Єдиний унікальний номер 185/2805/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2022 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлоград кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000287 від 29.03.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тернівка Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не працюючого, одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 29.03.2022 року о 09 годині 30 хвилин, знаходився у магазині «Продукти-19» товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет», розташованого по вул. Західнодонбаська, 3а, м. Павлограда, Дніпропетровської області, де у нього раптово виник злочинний умисел направлений на таємне, викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, з вказаного магазину та звернення його на свою користь. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне, викрадення чужого майна в умовах воєнного стану та звернення його на свою користь, 29.03.2022 року о 09 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні магазину «Продукти-19» ТОВ «АТБ-Маркет», пройшов у відділ з алкогольною продукцією вищевказаного магазину, перебуваючи в якому, упевнившись в тому, що поруч з ним нікого не має та його злочинні дії ніхто не бачить, таємно, шляхом вільного доступу, із корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, викрав з прилавку торгівельного залу вказаного відділу магазину «Бренді» 0,7 л.» Fortune de France 40% об. ск/пл Франція», у кількості 3 штуки, згідно висновку експерта № 907/22 від 05.04.2022 року ринкова вартість якого становить 239, 92 грн. за 1 штуку, які останній поклав до пакету.

Далі, ОСОБА_3 , утримуючи вищевказане майно, яке перебуває на балансі товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» магазин «Продукти-19» на загальну суму 719,76 гривень, безперешкодно залишив приміщення магазину з викраденим майном, направився в сторону виходу з магазину пройшов через касову зону, при цьому не сплатив за вказаний товар. Після чого, ОСОБА_3 , з викраденим майном зник з місця скоєння кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд.

Крім того, 29.03.2022 року о 10 годині 31 хвилині, ОСОБА_3 прийшов до вказаного магазину. Знаходячись у приміщенні магазину «Продукти-19» ТОВ «АТБ-Маркет», розташованого по вул. Західнодонбаська, 3а, м. Павлограда, направився до відділу з алкогольною продукцією вказаного магазину, перебуваючи в якому, упевнившись в тому, що поруч з ним нікого не має та його злочинні дії ніхто не бачить, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, із корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, викрав з прилавку торгівельного залу вказаного відділу магазину «Бренді» 0,7 л.»Fortune de France 40% об. ск/пл Франція», у кількості 3 штуки, згідно висновку експерта № 907/22 від 05.04.2022 року ринкова вартість якого становить 239, 92 грн. за 1 штуку, загальною вартістю 719, 76 гривень, які останній поклав до пакету.

Далі ОСОБА_3 , викравши вищевказане майно, яке перебуває на балансі товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» магазин «Продукти-19» на загальну суму 719,76 гривень, плануючи безперешкодно залишити приміщення магазину з викраденим майном, направився в сторону виходу з магазину, пройшовши через касову зону торгівельного залу вищевказаного магазину, не розплатившись за товар. Однак, ОСОБА_3 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, не зміг закінчити правопорушення по причинам, які не залежали від його волі, так як після того, як направився до виходу з вищевказаного магазину, був затриманий охоронцями ТОВ «АТБ-Маркет» магазину «Продукти-19» - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , разом з викраденим майном, що виключило можливість ОСОБА_3 , розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 , своїми умисними злочинними діями, направленими на таємне, повторне, викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, викрав би майно, яке перебуває на балансі товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» магазин «Продукти-19», а саме: «Бренді» 0,7 л.»Fortune de France 40% об. ск/пл Франція», у кількості 3 штуки, згідно висновку експерта № 907/22 від 05.04.2022 року ринкова вартість якого становить 239, 92 грн. за 1 штуку., загальною вартістю 719, 76 гривень., «Бренді» 0,7 л.»Fortune de France 40% об. ск/пл Франція» у кількості 3 штуки, згідно висновку експерта від 05.04.2022 року № 907/22 ринкова вартість якого становить 239, 92 грн. за 1 штуку, чим спричинив би ТОВ «АТБ-Маркет» магазин «Продукти-19» матеріального збитку на загальну суму 719, 76 гривень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, та ч.2 ст. 15 КК України, ч. 4 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав в обсязі пред`явленого обвинувачення, повністю погодився з обставинами викладеними в обвинувальному акті, доповнень чи змін до фактичних обставин справи немає, та щиро розкаявся у вчиненому. Шкода потерпілому відшкодована. Причину скоєння злочинів назвати не може.

Представник потерпілого ОСОБА_8 , надав до суду заяву, в якій просив розглядати кримінальне провадження за його відсутності та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 міру покарання на розсуд суду.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений не оспорює обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, добровільною та істинною є його позиція, а також йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за його згодою відповідно до ч.3-4 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись дослідженням показів обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження та обставин, які характеризують обвинуваченого.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Положеннями ст. 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення, які відносяться до категорії тяжких злочинів, раніше не судимий, не працює, одружений, згідно характеристики, наданої ОСББ «Будівельна, 28» за місцем проживання характеризується позитивно, згідно довідки, наданої КНП «Павлоградська міська лікарня № 1» ПМР, та довідки, наданої КП «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» ДОР», на обліку в психоневрологічному кабінеті КДВ не перебуває, за останні 5 років за допомогою до лікаря-психіатра не звертався, в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями не знаходиться, вину визнав у повному обсязі, завдана шкода відшкодована.
Враховуючи викладене суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України за їх сукупністю шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі.

Санкцією ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України визначено, що за дії, які передбачені в диспозиції вказаної статті, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Приписи ст. 69 КК України про призначення винній особі більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, є спеціальними і застосовуються у виключних випадках. Підставами для застосування цієї статті є встановлення не лише наявності кількох пом`якшуючих обставин, а й того факту, що їх наявність істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Тобто для застосування судом положень ст. 69 КК України повинні бути встановлені виключні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення. У кожному випадку факт зниження ступеня тяжкості кримінального правопорушення повинен оцінюватися судом з урахуванням індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження. Проте у будь-якому разі встановлені обставини, що пом`якшують покарання, мають настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно недоцільним і несправедливим.

Такий висновок зробив Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в постанові від 27.04.2021 (справа № 712/4384/20, провадження №51-548км21).

При призначенні покарання суд враховує наявність обставин, які пом`якшують покарання у даному кримінальному провадженні, а саме: раніше не притягався до кримінальної відповідальності, щире каяття, відшкодування завданих збитків, відсутність обставин, які обтяжують покарання. Крім того обвинувачений характеризується з позитивної сторони, має постійне місце проживання, сім`ю, тобто має наявність міцних соціальних зв`язків, стоїть на обліку у лікаря з хронічним захворюванням. Також слід зазначити, що злочини за даною статтею є тяжкими, але тяжких наслідків не настало.

Зазначені обставини на переконання суду істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а тому суд приходить до переконливого висновку, про необхідність призначити ОСОБА_3 покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

При цьому, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 , від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень, та відповідає принципам рівних можливостей та справедливого судового розгляду, встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 винним у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, із застосуванням ст. 69 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов не заявлений.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:
-«Бренді» 0,7 л.»Fortune de France 40% об. ск/пл Франція», у кількості 6 штук, передані на зберігання представнику потерпілого, після набрання вироком законної сили залишити власнику.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 180 (сто вісімдесят) грн. 00 коп.

Запобіжний захід застосований відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, з визначеним розміром застави у сумі 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) грн. 00 коп., та покладенням, у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України скасувати.

Заставу у розмірі 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) 00 коп., що була сплачена заставодавцем ОСОБА_9 повернути останній.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1 .