ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/188/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 0012707 від 20.11.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червонознам`янка Іванівського р-ну Одеської обл., громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого
у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 358, ч.ч. 1, 2 ст. 200, ч. 3 ст. 190 КК України

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_8 відповідно до наказу №03-125-п від 01.03.2012, працюючи на посаді економіста 1 категорії сектору роздрібного обслуговування клієнтів відділення «Велика кишеня» ПАТ «Укрсоцбанк» у лютому-березні 2013 року, ігноруючи вимоги нормативних актів, перебуваючи у приміщенні відділення, що розташоване по пр. Григоренка 26 у м. Києві, з корисливих спонукань, приблизно 21.02.2013, підробив Договір на відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 , до якого банком емітентом банківську картку № НОМЕР_2 , від імені ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та Розписку про отримання ОСОБА_9 21.03.2013 платіжної картки № НОМЕР_2 по картковому рахунку № НОМЕР_1 .
Тобто, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні підроблення офіційного документу, який посвідчується установою і який надає права, з метою використання його підроблювачем, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України.
Крім того, ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що він працюючи на посаді економіста 1 категорії сектору роздрібного обслуговування клієнтів відділення «Велика кишеня» ПАТ «Укрсоцбанк», що розташоване по пр. Григоренка 26 у м. Києві та реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на заволодіння чужим майном шляхом обману, 22.02.2013 з корисливих спонукань, повторно підробив Договір №3445 банківського вкладу (вклад «Прогресивний») від імені ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Крім того, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він працюючи на посаді економіста 1 категорії сектору роздрібного обслуговування клієнтів відділення «Велика кишеня» ПАТ «Укрсоцбанк», що розташоване по пр. Григоренка 26 у м. Києві, з корисливих спонукань, повторно підробив від імені ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , заяву про розірвання договору банківського вкладу №3445 від 22.02.2013 та дострокове повернення коштів на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я останнього.
Тобто, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні повторного підроблення офіційного документу, який посвідчується установою та іншою особою, яка має право видавати такі документи і який надає право, з метою використання його підроблювачем, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.
Крім того, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він працюючи на посаді економіста 1 категорії сектору роздрібного обслуговування клієнтів відділення «Велика кишеня» ПАТ «Укрсоцбанк», що розташоване по пр. Григоренка 26 у м. Києві, з корисливих спонукань, за допомогою робочого комп`ютера, використовуючи логін та відповідний пароль доступу, 22.02.2013 увійшов до спеціалізованого банківського комп`ютера-програмного комплексу «Flex Cube» та сформував завідомо неправдивий електронний розрахунковий платіжний документ на переказ коштів, відповідно до якого без згоди ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , перерахував з його поточного рахунку № НОМЕР_3 , на депозитний рахунок № НОМЕР_4 , відкритий на ім`я останнього відповідно до Договору №3445 банківського вкладу (вклад «Прогресивний») від 22.02.2013, грошові кошти у сумі 8387 доларів США, що в еквіваленті становило 67250 грн.
Тобто, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні підробки документів на переказ, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 200 КК України.
Крім того, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він працюючи на посаді економіста 1 категорії сектору роздрібного обслуговування клієнтів відділення «Велика кишеня» ПАТ «Укрсоцбанк», що розташоване по пр. Григоренка 26 у м. Києві, з корисливих спонукань, за допомогою робочого комп`ютера, використовуючи логін та відповідний пароль доступу, 25.02.2013 увійшов до спеціалізованого банківського комп`ютера-програмного комплексу «Flex Cube» та повторно сформував завідомо неправдивий електронний розрахунковий платіжний документ на переказ коштів, відповідно до якого без згоди ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , перерахував з депозитного рахунку № НОМЕР_4 , відкрито на ім`я останнього відповідно до договору №3445 банківського вкладу (вклад «Прогресивний») від 22.02.2013, на картковий рахунок ОСОБА_10 № НОМЕР_1 , грошові кошти у сумі 8387 доларів США, що в еквіваленті становило 67250 грн.
Тобто, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні повторної підробки документів на переказ, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 200 КК України.
Крім того, ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що він 25.02.2013, працюючи на посаді економіста 1 категорії сектору роздрібного обслуговування клієнтів відділення «Велика кишеня» ПАТ «Укрсоцбанк», що розташоване по пр. Григоренка 26 у м. Києві, з корисливих спонукань, використовуючи підроблену від імені ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , заяву про розірвання договору банківського вкладу №3445 від 22.02.2013 та дострокове повернення коштів на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий 21.02.2013 на ім`я останнього, з метою безперешкодного доступу до грошових коштів, увійшов до спеціалізованого банківського комп`ютера-програмного комплексу «Flex Cube» та сформував завідомо неправдивий електронний розрахунковий платіжний документ на переказ коштів, відповідно до якого без згоди ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , перерахував з депозитного рахунку № НОМЕР_4 , відкритого на ім`я останнього відповідно до договору №3445 банківського вкладу (вклад «Прогресивний») від 22.02.2013, на картковий рахунок ОСОБА_10 № НОМЕР_1 , грошові кошти у сумі 8387 доларів США, що в еквіваленті становило 67250 грн., в результаті чого заволодів вказаними коштами, чим завдав ПАТ «Укрсоцбанк», значної матеріальної шкоди на вказану суму, що у сто разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд.
Тобто, ОСОБА_8 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому, з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України
Таким чином, сторона обвинувачення вважає, що своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 3 ст. 358, ч.ч. 1, 2 ст. 200, ч. 3 ст. 190 КК України.
Прокурор в судовому засіданні просив суд провадження в частині обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 358, ч.ч. 1, 2 ст. 200 КК України закрити та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. Проте, в частині обвинувачення за ч. 3 ст. 190 КК України прокурор просив визнати ОСОБА_8 винним та призначити йому покарання.
Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні не визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 3 ст. 358, ч.ч. 1, 2 ст. 200, ч. 3 ст. 190 КК України та відмовився від дачі показів на підставі ст. 63 Конституції України.

Захисник ОСОБА_7 просив ухвалити виправдувальний вирок у зв`язку із відсутністю належних та допустимих доказів вчинення обвинуваченими інкримінованого злочину.
Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Стаття 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення, або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст. 9 КПК України.
За правилами ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням ,а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого ,обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність, або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Відповідно до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст.91 КПК України, покладається на прокурора.
Тобто, обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.
На обґрунтування винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 358, ч.ч. 1, 2 ст. 200, ч. 3 ст. 190КК України сторона обвинувачення послалась на наступні докази, які в судовому засіданні були безпосередньо досліджені судом.
Так, представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що в 2014 році на адресу банку надійшло клопотання про надання інформації щодо ОСОБА_10 , в якому було вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_3 останній помер. Під час підготовки відповіді на згаданий запит, працівниками було виявлено факт руху коштів по рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_10 в 2013 році. Також було виявлено документи, складені від імені ОСОБА_10 .. Після чого, було з`ясовано, що особу ОСОБА_10 встановлював ОСОБА_8 , який на той час працював на посаді економіста першої категорії. На підставі виявлення даного факту було проведено службове розслідування, матеріали якого передані органу досудового розслідування.
Вислухавши покази представника потерпілого з точки зору їх належності в розумінні положень ст. 85 КПК України, суд враховує, що ОСОБА_6 не був очевидцем вчинення обвинуваченим інкримінованих дій, а лише особою яка проводила службову перевірку. Таким чином, суд не може визнати належним доказом покази представника потерпілого ОСОБА_6 , оскільки ці покази не підтверджують вчинення обвинуваченими кримінальних правопорушень, а тільки несуть консультативний характер та характеризують ОСОБА_8 , як працівника.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що є керівником відділу банку. На підставі її службової записки було проведено службове розслідування щодо руху коштів на рахунку, який був відкритий на ім`я ОСОБА_10 . Після чого, матеріали службового розслідування були передані до служби безпеки банку. Зазначила, що картковий рахунок могла оформляти вона та ОСОБА_8 , була взаємозамінність. Згідно службового розслідування, всі незаконні дії щодо руху коштів були вчинені під підписом ОСОБА_11 , хоча остання в той момент перебувала на курсах англійської мови. Логін і пароль від бази були записані у блокноті, який лежав у шухляді, доступ до якої був вільний. Також пояснила алгоритм дій працівника відділення банку при відкритті та закритті рахунків, а також надала характеристику ОСОБА_8 .
Дослідивши покази свідка ОСОБА_11 , суд приходить до висновку про необхідність визнання цього доказу неналежним, оскільки з показів свідка встановлено, що очевидцем вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на підробку документів для незаконного заволодіння грошовими коштами, вона не була, а лише пояснила алгоритм дій працівника відділення банку при відкритті та закритті рахунків, а також надала характеристику ОСОБА_8 .. При цьому свідок повідомила, що її особистий логін і пароль від комп`ютерної програми були записані у блокноті, доступ до якого був вільний, а тому на думку суду, будь-яка інша особа могла незаконно використати дану інформацію, для входу до електронної системи.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що в 2013 році працювала начальником відділу по супроводженню фізичних осіб, контролювала надходження документів та заяв, проведення розрахунків. Зазначила, що познайомилася з ОСОБА_8 , коли той влаштовувався на роботу. Пояснила порядок відкриття та закриття рахунків. З клієнтами банку фізично не контактувала, а тільки обробляла документи, які надходили в електронному вигляді.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні зазначила, що працювала касиром банку, з лютого 2013 року пішла у декретну відпустку. Також пояснила, що про події, викладені в обвинувальному акті їй нічого невідомо. Свідок не бачила щоб ОСОБА_8 користувався логіном і паролем ОСОБА_11 . Також, вказала на те, що ОСОБА_11 контролювала весь робочий процес, без її дозволу нічого не робилось.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні зазначила, що в 2013 році працювала у відділенні банку по АДРЕСА_3 . Із ОСОБА_8 конфліктів не виникало. Про випадки підробки документів ОСОБА_8 не чула. Свідок не бачила, щоб ОСОБА_8 користувався логіном і паролем ОСОБА_11 .
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні зазначила, що з обвинуваченим не знайома та у відділенні банку по АДРЕСА_3 не працювала. Пояснила, як працюють банківські електронні системи. Також, додала, що не може стверджувати, чи можливо точно ідентифікувати, хто які дії вчиняє в електронних системах банку, є бек-офіс, який і проводить внутрішні операції.
Аналізуючи показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, суд приходить до висновку, що вказані покази не мають жодного доказового значення у даному кримінальному провадженні, тому суд не бере їх уваги і відкидає їх як доказ обвинувачення.
Крім того, в обґрунтування доведеності вини обвинуваченого прокурором були надані наступні письмові докази, які були досліджені судом під час судового розгляду:
- заява в.о. керуючого ПКМ ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_16 про вчинення злочину від 19.11.2013, з доданими до неї документами, а саме: копією висновку за результатами службового розслідування по факту крадіжки коштів в сумі 8387,43 дол. США з рахунку померлого клієнта ОСОБА_10 від 15.11.2013; копією договору №050/12-43972 банківського вкладу від 17.04.2009; копією паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_10 ; копією службової записки ОСОБА_17 від 11.11.2013; копією договору №3445 банківського вкладу від 22.02.2013; копією розписки про отримання платіжної картки та документів за картковим рахунком від 21.03.2013; копією заяви ОСОБА_10 про дострокове повернення вкладу від 25.02.2013; копією довідки про рух коштів по рахунку № НОМЕР_1 ; копією запиту завідуючої Першої вінницької державної нотаріальної контори про надання інформації від 24.10.2013; копією пояснювальної записки ОСОБА_11 від 12.11.2013; копією заяви ОСОБА_8 про призначення на посаду від 01.11.2011; копією наказу від 01.11.2011 №03-807-п про призначення ОСОБА_8 на посаду економіста першої категорії; копією договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 01.11.2011; копією заяви ОСОБА_8 від 01.03.2012 про переведення; копією наказу від 01.03.2012 №03-125-п про переведення ОСОБА_8 ; копією паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_8 ; роз`яснення щодо операції проведеної 02.11.2012 користувачем « ОСОБА_8 »;
- заява ОСОБА_11 про долучення до матеріалів кримінального провадження №0012707 копій документів;
- копія наказу від 03.01.2008 №02-п про переведення працівників Київської міської філії АКБ «Укрсоцбанк»;
- копія службової записки від 08.11.2013;
- копія наказу про проведення службового розслідування;
- пояснювальна записка ОСОБА_11 від 12.11.2013;
- висновок за результатами службового розслідування по факту крадіжки коштів в сумі 8387,43 дол. США з рахунку померлого клієнта ОСОБА_10 від 15.11.2013;
- скрін-шоти електронного листування;
- копія наказу від 01.01.2014 №03-08/1053 про встановлення надбавки до посадового окладу ДН працівникам;
- копія ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 30.04.2014 у справі №753/7742/14 за клопотанням представника потерпілого ПАТ «Укрсоцбанк» про тимчасовий доступ до речей і документів за матеріалами досудового розслідування №012707 від 20.11.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України;
- протокол доступу до речей і документів від 21.05.2014;
- опис речей і документів від 21.05.2014, які були вилученні на підставі ухвали слідчого судді;
- розписка про отримання ОСОБА_10 картки та документів за картковим рахунком № НОМЕР_1 від 21.03.2013;
- Договір №050/12-43972 банківського вкладу (вклад «Класичний») від 17.04.2009 року, укладений між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_10 ;
- виписка по рахунку №27 від 17.04.2009;
- особовий листок по обліку кадрів на ім`я ОСОБА_8 ;
- заява ОСОБА_8 про переведення на посаду від 01.03.2012;
- заява ОСОБА_8 про призначення на посаду від 01.11.2011;
- анкети на ім`я ОСОБА_8 від 11.10.2011;
- зобов`язання ОСОБА_8 від 01.11.2011;
- автобіографія ОСОБА_8 від 11.10.2011;
- згода ОСОБА_8 на обробітку персональних даних від 29.12.2011;
- розписка ОСОБА_8 про повідомлення про організацію роботи в ПАТ «Укрсоцбанк»;
- особовий листок по обліку кадрів на ім`я ОСОБА_11 ;
- заява ОСОБА_11 про звільнення від 28.02.2011;
- заяви ОСОБА_11 про переведення від 03.11.2008, 26.12.2007, 31.08.2007, 16.07.2007, 30.10.2006, 23.10.2006, 24.12.2004;
- заява ОСОБА_11 про надання відпустки для догляду за дитиною від 27.07.2005;
- заява ОСОБА_11 про призначення від 16.12.2004;
- зобов`язання ОСОБА_11 від 25.11.2004;
- анкети ОСОБА_11 від 29.11.2004;
- автобіографія ОСОБА_11 від 29.11.2004;
- супровідний лист ПАТ «Укрсоцбанк» від 06.05.2014 №10.301-11/520 на виконання ухвали суду від 30.04.2014;
- договір №3445 банківського вкладу (вклад «Прогресивний») від 22.02.2013, укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_10 ;
- копія заяви ОСОБА_10 про дострокове повернення вкладу від 25.02.2013;
- постанова слідчого СВ Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_18 про проведення експертизи від 11.08.2014, в рамках кримінального провадження №0012707 від 20.11.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України;
- висновок експерта №1320 від 11.09.2014, відповідно до якого підписи в графі «від імені Клієнта» та під написами «Вкладник ОСОБА_10 » в договорі банківського вкладу №3445 від 22.02.2013, підписи в графах «Підпис держателя ПК», «підпис власника КР» в розписці про отримання платіжної картки та документів за картковим рахунком від 21.10.2013 та в графі «Підпис держателя ПК» в розписці про отримання ПІН-конверта з ПІН-кодом від 21.03.2013 виконані не ОСОБА_10 , іншою особою. Відповісти на питання: «Чи ОСОБА_8 чи ОСОБА_11 чи іншою особою зроблено підпис в договорі банківського вкладу №3445 в графі «від імені Банку», «від імені Клієнтів» та під написом «Банк ПАТ «Укрсоцбанк». «Вкладник ОСОБА_10 »?»; «Чи ОСОБА_8 чи ОСОБА_11 чи іншою особою зроблено підпис в розписці про отримання платіжної картки та документів за картковим рахунком в графах «Підпис держателя ПК, підпис власника КР»?», не надалось можливим тому, що вищевиявлена сукупність співпадаючих та розбіжних ознак не дає змоги встановити, чи є вони проявом варіаційності при виконанні досліджуваних підписів, або ж являється індивідуальною сукупністю, що характеризує письмово-руховий навик виконавця, а також зважаючи на просту побудову досліджуваних підписів та обмежений обсяг почергової інформації, неможливо в категоричній чи вірогідній формі зробити висновок про наявність чи відсутність тотожності. Підписи та рукописний текст в графах «Підпис виконавця, що видав(ла) ПК», «Підпис виконавця, що видав(ла) Договір» в договорі банківського вкладу №3445 від 22.02.2013 виконанні ОСОБА_8 . Підпис в графі «Підпис виконавця, що видав(ла) ПІН-конверт з ПІН-кодом» в розписці про отримання платіжної картки та документів за картковим рахунком, виконаний ОСОБА_11 ;
- постанова слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_19 про визнання речовими доказами: договору на відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 , договір №3445 банківського вкладу (вклад «Прогресивний»), заяву про розірвання договору банківського вкладу №3445;
- постанова слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_19 від 29.05.2017 про визнання речовим доказом розписку про отримання ОСОБА_9 21.03.2013 платіжної картки № НОМЕР_2 по картковому рахунку № НОМЕР_1 ;
- супровідний лист начальника Іванківського ВП Роздільнянського ВП ГУ НП в Одеській обл.. від 30.05.2017 №49/3-1538 щодо виконання доручення у кримінальному провадженні №0012707 від 20.11.2013 відносно ОСОБА_20 ;
- довідка КП «Іванівська центральна районна лікарня» від 22.05.2017 про те, що ОСОБА_8 на обліку лікаря психіатра не знаходиться;
- довідка КП «Іванівська центральна районна лікарня» від 22.05.2017 про те, що ОСОБА_8 на обліку лікаря нарколого не знаходиться;
- довідка сільського голови Знам`янської сільської ради про те, що ОСОБА_8 зареєстрований, але не проживає за адресою: АДРЕСА_4 ;
- характеристика ОСОБА_8 , видана сільським головою Знам`янської сільської ради від 22.05.2017;
- лист в.о. начальника ВДРАЦС Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій обл.. від 26.12.2015 №4247-06.01-29, відповідно до актового запису про смерть №2812 від 28.10.2009 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- лист заступника начальника Дарницького УП ГУ НП в м. Києві від 27.03.2017 щодо отримання інформації у Першій Вінницькій державній нотаріальній конторі інформації про спадкоємця ОСОБА_10 ;
- лист завідувача Першої Вінницької державної нотаріальної контори від 11.04.2017 №915/01-16, відповідно до якого спадкова справа після смерті ОСОБА_10 не заводилась;
- інформаційна довідка зі Спадкового реєстру №47311445 від 04.04.2017, відповідно до якої після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 спадкова справа не заводилась;
- лист начальника Управління банківської безпеки ПР ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_21 від 07.04.2017 №15.301-255/78-119;
- копія Політики парольного захисту ПАТ «Укрсоцбанк», затверджена рішенням Правління ПАТ «Укрсоцбанк» Протокол №3 від 26.02.2013;
- посадова інструкція начальника відділення ОСОБА_11 ;
- роздруківка зі сайту НБУ щодо курсу іноземних валют станом на 25.02.2013, 02.03.2013, 03.03.2013, 10.03.2013;
- заява представника ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_6 про залучення до кримінального провадження як потерпілого та визнання представником потерпілого від 12.04.2017;
- копія витягу з Протоколу №20 засідання Правління ПАТ «Укрсоцбанк» від 11.12.2013;
- довіреність №02-36/87 ПАТ «Укрсоцбанк» про уповноваження працівника ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_6 представляти інтереси банку в правоохоронних органах та судах;
- клопотання представника потерпілого ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_6 про доручення та визнання речовим доказом створене 24.05.2017 відображення листа із назвою «Дострокове зняття», направленого 25.02.2013 засобами корпоративної електронної пошти працівником ПАТ «Укрсоцбанк» ОСОБА_8 на адресу структурного підрозділу ПАТ «Укрсоцбанк» із назвою «Сервісний центр депозити»;
- Правила обслуговування банківських вкладних (депозитних) рахунків фізичних осіб, відкритих в ПАТ «Укрсоцбанк», затверджених начальником Департаменту банківської організації та методології від 25.05.2012;
- Правила здійснення операцій за банківськими поточними (картковими) та депозитними рахунками, відкритими фізичними особами в ПАТ «Укрсоцбанк», затверджених начальником Департаменту банківської організації та методології від 04.12.2013;
- Інструкція для користувачів системи «Flex Cube» «Депозити. Клієнти - фізичні особи»;
- Відомості згідно з інформаційним фондом Державного реєстру фізичних осіб платників податків станом на 27.03.2017 щодо ОСОБА_8 ;
- лист ПАТ «Укрсоцбанк» від 18.05.2017 №15.301-255/78-313 про доручення до матеріалів кримінального провадження №012707 копії службової інструкції та копії наказу №03-125-п від 01.03.2012;
- копія посадової інструкції економіста 1 категорії ПАТ «Укрсоцбанк»;
- копія витягу з наказу від 01.03.2012 №03-125-п ПАТ «Укрсоцбанк»;
- постанова слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_19 про уточнення дати вчинення кримінального правопорушення, відповідно до якої датою вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 200 КК України, слід вважати 25.02.2013;
- запит слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_19 від 31.05.2017 адресованого керівнику Центру іноземних мов А.В.С. щодо отримання інформації стосовно ОСОБА_11 ;
- лист директора ПП «Центр «А.В.С.» від 01.06.2017 №0106-17/1, відповідно до якого ОСОБА_11 протягом лютого 2013 року консультації на тему «Особливості сучасної англомовної банківської та фінансової термінології»;
- доручення №1 слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_19 про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст.. 40 КПК України щодо встановлення наявності камер відео спостереження, встановлених на прилеглій до будинку №18 по вулиці Вербицького у м. Києві, території та вилучення запису з цих камер за 02.03.2013, 03.03.2013 та 10.03.2013; встановлення та допиту як свідків осіб, які були очевидцями зняття коштів з банкомату АТМ 01125, розташованому у приміщенні відділення ПАТ «Укрсоцбанк», за адресою: м. Київ, вул. Вербицького 18, 02.03.2013, 03.03.2013 та 10.03.2013;
- рапорти оперуповноваженого ВКП Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_22 від 08.04.2017, з якого вбачається, що встановити наявність відеокамер та встановити свідків зняття коштів з банкомату не вдалося за можливе.
При аналізі доказів сторін кримінального провадження, суд керуються вимогами кримінального процесуального закону.Так, у відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Згідно з приписами ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Статтею 86 КПК України встановлено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Виходячи з положень ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.

Суд, перевіряючи на предмет допустимості дані, які містяться в письмових доказах, долучених до матеріалів кримінального провадження, клопотання захисника про визнання доказів недопустимими, виходить з таких вимог кримінального процесуального закону та аналізуючи їх зміст приходить до наступних висновків.
Оцінюючи докази надані сторонами кримінального провадження суд виходить з того, що допустимість доказів це властивість, яка визначає здатність фактичних даних бути використаними у розгляді судової справи. Ця властивість забезпечується дотриманням таких правил: доказ повинен бути отриманий належним суб`єктом; із належного джерела; із додержанням належної правової процедури; доказ не повинен бути отриманий на підставі неприпустимого джерела та не повинен засновуватись на чутках.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20.10.2011 р. визнаватися допустимими і використовуватися як докази у кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Частиною першою статті 37 КПК України передбачено призначення та заміну прокурора. Зокрема, прокурор, який здійснюватиме провадження у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності, керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Частиною другою вказаної норми права передбачено, що прокурор здійснює повноваження прокурора у цьому самому кримінальному провадженні, а іншим прокурором це можливо лише у випадках, передбачених ч. 4, 5 ст. 36, частиною 3 ст.313, ч.2 ст. 341 та ч. 3 ст. 37 цього закону.

При цьому, у ч. 2 статті 39 КПК України вказано, що керівник органу досудового розслідування уповноважений: визначити слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою визначити старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих; відсторонювати слідчого від проведення досудового розслідування вмотивованою постановою за ініціативою прокурора або з власної ініціативи з наступним повідомленням прокурора та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу або у разі неефективного досудового розслідування.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 39 та ч. 1 ст. 214 КПК України визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, належить до компетенції керівника органу досудового розслідування.
Відповідно до вимог п.п. 1, 3 ст.110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого, суду.

Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Застосування належної правової процедури означає здійснення справедливого правосуддя згідно з визначеними загальними засадами кримінального провадження для досягнення мети і вирішення його завдань. Дотримання встановленої правової процедури здійснення слідчих (розшукових) дій означає, що дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону. Такі дії мають здійснюватися на підставі законних повноважень щодо вирішення конкретного процесуального завдання, яке постає перед органом досудового розслідування на певному етапі кримінального провадження.
Враховуючи наведене, постанови про призначення прокурора та постанови про призначення групи слідчих, якими підтверджуються повноваження прокурора та слідчого, передбачені ст. 36, п. 1 ч. 2 ст. 39 та ч. 1 ст. 214КПК України, є обов`язковими.

В матеріалах кримінального провадження відсутні такі документи, що свідчить про те, що відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 358, ч.ч. 1, 2 ст. 200, ч. 3 ст. 190КК України не були внесені до ЄРДР, а прокурор та слідчий не призначалися.

Враховуючи, що досудове розслідування здійснювали не уповноважені на це особи, письмові докази, отримані з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та є недопустимими.

Крім того, суд приходить до висновку, що доводи сторони захисту про визнання недопустимим доказом протоколу про тимчасовий доступ до речей та документів від 21.05.2014, здійснений на підставі ухвали слідчого судді від 30.04.2014 року є обґрунтованими, враховуючи наступне.

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 103 КПК України встановлено, що процесуальні дії під час кримінального провадження можуть фіксуватися у протоколі.

Частиною 1 статті 165 КПК України передбачено, що особа, яка зазначена в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів як володілець речей або документів, зобов`язана надати тимчасовий доступ до зазначених в ухвалі речей і документів особі, зазначеній у відповідній ухвалі слідчого судді, суду.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 30.04.2014 дозвіл на проведення тимчасового доступу до речей та документів надано уповноваженому слідчому СВ Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №012707.

Згідно ч. 3 ст. 104 КПК України протокол складається з вступної частини, яка повинна містити відомості про місце, час проведення та назву процесуальної дії; особу, яка проводить процесуальну дію (прізвище, ім`я, по батькові, посада); всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання); інформацію про те, що особи, які беруть участь у процесуальній дії, заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання. Частиною 5 даної статті передбачено, що протокол підписують усі учасники, які брали участь у проведенні процесуальної дії.

Як вбачається з протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 21.05.2014 року у даному процесуальному документі відсутні дані про місце, час проведення процесуальної дії, також відсутні відомості про особу, яка проводила дану процесуальну дію (прізвище, ім`я, по батькові, посада). Крім того, відсутній підпис особи, яка склала даний протокол із зазначенням посади, найменування органу, прізвища та ініціали.

На підставі викладеного, суд визнає протокол тимчасового доступу від 21.05.2014 року з додатком недопустимими доказами у кримінальному провадженні, а документи, отримані в ході вказаної процесуальної дії до уваги не приймає, як такі, що здобуті з порушенням вимог КПК України.

Крім того, згідно висновку експерта № 1320 від 11.09.2014, надано експериментальні зразки підпису ОСОБА_11 , вільні зразки підпису ОСОБА_8 , вільні зразки підпису ОСОБА_10 , договір банківського вкладу №3445 від 22.02.2013, розписку про отримання платіжної картки та документів за картковим рахунком.

Відповідно до сформованої практики ЄСПЛ доктрини «плодів отруєного дерева» (fruit of the poisonous tree), якщо джерело доказів є недопустимим, всі інші дані, одержані з його допомогою, будуть такими ж (рішення у справах «Гефген проти Німеччини», пункти 50-52 рішення у справі «Шабельник проти України (№ 2)», пункт 66 рішення у справі «Яременко проти України (№ 2)»). Зазначена доктрина передбачає оцінку не лише кожного засобу доказування автономно, а і всього ланцюга безпосередньо пов`язаних між собою доказів, з яких одні випливають з інших та є похідними від них. Критерієм віднесення доказів до «плодів отруєного дерева» є наявність достатніх підстав вважати, що відповідні відомості не були б отримані за відсутності інформації, одержаної незаконним шляхом.
Аналогічна позиція міститься в рішеннях Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року № 13-37 кс 18 (справа № 751/7557/15-к), від 13 листопада 2019 року у справі №1-07/07 (провадження 13-36зво19).
Прийшовши до висновку визнати недопустимим доказом протокол тимчасового доступу до речей і документів від 21.05.2014, в ході якого було вилучено договір банківського вкладу №3445 від 22.02.2013 та розписку про отримання платіжної картки та документів за картковим рахунком, які були об`єктами експертного дослідження, суд визнає недопустимим доказом висновок експерта № 1320 від 11.09.2014, оскільки він є похідним та його отримання було б неможливим без вилучення зазначених у протоколі документів.

З урахуванням наведеного, надані та досліджені в судовому засіданні докази сторони обвинувачення, крім встановленої їх невідповідності вимогам національного кримінального процесуального законодавства у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 , не відповідають вимогам Конвенції та практиці Європейського Суду з прав людини, а відтак є недопустимими.

Суд, безпосередньо, всебічно, дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до висновку про те, що досліджені докази не доводять вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 358, ч.ч. 1, 2 ст. 200, ч. 3 ст. 190КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальні правопорушення вчинено обвинуваченим.

Таким чином, суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, безпосередньо дослідивши, надані докази стороною обвинувачення, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог положень процесуального закону, приходить до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_8 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 3 ст. 358, ч.ч. 1, 2 ст. 200, ч. 3 ст. 190КК України вчинено обвинуваченим.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.ч. 1, 3 ст. 358, ч.ч. 1, 2 ст. 200, ч. 3 ст. 190КК України та виправдати на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України у зв`язку з тим, що не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.

Речові докази: договір на відкриття карткового рахунку № НОМЕР_1 , до якого банком емітовано банківську карту № НОМЕР_2 від імені ОСОБА_10 ; договір №3445 банківського вкладу (вклад «Прогресивний»); заява про розірвання договору банківського вкладу №3445 від 22.02.2013 та дострокове повернення коштів на картковий рахунок № НОМЕР_1 ; розписка про отримання ОСОБА_23 21.03.2013 платіжної картки № НОМЕР_2 по картковому рахунку № НОМЕР_1 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно вручити прокурору та виправданому.

СУДДЯ: