Справа №295/5467/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2022 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001260 від 14.03.2020 року,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, в обґрунтування вимог якого зазначає, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 23.03.2020 у справі № 295/3476/20 задоволено клопотання слідчого Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001260 від 14.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та накладено арешт на 15 змивів, які здійснені за допомогою стерильних марлевих тампонів, 4 пластикові пляшки з прозорою рідкою речовиною, 3 целофанові пакети з сухою подрібленою рослинною масою, 4 целофанові згортки з невідомою речовиною, 5 зарядних пристроїв, 6 пластинок таблеток із назвою «Гавана», 1 пластинка таблеток із назвою «Пригабалін», акумулятор до мобільного телефону «Нокіа», 2 мобільних телефони марки «Самсунг», що були вилучені під час огляду місця події 14.03.2020 року за адресою: м.Житомир, вул. Транспортна, 2. ОСОБА_3 вважає, що на даний час відпала потреба у подальшому застосуванні арешту майна оскільки 26.12.2020 року було винесено постанову про закриття вищевказаного кримінального провадження.

В судове засідання заявник не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Від старшого дізнавача СД Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд клопотання без її участі у зв`язку із великою службовою завантаженістю. Крім того, дізнавач вказала, що заперечує з приводу задоволення клопотання, у зв`язку з тим що заявником не доведено факту права власності на вказане в клопотанні майно.

Слідчий суддя вивчивши надані матеріали, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, доходить наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в рамках кримінального провадження №0001260 від 14.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 23.03.2020 у справі № 295/3476/20 накладено арешт на 15 змивів, які здійснені за допомогою стерильних марлевих тампонів, 4 пластикові пляшки з прозорою рідкою речовиною, 3 целофанові пакети з сухою подрібленою рослинною масою, 4 целофанові згортки з невідомою речовиною, 5 зарядних пристроїв, 6 пластинок таблеток із назвою «Гавана», 1 пластинка таблеток із назвою «Пригабалін», акумулятор до мобільного телефону «Нокіа», 2 мобільних телефони марки «Самсунг», що були вилучені під час огляду місця події 14.03.2020 року за адресою: м.Житомир, вул. Транспортна, 2.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Підставою для накладення арешту на майно слідчим суддею у справі №295/3476/20 зазначено те, що вказане вище майно є речовими доказами та потребує проведення відповідних експертиз.

За змістом ст. 98, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи лише за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто належить до матеріальних об`єктів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на те, що ОСОБА_3 під час розгляду клопотання не було надано доказів того, що він є власником або володільцем арештованого майна та зважаючи на те, що ОСОБА_3 під час досудового розслідування заперечував належність вказаного майна йому, що підтверджується протоколом огляду місця події від 14.03.2020 року та протоколом допиту свідка ОСОБА_3 від 15.03.2020, тому наведені у клопотанні доводи не ґрунтуються на вимогах закону.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання.

На підставі вищевикладеного, відповідно до вимог ст. ст. 2, 16, 98, 170, 174 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1