ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/310/22 Справа № 711/1514/22 Категорія: ст. 81 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6 ,

представника ДУ «Черкаський

слідчий ізолятор» ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 квітня 2022 року, якою залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання , -

в с т а н о в и л а :
Засуджений ОСОБА_8 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки він відбув три четвертих частини строку покарання, призначеного судом, за час перебування в установі характеризується посередньо, має два стягнення, які не є серйозним порушенням правил внутрішнього трудового розпорядку та які погашені. На профілактичному обліку не перебуває, до працівників установи відноситься ввічливо, законні вимоги виконує, за характером спокійний.

13 квітня 2022 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси зазначене клопотання засудженого залишено без задоволення, посилаючись на те, що ОСОБА_8 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, не став на шлях виправлення і перевиховання.

Крім того ОСОБА_8 вже звертався до суду з аналогічним клопотанням в задоволенні якого ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.09.2021 відмовлено та ухвалою Черкаського апеляційного суду від 10.01.2022 вказану ухвалу залишено без змін.

Нормою ч. 7 ст. 539 КПК України визначено, що з повторним клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, засуджений за тяжкий та особливо тяжкий злочин до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може звернутися не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову.

Тобто з повторним клопотанням про умовно-дострокове звільнення засуджений ОСОБА_8 звернувся передчасно.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій, вважаючи її незаконною, просив скасувати та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення або ст. 82 КК України.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що два стягнення, накладені на нього зняті та погашені. Судом не взято до уваги, що він хворіє на бронхіальну астму. Оскільки він перебуває в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», тому не може працевлаштуватися та своїм ставленням до праці довести своє виправлення.

Вважає висновок суду першої інстанції про те, що він передчасно звернувся до суду з повторним клопотанням про умовно-дострокове звільнення безпідставним, оскільки ч. 7 ст. 539 КПК України визначено, що особи засуджені до покарання менше п`яти років позбавлення волі мають право звернутися до суду з повторним клопотанням через шість місяців після відмови.

Заслухавши суддю-доповідача, думки прокурора ОСОБА_6 та представника ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги засудженого; вивчивши матеріали клопотання, особову справу засудженого ОСОБА_8 та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року - умовно-дострокове звільнення має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених, а також - для попередження здійснення нових злочинів. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК України). Рішення в питанні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання можна приймати лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого, з`ясування питання про ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, про його участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його намірів на майбутнє, зокрема, наявності бажання і реальної можливості залучення до праці при поверненні додому, тощо.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушень правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті колективу і сумлінне ставлення до громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, сумлінне ставлення до навчання, праці, визнання вини у вчиненому злочині тощо.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; внесенням раціоналізаторських пропозицій і винахідницьких відкриттів; відсутністю відмов від роботи, не виходив на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; виконанням норм виробітку; ставленням до майна, знарядь виробництва; прагненням придбати спеціальність або підвищити кваліфікацію; відсутністю трудових порушень; суворим додержанням правил охорони праці і правил техніки безпеки та ін..

Дослідивши обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_8 , відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

Під час утримання в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» з 03.12.2018 по теперішній час, характеризується посередньо, 2 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, 1 з яких відповідно до п. 14 ст. 134 КВК України, вважається знятим, заохочень не має. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом , спальне місце утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи. До виконання робіт з благоустрою установи не залучався. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки.

Наведене дає підстави вважати, що поведінку засудженого ОСОБА_8 в період відбування покарання в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» не можна назвати вцілому сумлінною.

Крім того під час апеляційного розгляду представник ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» ОСОБА_7 пояснила, що для засуджених в установі наявні різнопланові роботи, однак засуджений ОСОБА_8 до них не залучався за відсутності в нього бажання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не погоджується з доводами засудженого ОСОБА_8 про те, що він поведінкою і ставленням до скоєного довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки це спростовується наведеними вище фактичними даними.

Посилання засудженого в апеляційній скарзі на незадовільний стан здоров`я, як на одну з підстав його звільнення від відбування покарання умовно-достроково, не підтверджені матеріалами провадження.

Крім того, в матеріалах провадження відсутні дані, які б свідчили про те, що за станом здоров`я ОСОБА_8 не може відбувати покарання у виді позбавлення волі і таких даних суду не надано.

Колегія суддів вважає слушними доводи засудженого ОСОБА_8 про те, що судом першої інстанції не вірно трактовано норму ч. 7 ст. 539 КПК України щодо строків його повторного звернення до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Так частина 7 ст. 539 КПК України передбачає можливість повторного звернення з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання після відмови в задоволенні такого клопотання, засудженими за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років - не раніше як через рік з дня винесення ухвали про відмову.

З аналізу даної норми вбачається, що право повторного звернення з відповідним клопотанням через один рік виникає у засудженого, якому за вчинення тяжкого чи особливо тяжкого злочину призначено покарання на строк п`ять і більше років, якщо засудженому за вчинення тяжкого чи особливо тяжкого злочину призначено покарання менше п`яти років позбавлення волі, то право на повторне звернення - в нього виникає через шість місяців. В даному випадку ОСОБА_8 засуджений за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, до 4 років 2 місяців позбавлення волі, тобто право на повторне звернення з клопотанням про умовно-дострокове звільнення у засудженого ОСОБА_8 виникає через 6 місяців з дня винесення ухвали про відмову, а не через рік, як про це зазначив суд першої інстанції.

Не вірне трактування судом першої інстанції вище згаданої норми КПК України не може слугувати підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки не спростовує висновків суду першої інстанції щодо не доведення засудженим ОСОБА_8 виправлення своєю поведінкою і ставленням до праці, таких даних не встановлено і під час апеляційного розгляду та засудженим не надано.

Доводи засудженого ОСОБА_8 про необхідність застосування до нього вимог ст. 82 КК України, колегія суддів не розглядає, оскільки питання щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, не було предметом розгляду судом першої інстанції, тому суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості вирішити дане питання.

Колегія суддів вважає, що підстави для скасування ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.04.2022, яка є законною, обгрунтованою та вмотивованою, - відсутні.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 404, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 квітня 2022 року, якою залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді