Справа № 541/209/22
Провадження № 1-кп/541/85/2022
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2022 року м. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження № 0000500 від 13.08.2021 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород, Полтавської області, громадянина України, не одруженого, з базовою середньою освітою, учня 2-го курсу СПТУ-44, не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України,
з участю сторін та інших учасників судового провадження
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого, адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника, адвоката ОСОБА_8 ,
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 ,
ВСТАНОВИВ:
12 серпня 2021 року близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_3 перебував навпроти 2-го під`їзду у дворі п`ятиповерхового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . У цей час до них підійшли мешканці вищевказаного будинку, серед яких і потерпілий ОСОБА_6 , та почали робити зауваження з приводу поведінки присутніх неповнолітніх та безпосередньо ОСОБА_3 . У ході цього, під час подальшого спілкування, потерпілий ОСОБА_6 наблизився до ОСОБА_3 , зробив йому зауваження з приводу зухвалої поведінки та висловив вимогу покинути територію двору разом зі своєю компанією аби уникнути подальшого розвитку конфлікту. Внаслідок цього, у ОСОБА_3 , виник намір та бажання на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень з мотивів раптово виниклих неприязних відносин.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , сидячи на лавці, неочікувано для присутніх, різко завдав удар збоку кистю лівої руки, стиснутої в кулак, в лобну ділянку голови потерпілого. Далі, вставши з лавки та, продовжуючи реалізувати свій умисел, ОСОБА_3 завдав почергово по два удари кистями обох рук стиснутими в кулак в обличчя ОСОБА_6 , яке останній прикривав долонями. Після цього, ОСОБА_3 схопив руками потерпілого за ноги та повалив його навзнак назад на землю.

Після чого, нахилившись над потерпілим, ОСОБА_3 почав хаотично завдавати удари кистями обох рук, стиснутими в кулак, по його обличчю, бічних частинах голови та верхніх кінцівках, якими той прикривався, завдавши таким чином п`ять ударів.

У подальшому, насильницькі дії ОСОБА_3 припинили присутні мешканці будинку ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які втрутилися та відтягнули його від потерпілого ОСОБА_6 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 390 (розпочата 16.08.2021 та закінчена 17.09.2021) внаслідок умисних та протиправних дій ОСОБА_3 , на тілі ОСОБА_6 утворилися наступні тілесні ушкодження: черезсуглобовий перелом проксигмального епіметадіафізу (основи), проксигамальної (основної) фаланги зі зміщенням в долонний бік 3-го пальця правої кисті, який відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; рана, що розташована в лобно-тім`яно-скроневій ділянці зліва, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; синці, що розташовані: навколо правого ока, в лобній ділянці зліва, на передній поверхні верхньої третини лівого плеча, на передньо-внутрішній поверхні верхньої третини лівого передпліччя, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Суду пояснив, що насправді 12 серпня 2021 року близько 19 години 00 хвилин він разом ОСОБА_12 та знайомою останнього ОСОБА_13 знаходився навпроти 2-го під`їзду у дворі будинку на АДРЕСА_2 , сиділи біля столика та спілкувалися. Поруч знаходилася іще одна компанія молодих людей. До них підійшли чоловік та жінка і зробили зауваження з приводу сміття яке знаходилось неподалік столика. Оскільки вказане сміття вони не залишали тому відмовилися його прибирати. В цей час з будинку вийшов іще один чоловік який також висловив їм зауваження та запропонував піти з двору. З цього приводу у нього виникла суперечка з цим чоловіком. В цей час з будинку вийшов іще один чоловік,як стало відомо пізніше потерпілий. Потерпілий підійшов також до них та в грубій формі почав робити зауваження. Він заперечив, що сміття вони не залишали і не мають наміру залишати місце де відпочивають. Після чого потерпілий підійшов до нього близько та взявши за шию в образливій формі наполягав щоб вони залишили подвір`я будинку. Він встав з лавочки та відштовхнув потерпілого. Той не втримався на ногах і впав горілиць. Після чого він наніс йому удар по обличчю. Потім приїхали працівники поліції. Просив суд суворо його не карати, оскільки він усвідомив протиправність своєї поведінки та зробив висновок щодо недопущення в майбутньому вчинення протиправних діянь.
Винність в скоєнні кримінального правопорушення ОСОБА_3 підтверджується доказами, які є належними та допустимими і узгоджуються між собою.
Свідченнями потерпілого ОСОБА_6 , який суду пояснив, що 12 серпня 2021 року близько 19 годин він вийшов із під`їзду будинку де проживає на АДРЕСА_2 . В цей час на подвір`ї знаходилася компанія молодих людей серед яких був обвинувачений. Між сусідами та молодими людьми виникла сварка, оскільки у дворі були діти, а обвинувачений висловлювався нецензурною лайкою та сидів на спинці лавки поставивши ноги на сидіння. З метою залагодити конфлікт між ними він підійшов до ОСОБА_14 ,якого він раніше не знав, поклав руку на плече і попросив залишити подвір`я будинку.
В цей час ОСОБА_14 заподіяв йому удар, після якого він упав на землю, можливо тому що обвинувачений потягнув його за ноги. Коли він знаходився на землі ОСОБА_14 продовжив наносити йому удари по різних частинах тіла. Скільки було завдано ударів він сказати не може. Внаслідок побиття обвинуваченим він отримав тілесні ушкоджень обличчя, гематоми і синці та перелом із зміщенням третього пальця правої кисті. В результаті заподіяння тілесних ушкоджень він був змушений лікуватися в зв`язку з чим не працював 64 дні, в той час як у вересні-жовтні у його підприємницькій діяльності розпочався сезон робіт та не отримав доходи які планував отримати. Спочатку він займався самолікуванням, однак пізніше звернувся до лікаря травматолога та виконував його призначення. В зв`язку із травмою у нього загострилися хронічні захворювання, порушився баланс в діяльності всього організму, тому він був змушений лікуватися та витрачав значні кошти на придбання ліків. Внаслідок отримання тілесних ушкоджень, зокрема перелому пальців руки, не міг себе обслуговувати, не мав можливості керувати автомобілем, постійно переносив фізичний біль, був порушений звичний для нього спосіб життя, що завдало йому значної моральної шкоди. Заявлений цивільний позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. При призначенні покарання винному покладається на розсуд суду.
Свідченнями свідка ОСОБА_10 , які узгоджуються з поясненнями потерпілого, який повідомив, що він є головою ОСББ будинку 12 серпня 2021 року близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_3 перебував навпроти 2-го під`їзду у дворі п`ятиповерхового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Насправді того дня він знаходився на подвір`ї будинку та зробив зауваження обвинуваченому, оскільки той висловлювався нецензурно а в дворі були діти. В цей час підійшов потерпілий ОСОБА_15 і щось сказав ОСОБА_16 , однак розмови він не чув. Після чого обвинувачений наніс декілька ударів по обличчю потерпілого, потім потягнув його за ноги і ОСОБА_17 упав на землю, а обвинувачений продовжував наносити удари. Під час нанесення ударів ОСОБА_15 закривав обличчя руками. Побиття потерпілого припинили сторонні особи які знаходились у дворі. Після нанесення ударів Мельнику у останнього була кров на обличчі, гематома на лобі та напухла рука, тому була викликана швидка медична допомога. В подальшому близько двох тижнів він взагалі не бачив потерпілого, а потім на протязі двох місяців ОСОБА_6 носив гіпсову пов`язку на руці та не міг керувати автомобілем.
Свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 суду пояснили, що того дня 12 серпня 2021 року вони під`їхали до будинку де вони проживають по АДРЕСА_2 .Біля столика який знаходиться на подвір`ї біля будинку сиділа група молодих людей,поблизу них було розкидане сміття. Потерпілий сидів на спинці лавки, поставивши ноги на сидіння. Вони зробили зауваження та запропонували прибрати сміття, однак останні категорично відмовилися. Під час їхньої розмови підійшов голова ОСББ ОСОБА_10 , і також зробив з цього приводу зауваження та запропонував компанії залишити подвір`я,однак ті відмовилися. Розмовляв лише обвинувачений, говорив зверхньо, зневажливо. В цей час з будинку вийшов потерпілий та приєднався до розмови. Підійшов до ОСОБА_20 і запропонував прибрати сміття та піти відпочивати в іншому місці. На зауваження ОСОБА_15 потерпілий відреагував агресивно скочив з лавки і схопивши за ноги звалив на землю. Потерпілий упав на спину обвинувачений наскочив на нього та почав наносити удари руками по голові та обличчю. Всього було нанесено близько 7 ударів. Мельник захищаючись закривав руками обличчя та голову. Побиття потерпілого припинили Подручний та ОСОБА_17 відтягнувши обвинуваченого. У ОСОБА_15 була кров на обличчі, гематома на лобі та напухла рука ОСОБА_19 викликала поліцію та швидку медичну допомогу. Аналогічні обставини свідки повідомили при проведенні слідчого експерименту, що зафіксовано на відеозаписах.
Неповнолітній свідок ОСОБА_21 повідомив, що насправді того дня вони перебували в дворі в районі Свидницького сиділи за столом, грали в карти. Поряд з ними було сміття . Спочатку жінка та чоловік пропонували прибрати їм сміття, одна вони відмовились, оскільки сміття не викидали. Потім зауваження зробив іще однин чоловік, наполягав щоб вони прибрали сміття, вони відмовилися. В цей час вийшов третій чоловік, потерпілий по справі і в грубій формі зробив зауваження обвинуваченому та взяв ОСОБА_14 за шию. ОСОБА_14 обороняючись почав наносити удари кулаками по голові. Він не бачив щоб потерпілий падав, стояли і потерпілий і обвинувачений. Вони нікуди не втікали і чекали поліцію.
Вищевказані свідчення свідків та потерпілого об`єктивно підтверджуються письмовими доказами дослідженими судом які є належними та допустимими.
Рапортом помічника чергового Миргородського РВП ГУНП про отримання повідомлення про бійку на подвір`ї за адресою АДРЕСА_2 вході якої неповнолітні наносять тілесні ушкодження чоловікові який зробив їм зауваження.
Заявою ОСОБА_6 про притягнення до відповідальності ОСОБА_3 який заподіяв йому тілесні ушкодження 12.08.2021 року близько 19 год. 10 хв. у дворі будинку за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 30.08.2021 за участю потерпілого ОСОБА_6 та доданого до нього відеозапису, потерпілий продемонстрував механізм заподіяння йому тілесних ушкоджень обвинуваченим .
Вказані обставини об`єктивно підтверджуються висновком судово-медичної експертизи№ 390 (розпочата 16.08.2021 та закінчена 17.09.2021) відповідно до якої внаслідок умисних та протиправних дій ОСОБА_3 , на тілі ОСОБА_6 утворилися наступні тілесні ушкодження: черезсуглобовий перелом проксигмального епіметадіафізу (основи), проксигамальної (основної) фаланги зі зміщенням в долонний бік 3-го пальця правої кисті, який відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я; рана, що розташована в лобно-тім`яно-скроневій ділянці зліва, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; синці, що розташовані: навколо правого ока, в лобній ділянці зліва, на передній поверхні верхньої третини лівого плеча, на передньо - внутрішній поверхні верхньої третини лівого передпліччя, що відносяться до легких тілесних ушкоджень. Виявлені тілесні ушкодження не могли утворитися при падінні з висоти власного зросту.
Тілесні ушкодження черезсуглобовий перелом проксигмального епіметадіафізу (основи), проксигамальної (основної) фаланги зі зміщенням в долонний бік 3-го пальця правої кисті та синець розташований на передньо - внутрішній поверхні лівого передпліччя могли утворитися при самозахисті.,

Висновком судово-медичної експертизи№ 475 від 02.11.2021 року встановлено що виявлені у потерпілого ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли утворитися від заподіяння ударів обвинуваченим Є за обставин, які повідомив в ході досудового розслідування при проведенні слідчого експерименту
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи№ 476 від 02.11.2021 року та №511 від 23.11.2021 року встановлено, що виявлені у потерпілого ОСОБА_6 тілесні ушкодження, могли утворитися від заподіяння ударів обвинуваченим за обставин, які повідомив в ході досудового розслідування при проведенні слідчого експерименту ОСОБА_22 та ОСОБА_11 які є аналогічними: обвинувачений почав наносити удари кулаками рук в обличчя, звалив його з ніг, потерпілий впав на спину, обвинувачений продовжив наносити удари кулаками лівої руки в область обличчя, потерпілий закривався руками. Враховуючи кількість, характер та анатомічну локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 могли утворитися за обставин повідомлених свідками при проведенні слідчого експерименту та в судовому засіданні .
Суд критично відноситься до свідчень неповнолітнього свідок ОСОБА_21 , оскільки вони спростовуються поясненнями всіх інших свідків допитаних судом, які об`єктивно підтверджуються висновками судово-медичних експертиз.
Таким чином, розглянувши кримінальне провадження на засадах змагальності і диспозитивності, безпосередньо перевіривши надані суду докази сторони обвинувачення, та сторони захисту проаналізувавши їх в сукупності відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що доведена вина ОСОБА_3 в заподіянні умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисних ушкоджень, які не є небезпечним для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я, тобто скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає, скоєння кримінального правопорушення в неповнолітньому віці.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує, що обвинувачений скоїв злочин вперше, ступінь тяжкості вчиненого ними діяння, яке є нетяжким злочином, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, особу останнього який за місцем проживання характеризуються посередньо, за місцем навчання характеризується посередньо, має постійне місце проживання, виховується в неповній сім`ї.
Неповнолітній на обліку у Службі у справах дітей, як такий що опинився в складних життєвих обставинах, чи як дитина позбавлена батьківського піклування не перебував.
Згідно досудової доповіді наданої органом пробації встановлено, що рівень ризику вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення є низьким, виправлення винного можливе без позбавлення волі чи обмеження волі.
Суд також враховує думку представника потерпілого при призначенні покарання, який не наполягав на призначенні суворої міри покарання.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що, досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо (далі Постанова Пленуму №7).

За таких обставин, зважаючи на наслідки які настали в результаті скоєння злочину, думку потерпілого щодо міри покарання, суд приходить до переконання про доцільність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, що сприятиме досягненню мети виправлення і перевиховання та запобіганню вчинення ним нових злочинів у майбутньому та вважає, що наявні підстави для звільнення винного від відбування покарання.
Статтею 128 ч.5 КПК України передбачено розгляд цивільного позову у кримінальному провадженні за правилами встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини що виникли у зв`язку з цивільним позовом не врегульовані КПК, до них застосовуються норми ЦПК України що не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Поміж тим, відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Потерпілий ОСОБА_6 звернулася із цивільним позов до обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_3 , в якому просив стягнути із останнього на свою користь в рахунок відшкодування шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України:12470 грн.86 коп на придбання ліків та медичних послуг та 118265,01 грн. в рахунок відшкодування втраченого доходу в період з 13.08.2021 року до 15.10.2021 у зв`язку з непрацездатності в результаті злочинних дій обвинуваченого та моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Так за змістом ст. 1166 ЦК України шкода полягає у будь-якому знеціненні блага, що охороняється правом, а майнова шкода - у зменшенні майнової сфери потерпілого, що у свою чергу тягне за собою негативні майнові наслідки для правопорушника. У вказаній нормі закону міститься пряма вказівка на наявність обов`язкових підстав для настання відповідальності: протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявності причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою, а також вини особи (незалежно від умислу чи необережності).

Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Органами досудового розслідування не було встановлено, про що обвинувальний акт не містить інформації, а цивільним позивачем не надано суду доказів того, що обвинувачений був обізнаний про наявність у потерпілого ряду захворювань, які можуть загостритися в наслідок отримання тілесних ушкоджень. Таким чином, під час судового слідства не було встановлено вину обвинуваченого щодо наслідків у вигляді значного погіршення загального стану здоров`я, викликаного загостренням хронічних хвороб.

Більше того в супереч ст. 81 ЦПК України на підтвердження вказаних обставин позивачем суду не надані будь-які належні та допустимі докази, насамперед встановлення діагнозу, призначення лікарем придбаних медичні препарати в зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень заподіяних обвинуваченим. Суд також зауважує, що відповідно до наданих на підтвердження заявлених вимог касових чеків, ліки придбавалися лише через декілька днів після отримання тілесних ушкоджень 17.08.2022 до 22.08.2022 року, в той час як лікування, як стверджує потерпілий тривало більше 2 місяців.
Не встановлений в ході досудового розслідування та не доведений в ході судового слідства причинно-наслідковий зв`язок між діями обвинуваченого у вигляді умисного нанесення ударів та як стверджував потерпілий та його представник загальним різким погіршенням стану здоров`я ОСОБА_23 цього питання не було проведено експертного дослідження спеціаліста в галузі медицини.

Суд не приймає до уваги та вважає безпідставними твердження представника цивільного позивача, що в зв`язку з карантинними обмеженнями було важко потрапити до лікаря, тому потерпілий займався самолікуванням та в зв`язку з цим придбавав ліки на власний розсуд.

Щодо відшкодування втраченого заробітку суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Згідно ч.1 ст.1197 ЦК України розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності.

Ступінь втрати працездатності визначається відповідним або висновком медико-соціальної комісії, або висновком експерта. Проте потерпілим та його представником не надано суду таких висновків, що позбавляє суд можливості визначити ступінь втрати потерпілим працездатності і розмір втраченого ним заробітку, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Також позивачем не надано будь-яких доказів які б підтверджували викладені в позові обставини, що в зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями він не працював з 13.08.2021 року до 15.10.2021та в зв`язку з чим не отримував доходи.

Проаналізувавши надані позивачем докази на підтвердження матеріальної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, суд вважає що в задоволенні в цій частині позову необхідно відмовити за недоведеністю позовних вимог.

За змістом п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Зокрема, суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.
При вирішенні позовних вимог ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди суд бере до уваги обставини скоєння кримінального правопорушення, ступінь вини цивільного відповідача, який є неповнолітньою особою, однак навчається та має регулярний дохід, отримуючи стипендію, тяжкість заподіяного тілесного ушкодження, фізичний біль який переносив потерпілий, перенесений морально-психологічний стрес, порушення звичного способу життя останнього,необхідність докладати додаткові зусилля для організації свого життя та побуту.

З урахуванням принципу розумності та справедливості, суд вважає що цивільний позов про стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в сумі 10000 гривень, відповідно до ст. 23,1167 ЦК України, які необхідно стягнути з винного ОСОБА_3 на користь потерпілого.
Процесуальні витрати, речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Оскільки учасниками кримінального провадження в ході судового розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу засудженому не заявлялися, суд не вирішує питання обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 .
Керуючись ст. ст. 2, 7,368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі, строком 1 (один) рік.
На підставі ст. 75,104 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди завданої злочином.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, в разі подання апеляційної скарги, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору та засудженому.

Суддя ОСОБА_1