1Справа № 335/3223/22 1-кп/335/533/2022
22 липня 2022 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богатирівка, Вільнянського району, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, неодруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,
ВСТАНОВИВ :
Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел ОСОБА_4 , незаконно зберігаючи при собі придбану особливо небезпечну психотропну речовину, направився в напрямку проїзної частини по вул. Нижньодніпровська у м. Запоріжжя, але біля будівлі «Запорізького металургійного коледжу» одразу був зупинений працівниками поліції, якими в ході проведення огляду місця події, в період часу з 11 години 55 хвилин до 2 години 20 хвилин вказаного дня, у останнього вилучено зелений полімерний згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/108-22/5117-НЗПРАП від 07.06.2022 року, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальна маса якої в перерахунку на основу 0,1782 г.
«PVP» згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, і прекурсорів» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, віднесено до категорії особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 309 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч.1 ст. 309 КК України ОСОБА_4 визначити покарання у вигляді 1 року обмеження волі, зі звільненням від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік, та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив проти затвердження угоди.
Прокурор, обвинувачений та його захисник просять затвердити угоду про визнання винуватості.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні також просять вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, віднесено до категорії кримінальних проступків, від якого потерпілих немає.
Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції статті обвинувачення.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту, а тому його дії кваліфікує за ч.1 ст.309 КК України, за якими належить призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
При визначенні ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, враховує характер і ступінь тяжкості скоєного проступку, обставини справи, особу обвинуваченого, який повністю визнав провину і розкаявся в скоєному, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, його сімейне і матеріальне становище, а також поведінку після скоєного проступку.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Враховуючи, що ОСОБА_4 відповідно до ст.12 КК України вчинив кримінальний проступок, з урахування обставин, що пом`якшує та обтяжує покарання, даних, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбування покарання і призначає йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції статі.
При цьому суд приходить до висновку про необхідність звільнення обвинуваченого від відбуття покарання у виді обмеження волі з випробуванням - з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
В ході судового розгляду встановлено, що судові витрати по справі складаються із розміру витрат на залучення експерта при проведенні експертизи № СЕ-19/108-22/5117-НЗПРАП від 07.06.2022 року сумою 686 грн. 48 коп.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи, що процесуальні витрати, зазначені в обвинувальному акті, документально підтверджені у матеріалах кримінального провадження, тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат на користь Держави.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено, майнова шкода відсутня, арешт на майно не накладався.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на досудовому слідстві не обирався.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання за цією статтею у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в 1 (один) рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до вимог п.1, 2 ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутній.
Стягнути з ОСОБА_4 в доход Держави 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 48 копійок витрат на залучення експертів по кримінальному провадженню за проведення судово-хімічної експертизи.
-спеціальний пакет експертної служби № 3700959, у який упаковано особливо небезпечну
психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVP», маса якої складає 0,1782 грам, переданий на зберігання до камери схову Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, - знищити$
-DVD+R 120min 16Х4,7Gb TITANIUM, долучений до матеріалів кримінального
провадження, зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.349 КПК України до Запорізького апеляційного суду області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: суддя

Орджонікідзевського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1