Справа № 529/614/22
Провадження № 1-кп/529/65/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2022 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька Полтавської області кримінальне провадження № 0000001 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Катеринівка Сахновщинського району Харківської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, невійськовозобов`язаного, раніше судимого:

- 11.10.2001 Сахновщинським районним судом Харківської області за ч. 5 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна,

- 22.02.2012 Зачепилівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна,

обвинуваченого у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та угоду про визнання винуватості, укладену 29.09.2022 між прокурором та ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , маючи непогашену та незняту у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочину проти власності, на шлях виправлення не став, а повторно вчинив корисливі злочини.

Так, 01 січня 2022 року близько 23 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, умисно, повторно, таємно проник на територію домоволодіння ОСОБА_6 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , де шляхом відкриття клітки викрав двох свійських кролів вагою 5,700 кг та вагою 5 кг вартістю 963 грн 00 коп. З місця вчинення злочину ОСОБА_4 зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши таким чином потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 963 грн 00 коп.

Отже, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та поєднане з проникненням в інше сховище.

Крім цього, 07 січня 2022 року близько 18 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, умисно, повторно, таємно, шляхом вільного доступу до домоволодіння ОСОБА_7 , що знаходиться по АДРЕСА_3 , в якому перебував з дозволу ОСОБА_7 , викрав 10 (десять) штук мішків з мішковини вартістю 560 грн 00 коп. З місця вчинення злочину ОСОБА_4 зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, продавши викрадене майно ОСОБА_8 за 100,00 грн, завдавши таким чином потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 560 грн 00 коп.

Отже, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В ході судового провадження між прокурором Сахновщинського відділу Красноградської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності його захисника, за наявності письмової згоди потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , було укладено угоду про визнання винуватості від 29 вересня 2022 року, яка містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, де вказано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину у вчинених ним злочинах, активно сприяв у розкритті злочинів, щиро розкаюється у вчиненому. В угоді про визнання винуватості прокурор та обвинувачений погодили покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 9 місяців та за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки, та із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, узгоджено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 9 місяців.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Обвинувачений просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Обвинувачений вказав, що щиро розкаюється у вчиненому, цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди про визнання винуватості, що передбачені статтею 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання та вид покарання, який буде до нього застосовано.

Прокурор вважав за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену із обвинуваченим, як таку, що відповідає вимогам закону.Також прокурор вказав, що враховуючи процесуальну поведінку ОСОБА_4 як під час досудового слідства, так і під час судового розгдяду, який дотримувався всіх покладених на нього обов`язків, вважав за доцільне не обирати йому міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 вказав, що ним як захисником обвинуваченого, було роз`яснено останньому всі наслідки укладання угоди, угода про визнання винуватості відповідає вимогам закону, укладена в його присутності, в зв`язку з чим просив її затвердити.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про проведення усіх судових засідань у справі за їхньої відсутності. Потерпілі також надіслали суду заяви про те, що вони не заперечують проти укладення між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості. Претензій морального та матеріального характеру вони до обвинуваченого не мають.

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості, вислухавши з приводу її затвердження думки учасників судового провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, з яких, згідно з ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, є тяжким злочином, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, є нетяжким злочином.
Суд, дослідивши наявні матеріали, заслухавши думки учасників судового провадження щодо можливості затвердження укладеної угоди про визнання винуватості, переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання. Правова кваліфікація кримінальних правопорушень вчинених обвинуваченим ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України є правильною. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений в підготовчому судовому засіданні підтвердив, що має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

В підготовчому судовому засіданні також встановлено, що сторони угоди розуміють наслідки затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, а також обмеження їх прав щодо оскарження вироку про затвердження угоди про визнання винуватості.

Підстави для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , та призначення обвинуваченому визначеної в угоді міри покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, є вчинення злочину стосовно особи похилого віку та вчинення злочину повторно.

Під час досудового розслідування ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, а саме до 12 вересня 2022 року. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили у даній справі не вбачається.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, ч. 1 ст. 70, ч. 2, 3 ст. 185 КК України, ст. 100, п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 374, 376, ч. 3 ст. 394, ст. ст. 468, 471, 473-476 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 вересня 2022 року, укладену між прокурором Сахновщинського відділу Красноградської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000001, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 02 січня 2022 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 9 (дев`ять) місяців,

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 9 (дев`ять) місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного його затримання в порядку виконання вироку після набрання вироком законної сили.
Речовий доказ у вигляді кроля вагою 5,700 кг, який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 , - залишити у власності останнього.

Речові докази у вигляді десяти штук мішків з мішковини, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 , - залишити у власності останнього.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений учасниками судового провадження до Полтавського апеляційного суду через Диканський районний суд Полтавської області з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1