СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2298/22
ун. № 759/9260/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2022 року м. Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування арешту в рамках матеріалів кримінальної справи № 20-3961 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

у серпні 2022 р. заявники звернулися до суду із вищезазначеним клопотаням.

Клопотання обгрунтовують тим, що згідно відомостей з єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, 19.04.2012 ДП "Інформаційний центр" МЮ України № 12416048 зареєстровано постанову від 19.04.2012 слідчого СУ ГУМВС України у м. Києві про накладення арешту на 1/2 квартири АДРЕСА_1 , як на майно, власниками якого є заявники в рівних долях.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України 2012 року підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно з п. 9 Перехідних положень КПК України 2012 року запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Як вбачається з клопотання та матеріалів доданих до нього, арешт на майно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був застосований під час проведення досудового слідства до дня набрання чинності КПК України 2012 року, і тому продовжує свою дію до моменту його зміни, скасування чи припинення у порядку, що був передбачений нормами КПК України 1960 року.

Частина 6 статті 126 КПК України 1960 року передбачала, що накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Таким чином, заявникам з даним клопотанням слід звернутися до органу, який здійснював досудовий розгляд кримінального провадження та в провадженні якого перебувало кримінальне провадження.

Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки скасування арешту з майна, який був накладений до набрання чинності КПК України 2012 року не входить до компетенції суду.

Крім того, заявникам роз`яснюється, що у випадку відмови слідчого органу у задоволенні клопотання про зняття арешту майна, вони не позбавлені права звертатися до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту в цивільно-правовому порядку, з урахуванням правових позицій, наведених у постанові Верховного Суду України від 15.05.2013.

Керуючись п. 9 Перехідних положень КПК України 2012 року, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування арешту в рамках матеріалів кримінальної справи № 20-3961 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, та набирає законної сили в день її винесення.

Слідчий суддя Святошинського

районного суду м. Києва Оксана УЛ`ЯНОВСЬКА