У Х В А Л А
іменем України

18 травня 2022 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання старшого інспектора Чугуївського районного відділу №2 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_4 ,

у с т а н о в и в :

Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 07 квітня 2020 року ОСОБА_4 засуджений за частиною 1 статті 246 Кримінального кодексу України до позбавлення волі на строк 1 рік, в силу статті 75 Кримінального кодексу України від відбування призначеного покарання звільнений з випробуванням на 2 роки.

Старший інспектор Чугуївського районного відділу №2 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_3 звернувся з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання у зв`язку із закінченням строку випробування.

Старший інспектор Чугуївського районного відділу № 2 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася подала заяву про розгляд подання за її відсутності, на задоволенні подання наполягала.

Прокурор ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився подав заяву про розгляд подання за його відсутності.

Засуджений ОСОБА_4 також подав заяву про розгляд подання за його відсутності.

Відповідно до частини 5 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України, з урахуванням характеру вирішуваного питання, неприбуття в судове засідання учасників провадження не перешкоджає проведенню судового розгляду подання.

Ознайомившись з поданням та матеріалами особової справи ОСОБА_4 , суд дійшов наступного:

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Згідно пункту 3 частини 2 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 9 частини 1 статті 537 цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 статті 78 Кримінального кодексу України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 89 Кримінального кодексу України такими, що не мають судимості, визнаються: 1) особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом. Якщо строк додаткового покарання перевищує тривалість іспитового строку, особа визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання.

З подання органу пробації вбачається, що ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання скарг на його адресу не надходило, нового злочину не вчинив.

Водночас, матеріали особової справи ОСОБА_4 не містять документального підтвердження того, що протягом строку випробування він не вчинив нового кримінального правопорушення.

Довідка підрозділу інформаційно-аналітичної підтримки територіального органу Національної поліції України щодо наявності судимостей або кримінальних проваджень у відношенні ОСОБА_4 , що міститься в матеріалах особової справи, складена станом на 26.10.2021 - ОСК ГУНП в Харківській області (особова справа а. 77), тоді як призначений вироком іспитовий строк закінчився 08.04.2022.

За таких обставин, вирішення питання про звільнення від покарання, призначеного за вироком від 07.04.2020 за відсутності відомостей, які підтверджують, що засуджений протягом строку випробування не вчинив нового кримінального правопорушення, є передчасним, оскільки це суперечить вимогам частини 1 статті 78 Кримінального кодексу України.

З урахуванням викладеного, подання старшого інспектора Чугуївського районного відділу №2 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 07.04.2020 задоволенню не підлягає як передчасне.

Керуючись статтею 78 Кримінального кодексу України, пунктом 9 частини 1 статті 537, статтею 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Відмовити у задоволенні подання старшого інспектора Чугуївського районного відділу №2 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_3 про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_4 .

2. Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1