Справа № 308/5825/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

16.06.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/267/22, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 травня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 (далі слідчий ), погоджене начальником Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 (далі прокурор ), про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 та ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 366 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Тяпче Долинського району Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , пенсіонера, працюючого на посаді провідного інженера відділу якості та технічного контролю Державного підприємства «Служба місцевих автомобільних доріг у Закарпатській області», одруженого, раніше не судимого.
Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід домашній арешт, у період доби з 22 години 00 хвилин до 06 годину 00 хвилин, без використання електронних засобів контролю із забороною підозрюваному залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 у межах строку досудового розслідування, а саме до 17 липня 2022 року, та з покладенням на ОСОБА_8 процесуальних обов`язків, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час; не залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у період доби з 22 години 00 хвилин до 06 годину 00 хвилин; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками, іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

З матеріалів клопотання убачається, що 17.05.2022 до слідчого судді надійшло погоджене з прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 та ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 366 КК України, а саме у пособництві у заволодінні чужим майном, шляхом зловживанням службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах; та у пособництві у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки. З матеріалів клопотання також убачається, що у провадженні слідчого відділення ВП№ 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000096 за ознаками діянь, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 366 КК України, відомості про кримінальні правопорушення в яких 16.07.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), що підтверджується витягом з ЄРДР від 16.07.2020. Слідчий у клопотанні посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у скоєнні вказаних вище кримінально - протиправних дій, на наявність доказів, що підтверджують підозру та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: існує ймовірність того, що підозрюваний ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у кримінальному провадженні; сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. З огляду на наведене, слідчий вважає, що інші, більш м`які, запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного. Просить клопотання задовольнити у повному обсязі.
Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що органом досудового розслідування належними та допустимими доказами доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, а саме: пособництво у заволодінні чужим майном, шляхом зловживанням службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах; та ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 366 КК України: пособництві у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки. При вирішенні питання щодо обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу, слідчий суддя бере до уваги те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до особливо тяжких корупційних злочинів, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, із позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна. За вчинення діянь, передбачених цією нормою матеріального права особа не може бути звільнена від покарання з іспитовим строком, відповідно до ст. 75 КК України. Також слідчий суддя вважає встановленими та доведеними стороною обвинувачення ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду; незаконний вплив на свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у кримінальному провадженні. Водночас, на переконання слідчого судді, ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, й у якому підозрюється ОСОБА_8 , стороною обвинувачення не доведений. Тому, враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає за необхідне у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 відмовити у зв`язку з відсутністю в клопотанні належного обґрунтування стороною обвинувачення обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, який є найбільш суворим за видом із п`яти запобіжних заходів, визначених у ст. 176 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що враховуючи ризики, передбачені ст. 177 КПК України, існування яких підтверджується сукупністю належних та достатніх доказів, зібраних стороною обвинувачення, відносно підозрюваного ОСОБА_8 слід обрати найсуворіший запобіжний захід. Окрім цього, апелянт звертає увагу на те, що враховуючи суспільну небезпечність та тяжкість вказаного злочину, і те, що кримінальне правопорушення вчинене із корисливих мотивів, сторона обвинувачення вважає, що відносно підозрюваного слід обрати запобіжний захід тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 1 009 070 гривень. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, та задовольнити апеляційну скаргу у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.
Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
Із журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання брали участь підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_12 , що свідчить про дотримання права підозрюваного ОСОБА_8 на захист.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання доказами, зокрема договором № 372 від 23.11.2018 на виконання робіт по об`єкту «Капітальний ремонт вулиці Горького в с. Зарічево», платіжними дорученнями, актами № 1 та № Ѕ приймання виконаних будівельних робі (без обладнання), висновками експертів, договором № 218 від 26.11.2019, протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та іншими матеріалами кримінального провадження, на підставі яких ОСОБА_8 повідомлено про підозру в скоєнні передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 та ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 366 КК України кримінальних правопорушень. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_8 до скоєння кримінальних правопорушень, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити кримінальні правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Також апеляційний суд бере до уваги те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень сторонами кримінального провадження не оспорюється.
З огляду на характер та конкретні обставини вчинення діянь, які інкримінуються ОСОБА_8 , а також тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим (позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна), апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про доведеність органом досудового розслідування ризиків переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків.
При цьому, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано встановив, що з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, одне з яких є особливо тяжким корупційним злочином, за вчинення якого виключена можливість звільнення особи від покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_8 може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, усвідомлюючи неминучість покарання у разі доведення його вини; незаконно впливати на свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , з метою зміни ними показань, зважаючи на те, що на даний час не встановлено всіх обставин вчинення кримінальних правопорушень та необхідність проведення ряду слідчих дій.
Поряд із цим, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку й про недоведеність органом досудового розслідування ризику знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки жодних доказів у підтвердження такого ризику не надано, і наявність такого ризику зведена до формалізму.
Разом із тим, апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 як підозрюваного у кримінальному провадженні, зокрема й запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків. Погоджуючись з указаним висновком, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дав належну оцінку відомостям про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, одружений, раніше не судимий, працює та має постійне джерело доходу, позитивно характеризується за місцем роботи, є особою пенсійного віку. Разом із тим, апеляційний суд бере до уваги і те, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про те, що інший, більш м`який, запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 . Тому, доводи слідчого та прокурора в цій частині апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені будь-якими доказами як під час розгляду клопотання, так і в апеляційному суді під час розгляду апеляційної скарги.
Апеляційний суд також вважає, що клопотання слідчого та доводи апеляційної скарги прокурора не містять переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки, зокрема й запобіганню будь-яким із визначених ст. 177 КПК України ризикам.
Разом із тим, до апеляційної скарги прокурором не додано доказів, які б свідчили про те, що підозрюваний ОСОБА_8 не виконував чи не виконує покладені на нього процесуальні обов`язки.
При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ця обставина повинна братись до уваги у сукупності разом з іншими обставинами.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема домашній арешт у період з 22 год до 06 год, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 та виконання покладених на нього обов`язків як підозрюваного, а також запобіганню будь-яким із визначених ст. 177 КПК України ризикам.
Приймаючи судове рішення беруться до уваги положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Тому, колегія суддів доходить висновку про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період з 22 год до 06 год буде достатнім і необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 у кримінальному провадженні.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що, враховуючи ризики, передбачені ст. 177 КПК України, існування яких підтверджується сукупністю належних та достатніх доказів, зібраних стороною обвинувачення, відносно підозрюваного ОСОБА_8 слід обрати найсуворіший запобіжний захід, - апеляційний суд, з огляду на наведене вище, відхиляє як такі, що не підтверджені жодними доказами, а відтак ґрунтуються виключно на припущеннях.
Із цих підстав, як безпідставні й такі, що не заслуговують на увагу, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що, враховуючи суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого злочину, і те, що одне з кримінальних правопорушень вчинене із корисливих мотивів, сторона обвинувачення вважає, що відносно підозрюваного слід обрати запобіжний захід тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 1 009 070 гривень.
Тому, наведені прокурором в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд відхиляє як такі, що не свідчать про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 найбільш суворого запобіжного заходу.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що лише за допомогою застосування щодо ОСОБА_8 заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчинених ним кримінальних правопорушень.
Тому, апеляційний суд вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період доби з 22 год до 06 год буде достатнім для запобігання встановленим ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також забезпечення його належної процесуальної поведінки як підозрюваного у кримінальному провадженні.
На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Колегія суддів також вважає, що слідчим суддею обґрунтовано, з огляду на положення ч. 1 ст. 181 та ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п. п. 1- 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а також відповідно до ч. 7 цієї статті визначено строк їхньої дії.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги немає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі прокурор не вказує в апеляційній скарзі, а не з`явившись на її розгляд без поважних причин позбавив себе можливості надати будь-які докази чи довести обставини у підтвердження доводів апеляційної скарги та спростування висновків слідчого судді.
Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 травня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні погодженого з прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 та ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 366 КК України, ОСОБА_8 , та обрано щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період доби з 22 години 00 хвилин до 06 годину 00 хвилин без використання електронних засобів контролю із забороною підозрюваному залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 у межах строку досудового розслідування, а саме до 17 липня 2022 року, та з покладенням на нього процесуальних обов`язків, - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: