СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/773/22
Провадження № 1-кп/306/206/22
У Х В А Л А

05 липня 2022 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Свалява клопотання захисника про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000321 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310, ч. 3 ст. 313 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 звернулася з клопотанням про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт у нічний період доби. На обгрунтування згаданого клопотання посилається на те, що останній має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та нерухоме майно на території с. Поляна, Мукачівського району, Закарпатської області, одружений, на утриманні має неповнолітню та малолітню дитини. Зазначила, що сім`я обвинуваченого самостійних джерел доходу не має, оскільки дружина останнього здійснює догляд за дітьми.

Окрім того, звертає увагу на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, позаяк вважає, що інкриміновані обвинуваченому кримінальні правопорушення не відносяться до таких, що доводяться показами свідків, а задокументовані процесуальними документами. Згадана обставина, на думку захисту, унеможливлює незаконний вплив обвинуваченого на свідків.

Також зазначила, що ОСОБА_4 готовий співпрацювати з стороною обвинувачення щодо укладення угоди про визнання ним винуватості. Однак, вважає, що інкриміноване обвинуваченому діяння, передбачене ч. 3 ст. 313 КК України, є необгрунтованим та неспроможним.

У судовому засіданні захисник, з доводами клопотання погодився і обвинувачений, наполягала на його задоволенні.

Прокурор щодо задоволення клопотання заперечив. Пояснив, що сімейний стан обвинуваченого та наявність передбачених КПК ризиків, суд досліджував при обранні останньому запобіжного заходу, нових обставин захист не навів, а обгрунтованість інкримінованого обвинуваченому, зокрема ч. 3 ст.313 КК України злочину, у судовому засіданні на даній стадії ще не встановлювалася.

Заслухавши думку учасників судового провадження суд встановив наступне.

За приписами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч. 1 та 3 ст. 201 КПК України обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

До клопотання мають бути додані:

1) копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання;

2) перелік свідків, яких підозрюваний, обвинувачений вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання;

3) підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами ст.178 КПК України При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Зокрема, тяжкість злочину свідчить про ступінь суспільної небезпечності особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за особливо тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятися від суду.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.
За приписами ст. 7 КПК України кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться публічність, яка полягає у необхідності вжиття усіх заходів для встановлення обставин кримінального провадження та особи, яка його вчинила.

На час розгляду заявленого клопотання, у даному кримінальному провадженні, суд встановив обсяг доказів, які будуть досліджуватися та порядок їх дослідження. Свідків, показання яких, відповідно до КПК України є доказами, суд ще не допитував, письмові докази не досліджував, а тому об`єктивно не може перевірити доводи захисту щодо необгрунтованості інкримінованого обвинуваченому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 313 КК України.

За таких обставин, враховуючи, ступінь тяжкості інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, одне з яких відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та міру можливого покарання, що дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від суду, підвищену суспільну небезпеку інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, що на думку суду, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання належить відмовити.
Керуючись ст. 176, 177, 178, 193, 201, 331 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 06 липня 2022 року о 09 год. 00 хв.

ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_1