Справа №523/6147/18
Провадження №1-кс/523/1911/22
УХВАЛА
про відмову у наданні дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
26 липня 2022 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 05.07.2022 року про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001171, з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и в:
25.07.2022 року до Суворовського районного суду м.Одеси від старшого слідчого СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 надійшло погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за яким відносно вказаної особи складено повідомлення про підозру в тому, що він 03.03.2013 року приблизно о 01:00 години, біля будинку 28 по вул.Балківській в м.Одесі, маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, відкрив передні водійські двері автомобіля марки «ВАЗ 21011», державний номер НОМЕР_1 , звідки викрав колонки «Соні Х», сріблястого кольору, вартістю 240 гривень, що належали ОСОБА_6 , після чого з місця злочину зник.

Крім того, як слідує з клопотання, 05.03.2013 року приблизно о 20:00 годині, ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: м.Одеса, вул.Циалковського 1, незаконно, без мети збуту, придбав у невстановленої особи медичний шприц з особливо небезпечним наркотичним засобом концентратом з макової соломи, маса якого становить 0,171 гр., яке став зберігати для особистого вживання, без мети збуту.

Наряду з наведеним, ОСОБА_5 інкримінується ще вчинення чотирьох епізодів таємного викрадення майна ПАТ «Укртелеком», ПрАТ «Фарлеп-Інвест» та КП ЖКС «Пересипський» (два епізоди заволодіння кабелем ПАТ «Укртелеком» на суму 173,88 та 194,83 гривень; епізод викрадення кабелю ПрАТ «Фарлеп-Інвест» вартістю 364 гривень; епізод заволодіння каналізаційним люком КП ЖКС «Пересипський» вартістю 250 гривень), що мали місце протягом березня-квітня 2013 року в різних місцях на території Суворовського району м.Одеси.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що за наведеними фактами, 03.03.2013 року до ЄРДР внесені відповідні відомості за №0001171, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, а 05.04.2013 року слідчим СВ Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_7 складено та прокурором прокуратури Суворовського району м.Одеси ОСОБА_8 погоджено відповідне повідомлення про підозру ОСОБА_5 за епізодом від 27.03.2013 року (ч.2 ст.185 КК), яке вручено останньому в той же день.

З`ясувавши в судовому засіданні позицію прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного клопотання, розглянувши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження, наряду із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, застосування до них лише належної правової процедури, а за ст.7 цього Кодексу, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів, диспозитивність судового провадження.

Частина 4 ст.189 вказаного Кодексу встановлює, що слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого; є підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу.
Положення ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 означеного Кодексу встановлюють, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підставі слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Проте, ідентичні клопотання старшого слідчого ОСОБА_4 від 27.04.2018 року, 03.05.2019 року, 09.12.2020 року про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у цьому ж кримінальному провадженні, були залишені без задоволення ухвалами слідчого судді від 14.05.2018 року, 06.05.2019 року, 14.12.2020 року, відповідно, у зв`язку з їх невідповідністю вимогам ч.3 ст.188, ст.ст.189, 190 КПК України, але викладені в цій ухвалі недоліки вказаним старшим слідчим або прокурором ОСОБА_3 в повному обсязі не усунуті.
Як слідує зі ст.278 означеного Кодексу, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором та у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, а за ч.1 ст.42 цього ж Кодексу, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, чи особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
За приписами ч.3 ст.111 вказаного Кодексу, повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи, а у цьому контексті за ст.136 глави 11 цього ж Кодексу, належним підтвердженням отримання особою повідомлення або ознайомлення з його змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повідомлення, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення такого повідомлення чи будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повідомлення або ознайомлення з його змістом.

Частиною 2 ст.135 наведеного Кодексу регламентовано, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка (повідомлення) для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Однак, наявне в матеріалах судового провадження повідомлення про підозру від 05.04.2013 року, складено слідчим СВ Хаджибеївського ВМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_7 складено та погоджено прокурором прокуратури Суворовського району м.Одеси ОСОБА_8 , які з огляду на доданий до цього клопотання витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0001171 від 03.03.2013 року, - до проведення досудового розслідування зазначеного провадження не залучались.

Разом із тим, означене повідомлення про підозру від 05.04.2013 року, яке вручено ОСОБА_5 , стосується лише епізоду таємного викрадення майна (з повідомлення - дослівно) ЗАТ «Фарлеп», що мало місце 27.03.2013 року (ч.2 ст.185 КК України).

З огляду на викладене, у контексті ст.ст.42, 188, 276-279 Глави 6, 11 КПК України та з урахуванням ненадання відомостей на підтвердження складення стороною обвинувачення повідомлення про підозру за епізодами від 03.03.2013, 05.03.2013, 26.03.2013, 01.03.2013, 01.04.2013 року та отримання ОСОБА_5 або дорослим членом його сім`ї такого повідомлення та відсутністю в розпорядженні суду доказів на вжиття органом досудового розслідування протягом більше дев`яти років достатніх заходів для його вручення, - свідчать про не набуття вказаною особою належним чином статусу підозрюваного у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за наведеними у клопотанні епізодами та обумовлює неможливість застосування до останнього будь-якого запобіжного заходу, а відтак, - й дозволу на затримання з метою приводу.

Крім того, ані слідчим ОСОБА_4 в розглядуваному клопотанні, ані прокурором ОСОБА_3 в судовому засіданні не наведені обставини та до суду не надані відповідні процесуальні документи, що свідчать про належне виконання або про неможливість виконання наявної у матеріалах клопотання ухвали слідчого судді від 19.06.2020 року, протягом строку його дії, що з урахуванням ненадання до суду певних відомостей щодо виникнення нових обставин, підтверджуючих необхідність тримання ОСОБА_5 під вартою, у контексті ст.ст.188, ч.4 ст.190 КПК України, свідчить про недотримання стороною обвинувачення вищенаведених вимог закону.

Частиною 1 ст.94 КПК України регламентовано, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Однак, прокурором ОСОБА_3 в судовому засіданні не надано і до матеріалів клопотання не додано постанови про призначення (визначення) групи прокурорів та слідчих у кримінальному провадженні №0001171, зокрема вказаного прокурора, прокурора ОСОБА_8 та слідчих ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , що в теперішній час ставить під сумнів допустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування цього кримінального провадження, як таких, що зібрані неуповноваженими на те особами (органами), а відтак унеможливлює обґрунтування такими доказами процесуального рішення слідчого судді та перешкоджає переконатися у внесенні і погодженні зазначеного клопотання належними суб`єктами.

Тотожні правові позиції висловила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 22.02.2021 року (справа №754/7061/15, провадження №51-4584 кмо 18) та Третя судова палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 28.04.2021 року (справа №759/833/18, провадження №51-5977 кмо 20).
Сукупність наведених обставин у причинному взаємозв`язку з ненаданням до суду зазначених вище доказів на підтвердження набуття особою статусу підозрюваного майже за всіма інкримінованими йому епізодами, унеможливлює в теперішній час задоволення розглядуваного клопотання.

На підставі сукупності викладеного, оцінюючи доводи клопотання слідчого ОСОБА_4 і позицію прокурора ОСОБА_3 в судовому засіданні щодо підтримки внесеного до суду клопотання та існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, у взаємозв`язку із не доведенням стороною обвинувачення існування зазначених у клопотанні ризиків, приймаючи до уваги невідповідність матеріалів клопотання вимогам ст.ст.177, 188-190 означеного Кодексу та з огляду на його безпідставність й необґрунтованість, слідчий суддя доходить висновку про те, що єдиним можливим судовим рішенням з розгляду цього клопотання є його залишення без задоволення, в порядку ч.4 ст.189 цього ж Кодексу.

Аналогічні висновки, що обумовлюють відмову у задоволенні клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, викладені в Розділі 1, п.11 Розділу 3.5 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 року, обговорених на засіданні Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ 07.02.2014 року.

Керуючись ст.ст.2-3, 7-9, 26, 111, 132, 136, 188-190, 278, 369-372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:
Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 05.07.2022 року, погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 , про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, у кримінальному провадженні №0001171, з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без задоволення.

Копію ухвали надати заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження до Одеського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1