Справа № 444/1903/22
Провадження № 1-кп/444/254/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 серпня 2022 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000257, внесеного 23.06.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Замочок, Жовківського району Львівської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, одруженої, невійськовозобов"язаної, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, одна з дітей - інвалід, освіта середня, раніше не судимої, не інваліда, працюючої касиром ТВК "Львівхолод", ІПН НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий Шевченківським РВ у м. Львові ГУ ДМС України у Львівській області 27.05.2015 року,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачена ОСОБА_3 , 23 червня 2022 року, приблизно о 10 год. 50 хв., керуючи автомобілем марки «Audi А6» реєстраційний номер НОМЕР_3 , та рухаючись ним вулицею Равська у місті Жовква, Львівського району Львівської області, поблизу будинку №15а, що розташований по вулиці Равська у місті Жовква, Львівського району Львівської області, здійснюючи маневр лівого повороту на територію автосервісу розташованого за вище вказаною адресою, всупереч ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», згідно якої учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, порушила вимоги чинних розділів ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року зі змінами та доповненнями відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 136 від 06.03.2013 року, а саме: п. п. 1.5; 2.3 б, д; 10.1; 10.4; 16.13, які виразились в тому, що вона, керуючи технічно-справним транспортним засобом, проявила неуважність до дорожньої обстановки, своїми діями створила загрозу безпеці дорожнього руху, перед зміною напрямку руху не переконалася, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, перед поворотом ліворуч повинна була дати дорогу зустрічним транспортним засобам, проїжджаючи нерегульоване перехрестя, повертаючи ліворуч, не дала дорогу водію мопеда марки «Viper» без реєстраційного номеру під керування ОСОБА_5 , що рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку вчинивши зіткнення із останнім.
В результаті порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 , водій мопеда ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді ВПТ, ВЧМТ, забою головного мозку, забійного вогнища скроневої частки справа, зламу склепіння черепа з переходом на основу, скальпованої рани голови, навколо-орбітальної гематоми справа, ЗХСМТ, зламу тіл Тh6-ТН7 першого ступеня, зламу поперечного відростка ТН7, зламу лівої пластинки дуги хребця С6. Frankel Е, тупої травми ОГК множинних зламів ребер, зламу тіла грудини, субплевральної гематоми купола плеври зліва, багато-уламкового, внутрішньо-суглобового частково вколоченого перелому лівої променевої та шилоподібного паростка лівої ліктьової кісток в типових місцях із зміщенням усіх основних кісткових фрагментів, крововиливу на верхній повіці правого ока, садна на верхній поверхні ділянці плечового поясу справа, синців на задній поверхні лівого плеча та на задній поверхні правого плеча, саден на передній поверхні ділянки лівого колінного суглобу, на передній поверхні ділянки правого колінного суглобу та верхньої третини правої гомілки та на тильній поверхні правої стопи, що відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент її спричинення.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинила порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Як учасник дорожнього руху, ОСОБА_3 порушила діючі правила дорожнього руху, а саме:

- п.п. 1.5 - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п. 2.3 «б» для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 2.3.«д» для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;
-п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь- якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
- п. 10.4 - перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку;
- п. 16.13 - перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.
Відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, так як проти такого не заперечують учасники судового провадження та допитом потерпілого ОСОБА_5 .

Винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення стверджується доказами, які є в матеріалах справи.

Фактичні обставини справи, які стверджуються цими доказами, не оспорювались в ході судового розгляду ні обвинуваченою, ні іншими учасниками.

Судом зясовано, чи правильно сторони розуміють зміст цих обставин, чи не мають сумнівів у добровільності їх позиції, а також розяснено їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні, після розяснення їй суті обвинувачення підтвердила вищевказані обставини у вчиненні кримінального правопорушення, свою вину визнала повністю і пояснила, що вона 23 червня 2022 року, приблизно об 11 год., керувала автомобілем марки «Audi А6» та рухаючись ним вулицею Равська у місті Жовква, здійснюючи маневр лівого повороту на територію автосервісу, проявила неуважність до дорожньої обстановки та своїми діями створила загрозу безпеці дорожнього руху, перед зміною напрямку руху не переконалася, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, перед поворотом ліворуч повинна була дати дорогу зустрічним транспортним засобам, проїжджаючи нерегульоване перехрестя, повертаючи ліворуч, не дала дорогу водію мопеда марки «Viper» під керування ОСОБА_5 , що рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку вчинивши зіткнення із останнім. Наголосила, що між нею та потерпілим підписана мирова угода, згідно якої вона вже відшкодувала потерпілому шкоду в розмірі 14 000,00 грн., та в подальшому зобовязується ще відшкодувати 70 000,00 (сімдесять тисяч) грн. моральної шкоди, про що зазначено в даній мировій угоді. У вчиненому розкаюється. Просить суд врахувати її пояснення та суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 23 червня 2022 року, приблизно біля 11 год. він виїхав з дому на мопеді марки «Viper» та рухаючись вулицею Равська у місті Жовква відчув різкий удар. Зазначив, що між ним та обвинуваченою укладено мирову угоду відповідно до якої вона повернула йому станом на сьогодні 14 тис. грн. та ще має повернути 70 тис. грн. Просить суд не накладати на обвинуваченусуворого стягнення.
Аналізуючи та оцінюючи усі докази надані стороною обвинувачення, стороною захисту та отриманні судом в ході розгляду справи в їх сукупності та кожен зокрема з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв"язку, суд приходить до висновку, що покази обвинуваченої є належними, допустимими та достовірними і у своїй сукупності усі ці докази перебувають у логічному та послідовному взаємозв"язку, не є взаємосуперечливими та доповнюють і підтверджують ті об"єктивні обставини, які мали місце під час вчинення пред`явленого обвинувачення обвинуваченій ОСОБА_3 .

Суд також приходить до висновку, що здобутих судом доказів є достатньо для того, щоб прийти до висновку про визнання обвинуваченої винною у вчиненні пред`явленого їй обвинувачення.

Вина обвинуваченої ОСОБА_3 полягає в тому, що вона вчинила порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження і тому суд такі її дії кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України.
Таким чином, суд приходить до переконання про винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у скоєнні предявленого їй кримінального правопорушення.

Кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 286 КК України за вчинення якого судиться ОСОБА_3 згідно із ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Обвинувачена ОСОБА_3 не вчинила кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності чи у стані неосудності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій за вчинення кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, враховує наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також бере до уваги особу винної, її вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, характеризуючі дані, раніше не судимої.

Обставини, які помякшують відповідальність обвинуваченої ОСОБА_3 є щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують відповідальність обвинуваченої судом не встановлено.

Санкцією ч. 2 ст. 286 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що покарання ОСОБА_3 слід обрати в межах санкції статті за якою вона судиться.

Враховуючи тяжкість скоєного злочину обвинуваченою ОСОБА_3 та її особу, яка працює, щиро розкаялася у вчиненому злочині, активно сприяла розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем реєстрації та проживання, на обліку в лікаря нарколога чи лікаря психіатра не перебуває, має на утриманні двоє малолітніх дітей: ОСОБА_6 , 2016 року народження та ОСОБА_7 , 2020 року народження та дитина ОСОБА_7 являється дитиною з інвалідністю до 18 років, а тому суд вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченої ОСОБА_3 покарання в межах санкції статті за якою вона судиться, а саме покарання у виді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Суд вважає, що оскільки у обвинуваченої ОСОБА_3 є на утриманні двоє малолітніх дітей, одна з яких є дитиною з інвалідністю і потребує постійного медичного догляду, а тому є необхідність у постійному використанні транспортного засобу для належного надання цих послуг для дитини з інвалідністю, а тому суд приходить до висновку, що не слід застосовувати до обвинуваченої додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Однак, призначаючи покарання обвинуваченій суд враховує те, що обвинувачена ОСОБА_3 за місцем проживання та реєстрації характеризуються позитивно, раніше не судилася, працює та має на утриманні двоє малолітніх дітей одна з яких являється дитиною з інвалідністю до 18 років, щиро розкаялася у вчиненому та активно сприяла розкриттю злочину, примирилася з потепілим та частково відшкодувала йому моральну шкоду у відповідності до укладеної між ними мирової угоди, а також враховуючи відсутність обтяжуючих обставин, можливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання, суд вважає за можливим звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням до покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України та застосувати ст. 76 КК України, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В даному кримінальному провадженні запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлений.

Питання про речові докази належить вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст.174 КПК України необхідно скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 28.06.2022 року.

Питання про процесуальні витрати слід вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 286 КК України та засудити на 4 (чотири) роки позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку 1 (один) рік і 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в розмірі 8495, 10 грн., а саме за проведення:

- судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/114-22/11414-ІТ від 29.07.2022 року в розмірі 1887,80 грн.;
- судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/114-22/11413-ІТ від 29.07.2022 року в розмірі 1887,80 грн.;
- судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/114-22/11422-ІТ від 01.08.2022 року в розмірі 2831,70 грн.;
- судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/114-22/11403-ІТ від 02.08.2022 року в розмірі 1887,80 грн.

Речові докази:

- автомобіль марки "AUDI A6", реєстраційний номер НОМЕР_4 , який переданий на зберігання ОСОБА_3 - залишити у розпорядженні ОСОБА_3 ;

- мопед марки "Viper", без реєстраційного номеру, який переданий на зберігання ОСОБА_8 - повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Арешти на майно накладені ухвалами слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 28.06.2022 року - скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з часу проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1