Справа №592/2628/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/248/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Суми матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 травня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

У кримінальному провадженні №0000364 від 27.02.2022 року, яке перебуває в провадженні Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

02.05.2022 року ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми, застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою без визначення розміру застави. Строк дії ухвали до 00.00 год. 29.06.2022 року.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.05.2022 року, якою ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначав, що суд не правильно оцінив ризики, зазначені у ст..177 КПК України та обрав занадто суворий запобіжний захід.

Вказував, що будь-яких доказів, крім тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину, наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України прокурор не надав, при цьому суд не взяв до уваги твердження сторони захисту про відсутність зазначеного ризику.

Звертав увагу суду на те, що ОСОБА_8 вчинив інкримінований йому злочин 25.02.2022 і до 02.05.2022 року знаходився у м. Суми, нікуди не виїжджав та проживав за місцем мешкання. 28.04.2022 він був викликаний до відділу поліції працівниками карного розшуку, де надав пояснення з приводу інкримінованого злочину. 29.04.2022 ОСОБА_8 знову викликали до відділу поліції, де йому повідомили про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, того ж дня він дав покази та взяв участь у слідчому експерименті, після чого ОСОБА_9 було вручено клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та повістку про виклик 02.05.2022 для участі у розгляді вказаного клопотання, куди 02.05.2022 року з`явився. Тобто, знаючи у вчиненні якого злочину він підозрюється та маючи можливість переховуватися від органу досудового розслідування, ОСОБА_8 виконав всі покладені на нього обов`язки, які полягають у необхідності прибувати до слідчого за першим викликом та забороні покидати місце проживання.

Вказував, що ризик вчинення незаконного впливу на свідків та потерпілого також не доведений, оскільки до обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 у нього було достатньо часу, щоб умовляннями, погрозами або іншим чином змусити свідків та потерпілого змінити показання, однак він цього не зробив, що знову ж таки свідчить про добросовісне виконання покладених на нього обов`язків.

Зазначав, що ризик вчинення інших злочинів нічим не доведений, оскільки матеріальний стан та наявність джерел для існування ні органом досудового розслідування, ні судом не перевірялись. При цьому твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_8 , з першого дня війни і до 02.05.2022 року знаходився у складі добровольчого батальйону міста Суми та ніс службу на блокпостах, можна прирівняти до постійної роботи на час війни, за яку передбачені грошові виплати, судом до уваги взяті не були.

Вказував, що належного обґрунтування неможливості обрання більш м`якого запобіжного заходу прокурором не здійснювалося.

Зазначав, що у матеріалах доданих до клопотання відсутні будь-які підтвердження ризиків, передбачених ст..177 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили їх задовольнити, думку прокурора, який проти задоволення вимог апеляційної скарги захисника заперечив, просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Сумського РУП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження за № 0000364 від 27.02.2022 року за фактом того, що між 20 год. 30 хв. та 21 год. 00 хв. 25.02.2022 р. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував в районі вул. Нижньосироватська, м. Суми, неподалік від буд. 38А. При собі ОСОБА_8 мав автомат «Калашникова», калібру 5,45 мм., який отримав для захисту м. Суми від збройної агресії з боку Російської Федерації. В період часу між 20 год. 30 хв. та 21 год. 00 хв. 25.02.2022 р. в м. Суми була оголошена повітряна тривога. У зв`язку з цим, у дворі будинку по АДРЕСА_2 зібралися раніше знайомі між собою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , щоб мати можливість в разі загрози спуститися до підвалу будинку.

Близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_8 зі зброєю пройшов повз двір, в якому знаходився ОСОБА_10 і той вирішив подивитися, що відбувається на вулиці. Деякий час він йшов за ОСОБА_8 , а у дворі загального користування, що розташований між житловими будинками АДРЕСА_3 , повернув у зворотному напрямку. В цей момент у ОСОБА_8 виник раптовий злочинний умисел, направлений на заподіяння його смерті.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_10 , передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді ОСОБА_10 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_8 , перебуваючи в положенні стоячи, позаду ОСОБА_10 на відстані близько 15 м., у дворі загального користування, що розташований між житловими будинками АДРЕСА_3 , здійснив три постріли в бік ОСОБА_10 , в результаті чого одна із куль влучила в останнього, заподіявши тілесне ушкодження у вигляді наскрізного вогнепального кульового поранення грудної клітини та черевної порожнини з масивним ушкодженням печінки. Від отриманого поранення ОСОБА_10 помер на місці.

29.04.2022 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

02.05.2022 року до Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся слідчий Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_15 з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб, з визначенням розміру застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яке 03.05.2022 року було розглянуто та ухвалою слідчого судді відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави. Строк запобіжного заходу встановлено до 00.00 год. 29.06.2022 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під варту судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який є особливо тяжким злочином та передбачає покарання, у виді позбавленням волі на строк до 15 років.

Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та прокурором та сумнівів у суду щодо їх достатності, не викликає.

Разом з тим, не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя врахував об`єктивний характер встановлених фактів та прийшов до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування, з чим погоджується і колегія суддів.

Також, колегія суддів погоджується і з висновками суду першої інстанції, щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно вливати на свідків та потерпілого, продовжувати злочинну діяльність.

Твердження захисника, що будь-яких доказів та підтверджень наявності ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України прокурор не надав є необґрунтованими, та такими, що спростовуються матеріалами справи, зокрема заявленим клопотанням слідчого, в якому останній наводить обґрунтування по кожному із заявлених ризиків.

При цьому, колегія суддів враховує і те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, а тому, обираючи ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з врахуванням інкримінованого злочину, суд своїм рішенням забезпечив не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, визначення яких, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

За таких обставин, колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги захисника підозрюваного про те, що будь-яких доказів, крім тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину, наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України прокурор не надав, при цьому суд не взяв до уваги твердження сторони захисту про відсутність зазначеного ризику, оскільки до такого висновку суд прийшов з врахуванням і інших обставин, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, а саме, що «тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту», при цьому, «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Колегія суддів також зауважує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризиками є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи. Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 та відомості про його особу в їх сукупності.

Щодо тверджень апелянта про те, що ОСОБА_8 знаючи у вчиненні якого злочину він підозрюється та маючи можливість переховуватися від органу досудового розслідування, виконав всі покладені на нього обов`язки, які полягають у необхідності прибувати до слідчого за першим викликом та забороні покидати місце проживання, то колегія суддів не може погодитись з висновками захисника про дотримання ним в подальшому покладених на нього обов`язків, у разі застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на викладені обставини, в супереч доводам захисника, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення кримінального правопорушення та суворість можливого покарання за його вчинення, не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Тому, враховуючи обставини вчинення підозрюваним ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення умисного вбивства людини шляхом здійснення трьох пострілів з автомата, колегія суддів зазначає, що за таких обставин тримання під вартою особи є виправданим.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02 травня 2022 року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4