У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2022 року м. Ужгород
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгорода Закарпатської області, громадянина України, українця, мешканця АДРЕСА_1 , ніде не працюючого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-
Із поданого слідчим клопотання вбачається, що починаючи з жовтня 2020 року ОСОБА_7 , будучи фізичною особою-підприємцем та засновником ТОВ «ВІТАФАРМ», діяльність якого пов`язана із наданням фармацевтичних послуг, з метою незаконного збагачення шляхом вчинення злочинів з незаконного обігу психотропних речовин, будучи організатором злочинів, усвідомлюючи те, що шляхом проведення заборонених операцій у сфері незаконного обігу психотропних речовин є можливість швидко, незаконно збагатитись, а також знаючи про місце та особу у якої можна придбати психотропну речовину- альпразолам, яка міститься в лікарських препаратах «XANAX» та «Frontin», які в Україні не зареєстровані як лікарські засоби, зможе забезпечувати учасників групи цією речовиною для подальшого збуту, вирішив цим скористатись, після чого, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи незаконність та протиправність своїх дій, у період з жовтня 2020 року по лютий 2022 року, організував стійку злочинну групу, до складу якої залучив в якості виконавців ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ОСОБА_4 , як член організованої групи, згідно розробленого плану та розподілу ролей, діяв як виконавець, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, за вказівкою організатора злочинної групи ОСОБА_7 , безпосередньо приймав участь у зберіганні та пересиланні психотропних речовин, особисто займався підшукуванням нових осіб для подальшого збуту їм психотропних речовин, за обумовлену перед тим грошову вартість. Крім того, контролював кількість отриманих від незаконної діяльності грошових коштів, які в подальшому передавав організатору ОСОБА_7 , для подальшого розподілу між членами організованої групи, дотримуючись при цьому обумовлених правил поведінки при зустрічах із іншими членами групи та покупцями заборонених речовин з метою не викриття їх незаконної діяльності для досягнення єдиного злочинного результату з незаконного збагачення.
Для досягнення злочинної мети відомої всім учасникам організованої групи, її члени діяли спільно і узгоджено, при цьому кожний з них вносив свій вклад у вчинення злочинів, згідно з покладеною на нього функцією, усвідомлюючи, що вчиняє злочини спільно із іншими його учасниками, відповідно до визначеного напрямку діяльності та розуміючи, що обумовлена злочинна мета може бути досягнута лише в результаті спільної діяльності всіх членів організованої групи.
У складі організованої злочинної групи, ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , умисно, з корисливих мотивів, вчинили ряд злочинів, пов`язаних із незаконним обігом психотропних речовин на території Закарпатської області.
Так, ОСОБА_7 , діючи у складі організованої злочинної групи, разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , будучи зорганізованими з метою незаконного збагачення, з розподілом функцій кожного із учасників групи, згідно розробленого ОСОБА_7 злочинного плану при невстановлених розслідуванням обставинах місці та часі, в період з жовтня 2020 року по лютий 2022 року, умисно, незаконно, з корисливих мотивів, здійснювали придбання у невстановленої слідством особи для подальшого збуту невстановлену кількість психотропної речовини альпразолам, яка міститься в лікарських препаратах «XANAX» та «Frontin», які в Україні не зареєстровані як лікарські засоби.
Після придбання вказаної речовини, ОСОБА_7 на досягнення єдиного злочинного плану згідно розподілених функцій в складі організованої злочинної групи, разом із її учасниками ОСОБА_4 та ОСОБА_8 умисно, незаконно забезпечували зберігання з метою подальшого збуту вказаної забороненої в обігу психотропної речовини по місцю ведення своєї підприємницької діяльності, а саме ТОВ «ВІТАФАРМ», що розташовується за адресою: офіс 38, вул. Оноківська, 10, м. Ужгород, а також за місцями фактичного проживання учасників організованої групи, за адресами: АДРЕСА_2 , м. Ужгород, вул. Грабаря, 7, АДРЕСА_3 .
10.02.2022року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, тобто незаконне зберігання з метою збуту та збут психотропних речовин, вчинені повторно, організованою групою.
11.02.2022 року до підозрюваного ОСОБА_4 . Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 60 (шістдесяти) днів, а саме до 08.04.2022 включно.
Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується комплексом зібраних у провадженні доказів, зокрема: протоколами негласних слідчих (розшукових) дій, висновками судових експертиз.
Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин, які відноситься до категорії особливо тяжких і за які йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Разом з тим, як стверджує у клопотанні слідчий, у сторони обвинувачення, з метою виконання завдань кримінального провадження, зокрема шляхом забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, є необхідність у проведенні ряду слідчих та процесуальних дій, без проведення яких завершити досудове розслідування у визначений законом термін не можливо, зокрема необхідно: отримати висновки судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, які на даний час перебувають на виконанні Закарпатського НДЕКЦ МВС України; долучити до матеріалів кримінального провадження клопотання про проведення НСРД, а також ухвали про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій; за результатами отриманих матеріалів НСРД вирішити питання, щодо необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, допиту свідків; провести огляд предметів - мобільних телефонів, вилучених під час проведення обшуків з метою встановлення відомостей, які б мали доказове значення у вказаному кримінальному провадженні; після встановлення всіх фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення та отримання всіх необхідних експертиз, вирішити питання про зміну раніше повідомленої підозри;виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.
Перелічені вище слідчі та процесуальні дії мають доказове значення у провадженні, є необхідними для об`єктивного розслідування кримінального провадження та не є вичерпними, оскільки після їх проведення може виникнути необхідність у проведенні інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій.
Крім того, не відкриття матеріалів НСРД, у тому числі і ухвал суду про надання дозволу на їх проведення стороні захисту в порядку ст. 290 КПК є підставою для визнання таких доказів недопустимими (Постанова ВСУ від 16.03.2017 № 5-364кс16).
Провести вказані слідчі дії у двомісячний строк не видалось за можливе у зв`язку з відсутністю всіх протоколів про результати проведення негласних слідчих розшукових дій та документів, які стали підставою їх проведення у кримінальному провадженні, та у зв`язку із значною кількістю та тривалістю проведення інших слідчих, процесуальних дій без яких неможливо завершити досудове розслідування.
Беручи до уваги вищевикладене, з метою запобігання спробам підозрюваним ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, слідчий у клопотанні просить продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав, просив продовжити строк дії запобіжного заходу, оскільки завершити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення строку дії запобіжного заходу, зокрема до 08 квітня 2022 року є не можливим, через необхідність проведення ряду слідчих та процесуальних дій. Також зазначив, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати.
Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 заперечив проти заявленого клопотання, просив у задоволенні такого відмовити через необґрунтованість та безпідставність.
Також заявив клопотання про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 на більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, а саме у виді домашнього арешту. Зокрема зазначив, що на даний час до підозрюваного ОСОБА_4 можна застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Це пов`язано із суттєвою зміною фактичних обставин кримінального провадження, які були враховані під час обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Як стверджує захисник, у кримінальному провадженні органом досудового розслідування в повній мірі проведені невідкладні слідчі дії, які були направлені на збереження доказової інформації, встановлені та допитані очевидці подій, які стали підставою для початку кримінального провадження. Отже органом досудового розслідування вжиті всі необхідні заходи, які унеможливлюють будь-який вплив як на учасників кримінального процесу так і зібрані докази з боку підозрюваного ОСОБА_4 . Також підозрюваний ОСОБА_4 не вчиняв будь-яких дій направлених на переховування від слідства та суду та не чинив спроб переховатися, а також залишити територію Закарпатської області або України. ОСОБА_4 не має наміру впливати на свідків, експерта, спеціаліста у даному кримінальному провадженні, не має наміру перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчиняти будь-які протиправні дії. Також ОСОБА_4 позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Відповідно до документів, які стали предметом дослідження при вирішення питання про обрання запобіжного заходу, органом досудового розслідування вилучені всі необхідні речі та документи, які на думку сторони обвинувачення мають доказове значення у кримінальному провадженні.
З огляду на викладене, ризики, передбачені ст.177 КПК України, що були взяті до уваги при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 на даний час перестали існувати.
Дані які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_4 вказують, що належна процесуальна поведінка останнього може бути забезпечена без застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_4 раніше не судимий, по місцю постійного проживання характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки за місцем постійного проживання та має сім`ю, окремі члени якої потребують постійного стороннього догляду та піклування. Батьки ОСОБА_4 з якими він постійно проживає є пенсіонерами, а батько ОСОБА_9 є інвалідом та учасником ліквідації ядерних аварій. Разом з цим бабуся ОСОБА_4 - ОСОБА_10 має важки вади зору та не здатна пересуватися без сторонньої допомоги. Отже тримання під вартою ОСОБА_4 невиправдано негативно позначається на їх життєдіяльності та призводить до тяжких наслідків.
Крім цього, захисник зазначив, що стан здоров`я ОСОБА_4 різко погіршується під час тримання його під вартою, внаслідок рецидиву діагностованих у нього захворювань: хронічний вірусний гепатит С середнього ступеня важкості; хронічний гастродоуденіт; вторинний набутий хронкриптогенний панкреатит, при не дотриманні дієтичних приписів та у зв`язку з відсутністю підтримуючої терапії та нагляду з боку лікаря.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, також зазначив, що перебуваючи під вартою він зробив належні висновки щодо своїх протиправних дій, має намір вести законослухняний спосіб життя.
Заслухавши думку прокурорапипка ОСОБА_11 про доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , пояснення захисника ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_4 , клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.
Згідно ч. 1, 2 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.
Як зазначено у ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 201 КПК України та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
10.02.2022 року ОСОБА_4 було оголошено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 KK України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому правопорушень повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.03.2022 року строк досудового розслідування даного кримінального провадження продовжено до шести місяців, тобто до 10 серпня 2022 року.
Також з матеріалів клопотання вбачається, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави. Встановлено строк дії такої ухвали до 10 квітня 2022 року включно.
При обранні запобіжного заходу слідчим суддею було враховано тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 307 КК України, санкція за які передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, яке у відповідності до ст. 12 КК України є особливо тяжким кримінальним правопорушенням те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, проте слідчим суддею встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.
Підставою для тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою є наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
При цьому, проаналізувавши матеріали клопотання про продовження строків тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов висновку, що таке не містить жодного документального обґрунтування на підтвердження факту подальшого існування встановлених раніше ризиків.
Так, зі спливом часу, слідчий суддя вважає, що практично на даний час відсутній ризик незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки, відносно підозрюваної ОСОБА_8 обрано судом запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави а також відносно підозрюваного ОСОБА_7 , який підозрюється, як організатор злочинної групи,обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, тобто, у підозрюваних були можливості реалізувати вплив на свідків, експертів та інших учасників цього кримінального провадження безпосередньо протягом тривалого проміжку часу. Також підозрювані у дному кримінальному провадженні мали можливість координувати свої дії із невстановленими на даний час співучасниками злочину, що можуть впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження. Крім того, специфіка доказування у справах зазначеної категорії передбачає, що більшість свідків у цих кримінальних провадженнях є легендованими особами, що також виключає вплив на них з боку підозрюваних.
З тих самих підстав відпала наявність ризиків щодо можливості підозрюваного ОСОБА_4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, наявність яких було враховано слідчим суддею при обранні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що на цей час об`єктивно існує лише один ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_4 має сім`ю, окремі члени якої потребують постійного стороннього догляду та піклування. Зокрема, батьки ОСОБА_4 з якими він постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є пенсіонерами, а батько ОСОБА_9 є інвалідом та учасником ліквідації ядерних аварій, а бабуся - ОСОБА_10 має важкі вади зору та не здатна пересуватися без сторонньої допомоги.
Також слідчим суддею приймається до уваги і стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 , який значно погіршився , що встановлено з наданої у судовому засіданні ахисником ОСОБА_5 медичної документації , яка свідчить про хронічний вірусний гепатит С середнього ступеня важкості; хронічний гастродоуденіт; вторинний набутий хронкриптогенний панкреатит, при не дотриманні приписів та у зв`язку з відсутністю підтримуючої терапії та нагляду з боку лікаря відносно підозрюваного ОСОБА_4 в умовах його тримання під вартою.
Як зазначено у п. 2.2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2014 року № 14 «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанцій процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).
Як засвідчать результати аналізу судової практики, суди в ухвалах про продовження строку тримання під вартою не співвідносять доцільність подальшого застосування тримання під вартою з особливістю тих дій, які слід провести для завершення провадження.
Таким чином, обґрунтування доцільності продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177-178 КПК, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.
Слідчий суддя також враховує вимоги ст. 5 Конвенції, правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку».
Пункт 3 ст. 5 Конвенції визначає право заарештованого на розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження, при цьому таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Слідчим суддею також приймаються до уваги обставини, визначені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях за ч. 3 ст. 307, КК України, вік та стан здоров`я підозрюваного, який має тяжкі хронічні захворювання, які різко погіршуються під час тримання його під вартою, внаслідок рецидиву, а саме хронічний вірусний гепатит Є середнього ступеня важкості; хронічний гастродоуденіт; вторинний набутий хронкриптогенний панкреатит, при не дотриманні дієтичних приписів та у зв`язку з відсутністю підтримуючої терапії та нагляду з боку лікаря, що підтверджується наданими суду доказами.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 також повідомив, що перебуваючи під вартою він зробив належні висновки щодо своїх протиправних дій, не має наміру перешкоджати досудовому розслідуванню, впливати на свідків чи будь яких інших осіб у цьому кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати вчиняти даний злочин.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що оскільки кількість наявних ризиків на даний час зменшилася, підозрюваний у цьому кримінальному провадженні є виконавцем, тобто займає нижню сходинку в ієрархії організованої злочинної групи, що значно знижує його суспільну небезпеку та мав достатньо часу для усвідомлення зазначеного факту в умовах ізоляції від суспільства, відтак слідчий суддя дійшов висновку, що задля убезпечення ризиків, які на цей час існують, можливо змінити раніше обраний запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування засобів електронного контролю строком до двох місяців, тобто до 30 травня 2022 року включно.
При цьому, слід зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 протягом терміну дії даної ухвали виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; заборонити цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи та навчання; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що слідчим у клопотанні не доведено, що обставини, зазначені у частині третій ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, а відтак, у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 178, 183, 184,193-194, 197, 199, 202, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу задовольнити.
Змінити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ужгорода Закарпатської області, громадянину України, українцю, мешканцю АДРЕСА_1 , ніде не працюючому, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю.
Звільнити ОСОБА_4 з-під варти негайно.
У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;
- заборонити цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи та навчання;
- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Встановити строк дії ухвали про тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом в межах строку досудового розслідування, а саме до 30 травня 2022 року включно.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Закарпатській області.
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено і проголошено 04.04.2022 року о 16 год. 35 хв..

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1