Справа № 185/2154/22
Провадження № 1-кп/185/358/22
У Х В А Л А

04 серпня 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання заставодавця ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 09 червня 2021 року відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,

заставодавця ОСОБА_4

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.

До суду від заставодавця ОСОБА_3 надійшло клопотання про повернення застави у розмірі 198 480,00 грн., встановлену на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2022 року відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із закінченням дії строку застави.

Своє клопотання заставодавець ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що 31 січня 2022 року ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 198 480,00 грн., у випадку внесення встановленої застави, вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави на виконання якої ним на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області 01 лютого 2022 року було внесено вищевказану суму відповідно квитанції № 0.0..1. Термін дії застави встановлено до 14.00 год. 24 березня 2022 року. Відповідно ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу. Таким чином строк дії даного запобіжного заходу закінчився, запобіжний захід припинив свою дію.
З клопотанням до слідчого судді про продовження дії застави ніхто не звертався. Запобіжний захід подовжено не було. За час дії відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді застави питання про звернення застави в дохід держави не вирішувалось, клопотань від прокурора до слідчого судді не надходило, суд за власною ініціативою також не розглядав даного питання, а тому на підставі ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохіддержави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. Необхідності залишення застави за для забезпечення цивільного позову або відшкодування шкоди немає, оскільки таких вимог заявлено не було.
В судовому засіданні заставодавець ОСОБА_4 підтримав своє клопотання та просив його задовольнити, прокурор заперечував проти клопотання про повернення застави, обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та захисники ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 підтримали клопотання заставодавця ОСОБА_4 .

Суд, дослідивши клопотання про повернення застави та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення учасників судового засідання, приходить до такого.

Відповідно до ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі № 202/7234/21 31 січня 2022 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 14:00 год. 24 березня 2022 року, помістивши його до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4». Також обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був визначений розмір застави, як запобіжний захід, достатній для забезпечення виконання останнім обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 198 480,00 грн.

01 лютого 2022 за обвинуваченого ОСОБА_4 , було внесено заставу заставодавцем ОСОБА_3 - у розмірі 198 480,00 грн. Відповідно до п. 25 ч. 1 ст. 3 КПК України заставодавець належить до учасників кримінального провадження.
Відповідно до ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. Таким чином, вищезазначені законодавчі положення пов?язують можливість повернення застави виключно з припиненням дії цього запобіжного заходу.
Аналіз положень ст.ст. 182, 194, 196, 197, 199, 181, 203 КПК України в їх системному взаємозв`язку дає підстави для висновку, що лише запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою і домашнього арешту, а також перелічені у ч. 5 ст. 194 цього Кодексу обмеження, діють певний, визначений ухвалою суду (слідчого судді) строк, а інші запобіжні заходи, в тому числі і застава, визначеного строку дії не мають і діють до їх скасування, зміни, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження.
При цьому суд вважає за необхідне констатувати, що у випадку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до положень ст. 182 КПК України, внесення застави заставодавцем є його правом, як у випадку застосування запобіжного заходу у вигляді застави як основного запобіжного заходу, так і у випадку, коли заставу визначено в якості альтернативного запобіжного заходу до тримання під вартою. Таким чином, внесення заставодавцем грошових коштів в якості застави за обвинуваченого є актом добровільної волі такої особи. Особа не може бути визнана заставодавцем усупереч її бажанню. При цьому, відповідний статус заставодавця не вичерпується самими лише фактом внесенням визначеної грошової суми, оскільки погоджуючись внести заставу, особа автоматично погоджується мати відповідні обов?язки як заставодавця протягом дії цього запобіжного заходу, а також несе ризик втрати цих коштів у випадку невиконання обвинуваченим своїх процесуальних обов?язків. З огляду на вищезазначене, у заставодавця відсутні підстави очікувати, що грошові кошти внесені ним у якості застави за обвинуваченого, будуть йому обов?язково повернуті у найкоротший строк до припинення дії цього запобіжного заходу.
Враховуючи те, що ч. 11 ст. 182 КПК України чітко визначено, що підставою для повернення застави є припинення дії цього запобіжного заходу, а також те, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт того, що запобіжний захід у вигляді застави щодо обвинуваченого ОСОБА_4 припинив свою дію, а тому, правові підстави для задоволення клопотання заставодавця ОСОБА_3 , відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 42,176,182,194 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання заставодавця ОСОБА_3 про повернення застави у розмірі 198 480,00 грн., встановлену на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2022 року відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 09 червня 2021 року відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1