Справа №694/1342/22
провадження № 1-кс/694/485/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

06.08.2022 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000606 від 04.08.2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Юрківка Звенигородського району Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України,

з участю підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

05.08.2022 слідчий СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання вказує, що близько 18 год. 00 хв. 04.08.2022 невідома особа, шляхом проникнення через незачинені ворота до гаражу, що розташований на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно заволоділа автомобілем марки «Jeep» моделі «Compass», д.н.з. НОМЕР_1 , 2015 р.в., який належить ОСОБА_8 .
Відомості про дане кримінальне правопорушення внесено 04.08.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000606, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян вчинене з проникненням у приміщення.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , 04.08.2022 року близько 18 год. 00 хв., діючи умисно і цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою особистого використання, незаконно заволодів транспортним засобом, шляхом вільного доступу через незамкнені дверцята, потрапив в салон автомобіля марки «Jeep» моделі «Compass» державний номер НОМЕР_1 , 2015 року випуску, вартість завданої шкоди на даний час встановлюється, який знаходився в незамкнутому на той час гаражному приміщенні, що розташоване по АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_8 , після чого запустив двигун ключем, який знаходився в замку запалювання та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 ККУкраїни, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян вчинене з проникненням у приміщення.
У ході досудового розслідування 05.08.2022 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, у порядку передбаченому ч. 1 ст. 278 КПК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується зібраними доказами в кримінальному провадженні та доданими до клопотання.

Крім того слідий вказує, що в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків,

передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, відповідальність за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та зважаючи на тяжкість покарання, може переховуватись від органів досудового слідства та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідка у цьому ж кримінальному провадженні, так як підозрюваному відоме місце проживання потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 , що може бути використаним підозрюваним ОСОБА_6 , враховуючи умисний характер вчиненого ним злочину, для впливу на свідка та потерпілого шляхом застосування насильства чи погроз його застосування з метою зміни свідком та потерпілим показів;- вчинити інше кримінальне правопорушення враховуючи, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 є умисним тяжким злочином, що свідчить про усвідомлення підозрюваним суспільно небезпечного характеру своїх дій та передбачення їх суспільно небезпечних наслідків.
Беручи до уваги вище викладене, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_6 та захисник проти задоволення клопотання заперечували, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного.
Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.
Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжний заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які

вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Вирішуючи клопотання слідчого, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Згідно рішення ЄСПЛ «Клоот протии Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не в праві вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точку зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені дані у клопотанні та в матеріалах долучених до нього є всі підстави вважати про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_6 кримінальному провадженні.
Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, а саме:-даними рапорту оперативного чергового Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 від 04.08.2022;-даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_9 від 04.08.2022;-даними протоколу огляду місця події (домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ) від 04.08.2022;-даними протоколу огляду місця події (перехрестя вул. Калабердліна - вул. Шевченка в смт. Вільшана Звенигородського району Черкаської області) від 04.08.2022;-даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 від 05.08.2022;-даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 05.08.2022;-даними протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 05.08.2022; -даними протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 05.08.2022;-даними протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 05.08.2022; -даними протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 05.08.2022;-даними протоколу допиту свідка ОСОБА_15 від 05.08.2022; -даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04.08.2022.
В своєму клопотанні, слідчий посилається на те, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених у ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, відповідальність за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та зважаючи на тяжкість покарання, може переховуватись від органів досудового слідства та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідка у цьому ж кримінальному провадженні, так як підозрюваному відоме місце проживання потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 , що може бути використаним підозрюваним ОСОБА_6 , враховуючи умисний характер вчиненого ним злочину, для впливу на свідка та потерпілого шляхом застосування насильства чи погроз його застосування з метою зміни свідком та потерпілим показів;- вчинити інше кримінальне правопорушення враховуючи, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 є умисним тяжким злочином, що свідчить про усвідомлення підозрюваним суспільно небезпечного характеру своїх дій та передбачення їх суспільно небезпечних наслідків.
Європейський суд з прав людини, зокрема у викладених рішеннях по справах «Калашников проти Росії», «Томазі проти Франції» та інших, роз`яснив, що сама по собі тяжкість злочину згідно повідомлення особі про підозру, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05 від 11 липня 2006 року одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу.
За роз`ясненнями п.п. 3, 13 постанови Пленуму Верховного Суду № 4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» (зі змінами і доповненнями,

внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року №10 та від 24 жовтня 2008 року №15), взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинувачуваним процесуальних обов`язків, і його належної поведінки; обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
Щодо наявності вказаних ризиків слідчий суддя приходить до наступного.
Так, слідчий суддя вважає доведеним ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст.177 КПК, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжке та відповідно до санкціїданої статті карається позбавленням волі на строк від 5 до 8 років позбавлення волі, з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Однак, посилання прокурора на той факт, що підозрюваний може впливати на потерпілого та свідка не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки обґрунтовані виключно наявністю самої можливості, при цьому прокурором не наводиться жодних об`єктивних даних.
Також не знайшли свого підтвердження посилання прокурора на той факт, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.Позиція сторони обвинувачення про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному з метою запобігання вчинення ним інших кримінальних правопорушень є формальною.
Крім того слідчим суддею взято до уваги, що ОСОБА_6 раніше не судимий, позитивно характеризується як за місцем проживання, має постійне місце проживання де він зареєстрований і зможе перебувати під домашнім арештом.
Крім того в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_16 , який пояснив, що він є батьком підозрюваного та що він проживає у належному йому домоволодінні. Вказав, що не проти перебування сина під домашнім арештом у даному будинку та зобов`язується забезпечувати його життєві потреби. Надав відповідні підтверджуючі документи вказаним обставинам.
За таких обставин, та аналізу зібраних досудовим розслідуванням матеріалів клопотання та кримінального провадження, суд вважає, що підозрюваний ОСОБА_6 не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту цілодобово за адресою проживання.
Окрім цього, відповідно до норм ст. 181 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.176-178,182,184,193,194,196-198 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого СВ Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000606 від 04.08.2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Юрківка Звенигородського району Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше не судимого- запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати дослідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- заборонити підозрюваному цілодобово залишати місце свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівниками органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою мають право з`явитися у житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту визначити тривалістю 59 діб, тобто до 03.10.2022 включно.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України негайно доставити ОСОБА_6 , до його місця проживання - АДРЕСА_1 , де звільнити його з-під варти.
Строк дії ухвали - до 03.10.2022 включно.
Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному після її оголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали виготовлено 09.08.2022.

Слідчий суддя ОСОБА_1