Номер провадження: 11-кп/813/632/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000860, внесеного до ЄРДР 31.01.2015 року, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Оскаржуваною ухвалою було задоволено клопотання прокурора про закриття кримінального провадження № 0000860, внесеного до ЄРДР 31.01.2015 року, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у зв`язку із смертю ОСОБА_8 .

Судові витрати, пов`язані із залученням експертів під час проведення: експертизи за експертною спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження» у сумі 196 гривен 56 копійок; комплексної дактилоскопічної та вибухотехнічної експертизи у сумі 2 956 гривень 80 копійок; комплексної дактилоскопічної та вибухотехнічної експертизи у сумі 983 гривні 84 копійки, на загальну суму 4137 гривень 20 копійок,- покладено на державу.

Вирішено питання, щодо долі речових доказів, а саме:

-одну сумку блакитного кольору, 18 корпусів гранати РГП-5, 18 запалів до гранати РГП-5, 2030 патронів калібру 5,45 мм,- знищити;

- мобільний телефон марки «Нокіа 8800», відданий під розписку про зберігання ОСОБА_9 ,- вважати повернутим за належністю.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не оспорюючи ухвалу суду в частині законності закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , прокурор вважає, що ухвала підлягає зміні в частині вирішення питання щодо долі речових доказів, у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність.

Аргументує тим, що відповідно до ч. 9 ст. 100 КК України при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, судом вирішується питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду. Так як санкція ч. 1 ст. 263 КК передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі, а предметом кримінального правопорушення, передбаченого вказаною нормою, є вогнепальна зброя (крім гладкоствольної мисливської), бойові припаси, вибухові речовини або вибухові пристрої, то при вирішенні питання про долю речових доказів має бути застосована спеціальна конфіскація таких предметів (за відсутності їх знецінення). При цьому прокурор посилається на правові позиції ККС ВС, наведені у постановах від 07.06.2018 року (справа № 409/654/17) та 07.03.2019 року (справа №162/446/17).

Натомість, як вказує апелянт, суд першої інстанції не застосував вимоги ст.ст. 96-1, 96-2 КК щодо спеціальної конфіскації предмету кримінального правопорушення, тобто допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Виходячи з викладеного, прокурор просить апеляційний суд оскаржений вирок змінити в частині вирішення питання щодо до долі речових доказів, а саме: 18 корпусів гранати РГП-5, 18 запалів до гранати РГП-5, 2030 патронів калібру 5,45 мм, - конфіскувати у власність держави.

Позиції учасників судового розгляду.
В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Оскільки підстави закриття кримінального провадження № 0000860, внесеного до ЄРДР 31.01.2015 року, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у зв`язку із смертю останнього, не оспорюються прокурором в апеляційній скарзі, тому судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України не перевіряються.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги сторони обвинувачення про неправильне вирішення судом питання про долю речових доказів з огляду на таке.

Згідно ч. 9 ст. 100 КПК питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

За приписами ч.ч. 1,2 ст. 96-1 та п. 3 ч. 1 ст. 96-1 КК спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі: 1) обвинувального вироку суду; 2) ухвали суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру; 4) ухвали суду про застосування примусових заходів виховного характеру.

Натомість, частиною 3 зазначеної статті, передбачено, що у випадках, коли об`єктом спеціальної конфіскації є майно, вилучене з цивільного обороту, вона може бути застосована, зокрема, на підставі ухвали суду про закриття кримінального провадження з інших підстав, аніж звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Між тим, за вироком судом першої інстанції прийнято рішення про знищення речових доказів, а саме: 18 корпусів гранати РГП-5, 18 запалів до гранати РГП-5, 2030 патронів калібру 5,45 мм, що суперечить наведеним законодавчим нормам та не узгоджується з правовими висновками ККС ВС з цього питання, що викладені у постанові від 07 червня 2018 року (справа №409/654/17, провадження №51-2759км18) та у постанові від 07 березня 2019 року (справа №162/446/17, провадження №51-6280км18), на які слушно посилається прокурор у поданій апеляційній скарзі та якими визнано правильним застосування в порядку ст. 96-1 КК України спецконфіскації до зброї та патронів, які є речовими доказами, шляхом їх безоплатного вилучення у власність держави.

Тому слід визнати помилкових рішення місцевого суду про знищення вказаних речових доказів.

Відповідно до приписів п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК суд апеляційної інстанції змінює вирок в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2021 року зміні в частині вирішення долі речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК, колегія суддів,-

ухвалив :

Апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 27 жовтня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000860, внесеного до ЄРДР 31.01.2015 року, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,- змінити в частині вирішення питання щодо речових доказів.

Виключити з резолютивної частини оскаржуваної ухвали рішення про знищення речових доказів 18 корпусів гранати РГП-5, 18 запалів до гранати РГП-5, 2030 патронів калібру 5,45 мм.

Доповнити резолютивну частину оскаржуваної ухвали вказівкою про те, що речові докази: 18 корпусів гранати РГП-5, 18 запалів до гранати РГП-5, 2030 патронів калібру 5,45 мм - конфіскувати в дохід держави.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Одеської області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3