Справа № 456/2045/22
Провадження № 1-кп/456/307/2022
УХВАЛА
про накладення грошового стягнення
та привід обвинуваченого

22 вересня 2022 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий під час розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000885 від 02.12.2021 відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, клопотання прокурора про накладення на обвинуваченого грошового стягнення та привід обвинуваченого,

в с т а н о в и в :
В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області з 30.06.2022 перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000885 від 02.12.2021 відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

Суд позбавлений можливості провести підготовче судове засідання, оскільки обвинувачений не прибуває до зали суду. Зокрема, 26 липня 2022 року обвинувачений будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив. 22.09.2022 обвинувачений в судове засідання не з`явився, подавши самостійно в канцелярію суду 21.09.2022 заяву про відкладення розгляду справи за станом здоров`я, і при цьому не подав суду належних документів, які б підтверджували поважність причин його неприбуття в судове засідання, зокрема медичних документів, передбачених Інструкцією про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян (затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України № 455 від 13.11.2001 року; зареєстрована у Міністерстві юстиції України 04.12.2001 року за № 1005/6196).

У зв`язку з цим, 27 липня 2022 року на адресу обвинуваченого скеровано повідомлення про розгляд справи, в якому роз`яснено обвинуваченому процесуальні наслідки неявки в судове засідання без поважних причин.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просить накласти на обвинуваченого грошове стягнення, в порядку, передбаченому КПК України за неявки в судові засідання 26 липня 2022 року та 22 вересня 2022 року, та застосувати відносно обвинуваченого привід. Зокрема, вказав, що обвинувачений не подав суду жодного належного документу, який би підтверджував поважність причин неприбуття в судові засідання.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_4 клопотання прокурора підтримала в повному обсязі.

Суд, заслухавши думку учасників, оглянувши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Так, вирішуючи питання про накладення на обвинуваченого грошового стягнення за неявки в судові засідання 26 липня 2022 року та 22 вересня 2022 року, суд звертає увагу на таке.

Статтею 323 КПК України передбачено, що якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК, обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до суду, а в разі неможливості своєчасного прибуття - заздалегідь повідомити про це.

Відповідно до ст. 139 КПК, якщо обвинувачений, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом) не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку не прибуття на виклик слідчого судді, суду.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2022 року становить 2481 гривню.

Відповідно до ч. 2 ст. 144 КПК, грошове стягнення під час судового провадження накладається за клопотанням прокурора чи за власною ініціативою суду.

Згідно з ч. 2 ст. 146 КПК, під час судового провадження питання про накладення грошового стягнення на особу розглядається негайно після його ініціювання.

Згідно зі ст. 318 КПК судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку. Судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Із системного аналізу ст. 42 КПК, убачається, що беззаперечним обов`язком обвинуваченого є його явка за викликом до суду, а в разі наявності поважних причин неможливості прибути за викликом до суду у визначений час, передбачених ст. 138 КПК, обвинувачений зобов`язаний заздалегідь повідомити про це суд.

З приводу невиконання обвинуваченим обов`язків, передбачених п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України суд зазначає таке.

Обвинувачений ОСОБА_5 не з`явився у судові засідання 26 липня 2022 року та 22 вересня 2022 року, про які був належним чином повідомлений, що є порушенням його обов`язків, встановлених п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України.

Про час та дату вказаних судових засідань обвинувачений був повідомлений належним чином у розумінні ч. 1 ст. 136 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Належне повідомлення обвинуваченого про час та дату судового засідання, призначеного на вказані дати та час, підтверджується телефонограмою та письмовою розпискою обвинуваченого, а також отриманою судом від обвинуваченого заявою, що свідчить про його обізнаність про призначені судові засідання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 138 КПК України, поважними причинами неприбуття особи на виклик є: затримання, тримання під вартою або відбування покарання (1); обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення (2); обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини) (3); відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо (4); тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад (5); смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю (6); несвоєчасне одержання повістки про виклик (7); інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик (8).

Тобто відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 138 КПК України, поважною причиною неприбуття особи на виклик є тяжка хвороба або перебування у закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад.

Відповідно до вимог п. п. 1.1., 1.2. розділу 1 «Загальні положення» Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян (затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України № 455 від 13.11.2001 року; зареєстрована у Міністерстві юстиції України 04.12.2001 року за № 1005/6196), тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності. Видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється, крім випадків, обумовлених п. п. 1.13, 2.7, 2.16, 2.17, 2.18, 2.19, 2.20, 3.4, 3.16, 6.6.

Враховуючи вимоги п. 5 ч. 1 ст. 138 КПК України та наведені норми Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян суд приходить до висновку про відсутність у обвинуваченого поважних причин неприбуття до суду у судові засідання 26 липня 2022 року та 22 вересня 2022 року, оскільки належного доказу на підтвердження наявності у обвинуваченого тяжкої хвороби та/або перебування його в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням, матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце судових засідань 26 липня 2022 року та 22 вересня 2022 року, не виконав без поважних причин покладений на нього процесуальний обов`язок прибути за викликом до суду, а тому наявні підстави для накладення на нього грошового стягнення.

При визначенні розміру грошового стягнення обвинуваченому, суд враховує те, що обвинувачений 26 липня 2022 року не повідомив про причини свого неприбуття в судове засідання та повідомив суд про те, що він хворіє 21 вересня 2022 року, при цьому подав самостійно заяву в канцелярію суду, що не може свідчити про тяжку хворобу або перебування на лікуванні в медичному закладі, жодного документу на підтвердження наведеного суду не надав, тому грошове стягнення йому суд визначає у виді 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить: за неявку в судове засідання 26.07.2022 2481,00 грн. та за неявку в судове засідання 22.09.2022 - 2481,00 грн.

Європейський суд з прав людини відзначає, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати певним обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності апеляції. Тим не менш, застосовані обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Крім того, обмеження відповідатимуть вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції), якщо вони переслідують законну мету та існує розумне співвідношення пропорційності між використаними засобами та метою, що переслідується (див. рішення від 3 листопада 2009 року у справі «Давран проти Туреччини» («Davran v. Turkey»), заява №18342/03, § 37; рішення від 15 вересня 2016 року у справі «Йохансен проти Німеччини» («Johansen v. Germany»), заява № 17914/10, § 44 та ін.).

При цьому ЄСПЛ окремо наголошує, що саме національні суди уповноважені тлумачити національні процесуальні правила, такі як строки, покликані забезпечувати правову визначеність; роль Суду зводиться лише до перевірки того, чи є наслідки такого тлумачення сумісними з Конвенцією (див. рішення від 15 вересня 2016 року у справі «Йохансен проти Німеччини» («Johansen v. Germany»), заява № 17914/10, § 45 та ін.)

Поряд із цим, ККС ВС у постанові від 09.04.2019 року у справі № 306/1602/16-к зауважує, що процесуальний закон забезпечує дотримання прав осіб, а не використання їх для зловживання. При цьому в ухвалі від 18.09.2018 у справі № 1-9/11 суд виходить із позиції, що законодавець чітко передбачив правила поведінки сторін у кримінальній справі на подання доказів, участь в їх дослідженні та доведенні їх переконливості, виступ у судових дебатах, оскарження процесуальних рішень суду, тобто учасники судового процесу мають діяти відповідно до загальних положень судового розгляду, а не зловживати своїми правами.

Суд зауважує, що неявка обвинуваченого в судові засідання слугувала підставою для неодноразового відкладення розгляду справи, що впливає на загальні строки розгляду кримінального провадження, визначені ст.28 КПК України. Вказана поведінка обвинуваченого свідчить про зловживання процесуальними правами і є такою, що спрямована на затягування розгляду кримінального провадження та порушення розумних строків його розгляду.

На підставі наведеного, суд встановолює, умисний характер дій обвинуваченого, направлений на невиправдане затягування процесу та зловживання своїми процесуальними правами.

Вирішуючи клопотання прокурора в частині приводу обвинуваченого, суд враховує таке.

Згідно зі ст. 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження для забезпечення мети досягнення дієвості цього провадження є привід.

Відповідно до ст.139 КПК України якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив причини свого неприбуття до підозрюваного, обвинуваченого, свідка може бути застосовано примусовий привід.

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 140 КПК України привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений час. Привід може бути застосований до обвинуваченого.

Вимогами ст.323 КПК України передбачено, що якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового судового засідання і вживає заходів щодо забезпечення його прибуття до суду, та має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого.

Слід зазначити, що обвинувачений ОСОБА_5 , будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, в судові засідання, які були призначені на 12.00 год. 26 липня 2022 року та 12.30 год. 22 вересня 2022 року не з`явився, про належне сповіщення останнього свідчать рекомендоване зворотне повідомлення, яке повернулося на адресу суду та телефонограма, складена секретарем судових засідань, а відтак, є всі підстави для застосування до обвинуваченого приводу.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 28, 42, 136, 138, 139, 140, 144, 146, 318, 323 КПК України, -

п о с т а н о в и в :
Встановити умисний характер дій обвинуваченого ОСОБА_5 , направлений на невиправдане затягування процесу та зловживання своїми процесуальними правами.

Визнати неповажною причину неявки обвинуваченого ОСОБА_5 в судове засідання, призначене на 26 липня 2022 року.

Накласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 грошове стягнення у розмірі 1 (одного) прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2481 /дві тисячі чотириста вісімдесят одну/ грн. 00 коп.

Визнати неповажною причину неявки обвинуваченого ОСОБА_5 в судове засідання, призначене на 22 вересня 2022 року.

Накласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 грошове стягнення у розмірі 1 (одного) прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2481 /дві тисячі чотириста вісімдесят одну/ грн. 00 коп.

На підтвердження сплати обвинуваченим ОСОБА_5 грошового стягнення, надати суду оригінали платіжних доручень.

Відкласти підготовче судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України на 16 год. 30 хв. 12 жовтня 2022 року /резервні дати судових засідань: 09.30 год. 17.10.2022, 11.00 год. 03.11.2022, 11.00 год. 17.11.2022/.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , привід через органи внутрішніх справ в приміщення Стрийського міськрайонного суду Львівської області (Львівська обл., м. Стрий, вул. Валова,12, 2 пов., каб.№3) на 16 год. 30 хв. 12 жовтня 2022 року.
Про виконання приводу або неможливості виконання із зазначенням причин інформувати головуючого до судового засідання письмово.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Стрийського РУП ГУНП у Львівській області та для контролю прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_3 ..

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її проголошення. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1