Провадження № 1-кп/947/320/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2022 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

законного представника

потерпілого: ОСОБА_6

потерпілого: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000124 від 07.08.2020 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, із середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 25.06.2020 року Київським районним судом м.Одеси до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання строком на 1 рік;

- 28.01.2022 року Київським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.289 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 1 рік;

- 06.10.2022 року ухвалою Київського районного суду м.Одеси іспитовий строк 1 рік, встановлений вироком Київського районного суду м.Одеси від 28.01.2022 року скасований, ОСОБА_8 направлений для відбування покарання у вигляді 3 років обмеження волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23.07.2020 року, о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 знаходячись на 5-ій лінії вул.Марії Демченко біля будинку №1 в м. Одеса, побачив свого знайомого ОСОБА_7 у якого при собі знаходився мобільний телефон марки Meizu М2, білого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_2 , після чого у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на заволодіння майном останнього, шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , з метою заволодіння вищевказаним майном ОСОБА_7 , шляхом зловживання довірою останнього, попросив ОСОБА_7 передати йому мобільний телефон під приводом здійснення телефонного дзвінка, запевнивши ОСОБА_7 , що поверне даний мобільний телефон через декілька хвилини.

В подальшому, ОСОБА_7 , добровільно передав останньому свій мобільний телефон марки Meizu М2, білого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_2 -вартістю 1120, 00 гривень. Заволодівши цим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_8 зник з місця вчинення кримінального правопорушення отримавши можливість розпорядитись ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 1120,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, винним себе не визнав та пояснив, що в 23.07.2020 року він разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 шукали закладки з наркотичними засобами. Оскільки не було грошей ОСОБА_12 запропонував закласти його мобільний телефон у ломбард. Після чого домовились, що він разом з ОСОБА_10 поїдуть до ломбарду, а ОСОБА_9 залишиться їх чекати, оскільки сам залишився з дівчиною. Вони поїхали на 185 маршрутці до ломбарду, який знаходився по вул. Левітана, 65-А в м.Одесі та заклали там телефон за 300 гривень. Потім на вул. Костанді забрали закладку з солями, за яку заплатили 285 гривень та поїхали до ОСОБА_9 додому та поділили наркотичні засоби. Оплату він здійснював зі свого мобільного телефону, квитанцію з ломбарду віддав Виноходову, а вживали наркотичні засоби усі разом у ОСОБА_9 вдома.

Також вина обвинуваченого ОСОБА_8 , у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджується показами допитаних в судовому засіданні потерпілого та свідків, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив суду, що 23.07.2020 року зустрівся з ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та дівчиною. ОСОБА_8 попросив його надати мобільний телефон для того щоб зателефонувати. Коли він віддав телефон ОСОБА_8 , той прискорився та йшов приблизно за 4-5 метрів від нього. Надалі ОСОБА_8 на його прохання віддати телефон не відповідав, сів у маршрутку та поїхав, перед цим повідомив йому, щоб він чекав вдома і там ОСОБА_8 віддасть йому телефон, однак так і не повернув. Через кілька днів ОСОБА_8 повідомив йому, що не знає де телефон, про те що ОСОБА_8 хоче закласти телефон у ломбард йому не було відомо.

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який пояснив суду, що 23.07.2020 року в обідній час по вулиці М.Демченко зустрівся з дівчиною та ОСОБА_8 та згодом зустріли ОСОБА_15 . Деякий час вони гуляли по вулиці. Потім сіли до маршрутки та поїхали. Він бачив, як ОСОБА_9 віддав телефон ОСОБА_13 . Через деякий час ОСОБА_13 вибіг із маршрутки. Він не пам`ятає чи повернув ОСОБА_8 телефон.

Зважаючи на пояснення свідків, суд в цілому їх вважає такими, що узгоджуються одні з одними та безпосередньо підтверджують факт заволодіння майном потерпілого, шляхом шахрайства.

Крім цього вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинені вказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними письмовими доказами:

- заявою ОСОБА_6 віж 28.07.2020 року, згідно якої остання просить прийняти міри правового характери відносно особи на ім`я ОСОБА_16 , який забрав телефон у її сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- витягом з Єдиного реєстру досудових розлідувань за № 0000124 від 07.08.2020 року;

- постановою про зміну кваліфікації кримінального правопорушення по кримінальному провадженню, згідно якої встановлено, що ОСОБА_8 судимий вироком Київського районного суду м.Одеси від 25.06.2020 року за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, таким чином, дії ОСОБА_8 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України;

- листом директора ПТ «Ломбард» Онікс» Анохіна, Яценко», згідного якого підприємство повідомляє, що дійсно громадянин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надав у заставу майно, а саме: 23.07.2020 року мобільний телефон Meizu M2 16 gb;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ілюстрованою фото таблицею від 21.09.2020 року, згідно якого останній повідомив обставини кримінального правопорушення та показав, як ОСОБА_8 заволодів його мобільним телефоном марки Meizu M2, білого кольору шляхом зловживання довірою;

- договором PL-7.40922/0 від 23.07.2020 року, згідно якого заставодавець ОСОБА_8 отримав від ПТ «Ломбард «ОНІКС» Анохіна, Яценко» 300,00 гривень за мобільний телефон Meizu M2 16gb;

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 190 КК України, оскільки він заволодів майном потерпілого, шляхом зловживання довірою (шахрайським шляхом), вчинене повторно.

Суд дає критичну оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_8 , в частині невизнання ним вини, розцінює їх як спосіб захисту та уникнення кримінальної відповідальності, оскільки його вина доказана вище наведеними доказами.

При призначені покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 згідно зі ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлені.

Підстави для застосування ст.ст.69 КК України відсутні.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд вважає необхідним призначити покарання на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, а саме до призначеного покарання по даному вироку, частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного вироком Київського районного суду м.Одеси від 25.06.2020 року.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_8 вироком Київського районного суду м.Одеси від 28.01.2022 року засуджений до обмеження волі строком на 3 роки, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 1 рік.

06.10.2022 року ухвалою Київського районного суду м.Одеси іспитовий строк 1 рік, встановлений вироком Київського районного суду м.Одеси від 28.01.2022 року скасований, ОСОБА_8 направлений для відбування покарання у вигляді 3 років обмеження волі.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів суд вважає, що покарання йому необхідно призначити відповідно до ч.4 ст.70 КК України, оскільки з матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення по даному кримінальному провадженню до постановлення попереднього вироку, тобто до постановлення вироку Київського районного суду м.Одеси від 28.01.2022 року.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Питання про витрати на залучення експерта, суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 129, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України і призначити покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного цим вироком покарання частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Одеси від 25.06.2020 року та призначити покарання ОСОБА_8 за сукупністю вироків у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, призначити ОСОБА_8 покарання шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначеним вироком Київського районного суду м.Одеси від 28.01.2022 року, та призначити остаточне покарання ОСОБА_8 у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

Запобіжний захід по кримінальному провадженню не обирався.

Після набрання вироком законної сили строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з моменту його фактичного прибуття до установи відбування покарання.

Стягнути з ОСОБА_8 документально підтверджені витрати на залучення експерта на загальну суму 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 (вісімдесят) копійок в дохід держави.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1