ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/9890/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/240/22 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - в порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду матеріали провадження № 11-сс/817/240/22 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 серпня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , підозрюваного за ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 02 серпня 2022 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначено ОСОБА_7 заставу в сумі 104000 грн.

Захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вважає, що підозра відносно ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому злочину є неконкретизована.

Вказує на те, що необхідність застосування тримання під вартою до підозрюваного не може аргументуватись лише тяжкістю злочину без належного обгрунтування існування ризиків.

Крім того, зазначає, що слідчим суддею не наведено жодних обставин, які б свідчили про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали подану апеляцію з викладених у ній мотивів, прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечив, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних міркувань.

Як вбачається з матеріалів провадження, СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000311 від 21 лютого 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

01 серпня 2022 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжці) , поєднаній з проникненням у житло, на суму 24604,99 грн. з будинку потерпілої, в який він проник шляхом розбиття вікна на другому поверсі.

Перевіряючи висновок слідчого судді щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення колегія суддів вважає, що він є вірним оскільки зроблений на підставі ретельної перевірки та аналізу доказів, долучених до клопотання, зокрема, даних які містяться у:

заяві ОСОБА_11 про вчинення злочину від 21 лютого 2022 року;

протоколі огляду місця події від 21 лютого 2022 року;

протоколі допиту потерпілої ОСОБА_12 від 22 лютого 2022 року;

протоколі допиту свідка ОСОБА_13 від 20 червня 2022 року;

протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_13 від 20 червня 2022 року;

протоколі допиту свідка ОСОБА_14 від 22 лютого 2022 року;

протоколі допиту свідка ОСОБА_15 від 22 лютого 2022 року;

заяві ОСОБА_7 про щиросердне зізнання від 21 лютого 2022 року;

поясненнях ОСОБА_7 від 22 лютого 2022 року;

протоколі вилучення предметів чи речей під час їх добровільної видачі від 23 лютого 2022 року;

постанові про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів та передачу їх на зберігання від 23 лютого 2022 року;

повідомленні про підозру ОСОБА_7 від 01 серпня 2022 року;

протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 01 серпня 2022 року.

При цьому, колегія суддів погоджується з тим, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

З огляду на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років та яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про те, що існує ризик його переховування від органів досудового розслідування та суду оскільки усвідомлюючи те, що йому загрожує реальне покарання у виді позбавлення волі він може переслідувати мету його уникнення; також може незаконно впливати на інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні, які безпосередньо не допитані судом, з метою зміни ними показань, які вони надали органу досудового розслідування; а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний, не працює, не має постійного джерела доходу та постійного місця проживання, а також наяність щодо нього 4 інших обвинувальних у суді, дає підстави вважати високою ймовірність вчинення ним інших кримінальних правопорушень у випадку застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Крім цього, слідчий суддя врахував обставини, визначені ст. 178 КПК України дані про особу підозрюваного, її матеріальний стан, відсутність постійного місця проживання, відсутність джерел доходів, та вірно визначено в якості альтернативи заставу у розмірі сорок розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, яка зможе забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.

Отже, посилання апелянта на неконретизованість підозри ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, недоведення прокурором ризиків, визначених ст.177 КПК України та можливість застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобоязання не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали слідчого судді в апеляційному порядку, а тому підстав для скасування оскаржуваної ухвали немає, в звязку з чим задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

Постановила:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 серпня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді