КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 червня 2022 року,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22.06.2022 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого першого відділу управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 , погодженого прокурором першого відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, із забороною йому залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатися за межі Чернівецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматися від спілкування
зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

_____________________________________________________________________________________
Справа №757/14872/22-к Слідчий суддя ОСОБА_10
Апеляційне провадження № 11-сс/824/2724/2022 Суддя-доповідач ОСОБА_1 .
Визначено строк дії ухвали в межах строку досудового розслідування, до 19.08.2022 включно.
Звільнено підозрюваного ОСОБА_7 з-під варти в залі суду.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити ухвалу слідчого судді, застосувавши щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник вказував на те, що висновок слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обгрунтований лише тяжкістю злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 , а встановлені судом ризики грунтуються лише на припущеннях, оскільки вони не мають обґрунтованого підтвердження.
Обов`язки, які визначені в ухвалі суду, є цілком достатніми для гарантування належної процесуальної поведінки підозрюваного, а його правова обізнаність свідчить про те, що йому відомі наслідки їх невиконання.
Апелянт посилався на відсутність об`єктивних даних щодо намірів підозрюваного ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Посилання сторони обвинувачення на те, що ОСОБА_7 проживає на території Чернівецької області, яка межує з двома країнами, а також на начебто низькі соціальні зв`язки підозрюваного за місцем проживання, не відповідають дійсності.
ОСОБА_7 народився у Кіцманському районі Чернівецької області, де постійно проживав, здобував вищу освіту та працював. ОСОБА_7 одружений, має на утриманні малолітню дитину ( ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), які разом проживають на території Чернівецької області, що спростовує припущення сторони обвинувачення щодо нібито низьких соціальних зв`язків ОСОБА_7 за місцем проживання.
Крім того, серед близьких рідних, які перебувають у нього на утриманні, є мати та бабуся підозрюваного, які проживають за місцем його народження.
Враховуючи те, що ОСОБА_7 є особою призовного віку і до нього застосовується відповідна заборона виїзду за кордон України на час дії воєнного стану, обґрунтування стороною обвинувачення ризику переховування з боку ОСОБА_7 нібито можливістю виїзду у держави, що межують кордонами із Чернівецькою областю, - є неналежним та не знаходить свого підтвердження будь-якими доказами.
На переконання захисника, не відповідає дійсності та є припущеннями посилання сторони обвинувачення на те, що підозрюваний ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
У клопотанні не зазначено, ризик знищення, переховування або спотворення яких саме речей чи документів з боку ОСОБА_7 існує у даному кримінальному провадженні.
З додатків до клопотання та матеріалів кримінального провадження вбачається, що стороною обвинувачення проведено ряд достатніх та необхідних слідчих (розшукових) дій, за результатами яких вилучалися речі та документи, що ймовірно можуть мати значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Апелянт зазначав також про відсутність доказів того, шо ОСОБА_7 може незаконно впливати свідків у цьому ж кримінальному провадженні, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
На думку захисника, даний ризик є недостатнім для обґрунтування підстав застосування саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи процесуальну можливість сторони обвинувачення ініціювати питання щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу, із одночасним покладенням на ОСОБА_7 процесуального обов`язку утримуватися від спілкування зі свідками із конкретним переліком таких осіб.
Апелянт зазначав, що ОСОБА_7 не вчиняв будь-яких неправомірних дій, у зв`язку з чим зацікавлений у повному, об`єктивному та всебічному розслідуванні кримінального провадження, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, характеризується як добросовісний громадянин, має на утриманні малолітню дитину, бабусю та маму, одружений, має місце постійного проживання та інші позитивні характеристики.
На переконання захисника, застосований щодо ОСОБА_7 запобіжний захід є занадто суворим в теперішній ситуації, адже постійне перебування ОСОБА_7 під домашнім арештом унеможливлює утримання дитини, матері та бабусі, та в умовах військового часу створює небезпеку для його життя.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається із матеріалів судового провадження, слідчими Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000618 від 17.12.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Згідно доданих до клопотання матеріалів, 20.06.2022 о 15 год. 23 хв. у порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_7 .
20.06.2022 ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у висловленні службовою особою, яка займає відповідальне становище, прохання надати неправомірну вигоду для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища та одержання неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 368 КК України.
22.06.2022 слідчий першого відділу управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором першого відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , в якому просив застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22.06.2022 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, із забороною йому залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в межах строку досудового розслідування, до 19.08.2022 включно.
З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та обґрунтовано визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищення, приховання або спотворення будь-яких з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та суворість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватості, конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов вірного висновку про недоведеність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та можливість застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу - у виді цілодобового домашнього арешту, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід є пропорційним тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, співрозмірним із тяжкістю інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 та запобігти встановленим в ході апеляційного розгляду ризикам переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищення, приховання або спотворення будь-яких з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
З наведених підстав, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді, та не убачає підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби, оскільки на переконання колегії суддів, саме запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Доводи захисника в апеляційній скарзі про недоведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегією суддів перевірялися, проте не знайшли свого підтвердження, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Посилання апелянта на те, що ОСОБА_7 зацікавлений у повному, об`єктивному та всебічному розслідуванні кримінального провадження, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, характеризується як добросовісний громадянин, має на утриманні малолітню дитину, бабусю та маму, одружений, має місце постійного проживання та інші позитивні характеристики, враховані слідчим суддею під час розгляду клопотання, проте, з урахуванням конкретних обставин інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, не є достатньою підставою для застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_7 є особою призовного віку, у зв`язку з чим існує заборона його виїзду за кордон, та посилання на те, що у кримінальному провадженні проведено достатній обсяг слідчих (розшукових) дій із вилученням речей та документів, не забезпечують впевненості у подальшій належній процесуальній поведінці ОСОБА_7 , та не свідчать про відсутність існування ризику його переховування від органу досудового розслідування та суду на території України та ризику знищення, приховання або спотворення будь-яких з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 181, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 червня 2022 року, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3