарпатської області, із середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 12.12.2012 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч.3 ст.15 ч.2 ст.186, ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 18 листопада 2016 року звільнений з Катеринівської виправної колонії у Рівненській області №46, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 395 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 14.11.2016 року відносно ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд терміном один рік та шість місяців, а також застосовано такі обмеження: заборона виходу з будинку/квартири по місцю проживання з 22.00 год. по 06.00 годину наступного дня, заборона перебувати в ресторанах, кафе міста (району), реєстрація в поліції 2 рази на місяць.
18 листопада 2016 року начальником Катеринівської виправної колонії №46, було оголошено ОСОБА_3 , у день звільнення постанову про встановлення адміністративного нагляду та зобов`язано останнього прибути і зареєструватися у Чопському ВП ГУНП в Закарпатській області не пізніше 21 листопада 2016 року і попереджено про кримінальну та адміністративну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду і не своєчасне прибуття до обраного місця проживання та реєстрації в ОВС. Проте ОСОБА_3 , відмовився від підписання даної довідки.
31 грудня 2016 року на адресу Катеринівської виправної колонії №46 було відправлено повідомлення про те, що громадянин ОСОБА_3 , до місця проживання не прибув та не з`явився до ОВС для реєстрації та постановки на облік як адміністративно наглядного.
Також було встановлено, що 05 березня 2017 року гр. ОСОБА_3 було оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 186 та ч.1 ст. 187 КК України в місті Києві. Вказане свідчить про те, що після звільнення з Катеринівської виправної колонії №46 гр. ОСОБА_3 , ігноруючи ухвалу суду Сарненського районного суду Рівненської області від 14.11.2016 року, якою встановлено останньому адміністративний нагляд, прибув до міста Києва, не став на шлях виправлення і продовжив вчиняти тяжкі злочини.

Таким чином, ОСОБА_3 , своїми діями вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ст. 395 КК України, тобто неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.

В обвинувальному акті, прокурором заявлено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. Зазначено, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

При цьому до суду разом із обвинувальним актом подано заяву підозрюваного ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника - адвоката ОСОБА_4 , в якій підозрюваний зазначив, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 395 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.
Судом встановлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 , в присутності його захисника ОСОБА_4 , прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

В обвинувальному акті прокурором заявлено клопотання, в якому він просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його заяви щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути у порядку, визначеному ст. ст. 381, 382 КПК України.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України, а саме неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу винного, який раніше судимий, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: щире каяття.
Обставинами, визначеними ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує, що вчинене, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та відсутність обставин що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що для досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, а саме виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень є необхідним та достатнім призначити покарання, в межах санкцій ст. 395 КК України у виді арешту, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів.

Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 395 КК України і призначити йому покарання у виді арешту строком 2 (два) місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання після набрання вироком законної сили.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1