КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 липня 2021 року, відносно

ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Турецької Республіки, проживає за адресою: АДРЕСА_1

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_5 , в інтересах

ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 від 16 грудня 2020 року про видачу особи (екстрадицію).

Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні скарги, вказав, що на час прийняття постанови начальником Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 про видачу (екстрадицію) ОСОБА_8 були відсутні обставини, передбачені ст. 589 КПК України, що перешкоджали видачі особи іноземній державі, та дійшов висновку, що постанова відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_8 , подали апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_5 в своїй апеляційні скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вважає, що дану ухвалу слідчого суді постановлено з істотним порушенням кримінально - процесуального законодавства України.
Вказує, що судове засідання 05 липня 2021 року, під час якого слідчий суддя розглянув скаргу та проголосив оскаржувану Ухвалу, відбулось без участі ОСОБА_8 та його захисника. Обставини, при яких відбулося дане засідання, є предметом розгляду у ДБР, куди захисник звернувся одразу після отримання короткого тексту ухвали, а також 07 липня 2021 року звернувся окремо із письмовою заявою про вчинення злочину суддею.
Таким чином, як вважає апелянт, вимоги закону про проведення судового розгляду скарги на рішення про видачу особи (екстрадицію) за обов`язкової участі особи, щодо якої прийнято рішення про видачу, тобто в цьому випадку ОСОБА_8 , слідчим суддею були проігноровані, що на думку сторони захисту є підставною для скасування вказаної ухвали слідчого судді.

Захисник ОСОБА_6 в своїй апеляційні скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_8 , на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового Співробітництва ОСОБА_10 від 16 грудня 2020 року про видачу особи (екстрадицію).
Вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки не містить чіткого визначення законодавчих підстав для прийняття рішення про видачу особи (екстрадицію) та відомостей про дослідження та обгрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин.

Зазначає, що ухвалу слідчого судді постановлено без обгрунтування причин не взяття до уваги фактів та обставин, заявлених стороною захисту на користь ОСОБА_8 , у тому числі: позбавлення сторони захисту права на ознайомлення з матеріалами екстрадиційної перевірки; винесення постанови про видачу особи (екстрадицію) суб`єктом, що не має належних та достатніх повноважень; ігнорування клопотань сторони захисту щодо витребування додаткової інформації у запитуваної сторони; ігнорування органами прокуратури інформації щодо позбавлення права на захист ОСОБА_8 як підозрюваного, який є фігурантом досудового розслідування, яке на даний момент триває; фактів перешкоджання здійснення адвокатської діяльності при захисті прав та свобод ОСОБА_8 зі сторони відповідних посадових осіб Турецької Республіки; факту кваліфікації дій ОСОБА_8 за взаємовиключними частинами ст. 115 КК України (ч. 1 та ч. 2 ст. 115 КК України); факту закінчення строку давності притягнення до кримінальної відповідальності згідно кримінального закону України та Турецької Республіки, що є підставою для відмови у видачі особи (екстрадиції) в контексті вимог положень ст. 49 КК України; факти наявності суттєвих розбіжностей у матеріалах екстрадиційної перевірки, які надано запитуваною стороною.

Крім того, захисник посилається на неповноту надання Офісом Генерального прокурора матеріалів проведення екстрадиційної перевірки безпосередньо до суду першої інстанції та вказує, що матеріали екстрадиційної перевірки, які перебувають у віданні Державної міграційної служби України не в повній мірі відповідають матеріалам, що надані Офісом Генерального прокурора слідчому судді.

Отже, слідчим суддею не враховано та не в повній мірі взято до уваги докази, що можуть мати суттєве значення для надання об`єктивної оцінки правомірності прийняття постанови.
Також захисник посилається на порушення п.3 ч.2 ст. 412 КПК України, а саме проведення судового засідання за відсутності особи, стосовно якої розглядається питання щодо видачі (екстрадиції).

Захисник ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_8 , та скасувати постанову начальника Департаменту міжнародно-правового Співробітництва ОСОБА_10 про видачу особи (екстрадицію).

Апелянт також вказує на неврахування судом обставин, заявлених стороною захисту на користь ОСОБА_8 .

В судове засідання учасники судового провадження в черговий раз не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені завчасно та належним чином, що, з урахуванням перебування даного судового провадження в апеляційному суді більше одного року та перенесення судових засідань з повідомленням учасників 23 рази, дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу, виключно у процесуальному аспекті, у їх відсутність.
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 підлягає задоволенню, а апеляційні скарги інших захисників підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, постановою начальника Департаменту міжнародно-правового Співробітництва ОСОБА_10 від 16 грудня 2020 року про видачу особи (екстрадицію), видано до Турецької Республіки громадянина цієї держави ОСОБА_8 , для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ст. 82/1-а, ст. 22/1-2-3-4 КК Турецької Республіки.

11 січня 2021 року адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), подав скаргу до Печерського районного суду м. Києва на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 від 16 грудня 2020 року про видачу особи (екстрадицію).
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 липня 2021 року залишено без задоволення вказану скаргу ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_8 , на постанову про видачу особи (екстрадицію).

Відмовляючи у задоволенні скарги слідчий суддя вказав, що на час прийняття постанови начальником Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 про видачу (екстрадицію) ОСОБА_8 були відсутні обставини, передбачені ст. 589 КПК України, що перешкоджали видачі особи іноземній державі, відтак постанова відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.
Рішення слідчого судді має повністю відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно ухвалюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 591 КПК України рішення про видачу особи (екстрадицію) може бути оскаржено особою, стосовно якої воно прийняте, її захисником чи законним представником до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого така особа тримається під вартою, крім випадку, передбаченого статтею 588 цього Кодексу. Якщо до особи застосовано запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, скарга на рішення про видачу такої особи (екстрадицію) може бути подана до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого розташований відповідний центральний орган України.

Згідно ч.3 ст. 591 КПК України розгляд скарги здійснюється слідчим суддею протягом п`яти днів з дня її надходження до суду. Судовий розгляд проводиться за участю прокурора, який проводив екстрадиційну перевірку, особи, щодо якої прийнято рішення про видачу, її захисника чи законного представника, якщо він бере участь у провадженні.

Разом з тим, як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, розгляд скарги на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 від 16 грудня 2020 року про видачу особи (екстрадицію), проведено без участі особи щодо якої ставилось питання про її видачу (екстрадицію), а також захисників, що не узгоджується із вимогами ч.3 ст. 591 КПК України.

Враховуючи встановлені порушення КПК України, які мали місце під час розгляду скарги слідчим суддею, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, оскільки слідчим суддею при постановленні ухвали були допущені істотні порушення кримінального процесуального закону, які, на думку колегії суддів, перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтовано судове рішення, то ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 309, 376, 404, 405, 407, 422, 584, 590, 591 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - задовольнити, апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 липня 2021 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 від 16 грудня 2020 року про видачу особи (екстрадицію) скасувати.

Постановити ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), на постанову начальника Департаменту міжнародно-правового співробітництва Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 від 16 грудня 2020 року про видачу особи (екстрадицію), слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/19/2022
Єдиний унікальний номер 757/513/21
Категорія: ст. 591 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_12
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1