Провадження №1-кс/523/2416/22
УХВАЛА
про відмову у задоволенні клопотання про продовження строку дії додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в межах застосованого запобіжного заходу у вигляді
особистого зобов`язання
(повний текст)

12 вересня 2022 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , особи, щодо якої вирішується питання про продовження строку дії додаткових обов`язків ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання керівника вказаної прокуратури м.Одеси ОСОБА_6 від 06.09.2022 року про продовження строку дії додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в межах застосованого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борисів Мінської області Республіки Білорусь, білоруса за національністю, громадянина Республіки Білорусь, з вищою освітою, зі слів одруженого, працюючого бізнес-аналітиком компанії «Українські інформаційні технології», перебуваючого на обліку в ДМС з 11.12.2019 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на території України раніше не судимого,
який розшукується компетентними органами Республіки Білорусь для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.210 Кримінального кодексу Республіки Білорусь (заволодіння майном шляхом зловживання службовим становищем за попередньою змовою групою осіб, в особливо великому розмірі),
в с т а н о в и в:
07.09.2022 року до Суворовського районного суду м.Одеси для розгляду надійшло клопотання керівника Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_6 про продовження строку дії додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в межах застосованого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відносно ОСОБА_5 , який розшукується компетентними органами Республіки Білорусь для притягнення до кримінальної відповідності за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.210 Кримінального Кодексу Республіки Білорусь.
Зі змісту означеного клопотання слідує, що постановою компетентного органу Республіки Білорусь від 27.09.2018 року ОСОБА_5 оголошений у розшук, оскільки останньому висунуте обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.210 Кримінального кодексу Республіки Білорусь, за ознаками заволодіння майном, вчиненого посадовою особою з використанням службових повноважень, організованою групою, в особливо великих розмірах (розкрадання шляхом зловживання службовими повноваженнями), а саме у розкраданні належних ВАТ «Нафтан» грошових коштів в особливо великих розмірах на загальну суму 207000 євро, що мало місце в період з 2015 по серпень 2017 року в рамках реалізації інвестиційного проекту з реконструкції вакуумного блоку вказаного підприємства, з використанням рахунків підприємств MENDELEEV GROUP OU та Petroleum Service OU.
В обґрунтування внесеного клопотання керівник Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_6 посилається на необхідність продовження ОСОБА_5 строку дії додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в межах застосованого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з метою забезпечення проведення екстрадиційної перевірки.
З`ясувавши думку прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного клопотання, заслухавши заперечення захисника ОСОБА_4 та промову ОСОБА_5 , дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
З огляду на ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Частина ч.1 ст.9 зазначеного Кодексу встановлює, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно з ст.94 вказаного Кодексу, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до положень ч.2 ст.585 КПК України, при вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує: відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.
Втім, як слідує з розглядуваного клопотання, ухвалою слідчого судді від 12.05.2021 року, ОСОБА_5 змінено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на особисте зобов`язання, з покладенням відповідних обов`язків, а ухвалою слідчого судді від 12.07.2022 року вказаній особі продовжено строк застосування процесуальних обов`язків, до 12.09.2022 року.
Положення ч.1 ст.179 КПК України встановлюють, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст.194 цього Кодексу, які можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу.
Згідно ч.3 ст.184 КПК України, до клопотання про застосування запобіжного заходу додаються, зокрема, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
Попри те, всупереч вимогам ст.ст.179, 184, 199 КПК України, матеріали розглядуваного клопотання не містять жодного документу або будь-якого доказу в обґрунтування доводів цього клопотання, окрім ухвали слідчого судді ОСОБА_7 від 12.07.2022 року про продовження строку застосування процесуальних обов`язків відносно ОСОБА_5 , що поміж іншого та з урахуванням ненадання до суду відповідних даних про вручення цього клопотання й доданих до нього документів стороні захисту не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання, - позбавляє слідчого судді переконатись у дотриманні прокурором порядку звернення до суду із таким клопотанням.
Крім того, незважаючи на посилання у розглядуваному клопотанні на доручення Генеральної прокуратури України щодо проведення екстрадиційної перевірки відносно ОСОБА_5 . Одеською обласною прокуратурою, до матеріалів розглядуваного клопотання не додано ані означеного доручення, ані у свою чергу відповідного доручення Одеської обласної прокуратури саме Суворовській окружній прокуратурі м.Одеси на проведення такої екстрадиційної перевірки або про набуття повноважень щодо ініціювання питань, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу, що обумовлює сумніви у внесенні цього клопотання в порядку ст.585 КПК України належним суб`єктом до Суворовського районного суду м.Одеси.
Разом із тим, як встановлено в судовому засіданні та не спростовано прокурором, ОСОБА_5 , будучи громадянином Республіки Білорусь, правомірно перебуває на території України з листопада 2019 року та зареєструвався у встановленому законодавством України порядку у Державні міграційній службі, забезпечений довідкою про звернення за захистом в Україні та звернувся до відповідних органів України з метою надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, має місця реєстрації й проживання в м.Одесі, одружений та працевлаштований, протягом часу перебування на території України до кримінальної відповідальності не притягався, що обумовлює висновок про достатню міцність соціальних зв`язків вказаної особи за місцем фактичного проживання та її законослухняну поведінку на території держави.
Сукупність наведених вище обставин свідчать про відсутність підстав для продовження строку дії додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в межах застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з огляду на ненадання прокурором буд-яких доказів в обґрунтування доводів розглядуваного клопотання, а також про наявність обставин, які гарантують запобіганню втечі означеної особи під час екстрадиційної перевірки.
Опріч викладене, слідчий суддя зауважує на тому, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, у зв`язку зі збройною агресією РФ проти України, на території держави введено воєнний стан з 24.02.2022 року, який відповідними актами продовжено до 21.11.2022 року.
Слідчий суддя вважає, що в умовах теперішнього часу, росія, здійснивши з 24.02.2022 року широкомасштабну агресію проти України і запускаючи крилаті ракети по мирному населенню, вбиваючи людей та руйнюючи об`єкти цивільної, критичної і військової інфраструктури, фактично використовує при цьому територію Республіки Білорусь, яка є ініціатором екстрадиції з України ОСОБА_5 для притягнення до кримінальної відповідальності, а відтак виконання будь-яких доручень країн-агресорів, за переконанням слідчого судді, уявляється недоречним і таким, що не відповідає інтересам українського суспільства та його очікуванням.
В умовах триваючої збройної агресії проти України та згідно інформації Міністерства юстиції України, означеним міністерством станом на теперішній час розроблено пропозиції щодо припинення дії Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року та Протоколу до неї (Мінська конвенція).
Сукупність наведених обставин у контексті приписів ст.ст.179, 184, 194, 199, 585 КПК України обумовлюють висновок слідчого судді про залишення без задоволення клопотання керівника Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_6 , у зв`язку з його необґрунтованістю і безпідставністю, а також з огляду на недоведеність його доводів доданими до клопотання матеріалами.
Керуючись ст.ст.3, 9, 22, 26, 179, 184, 194, 199, 369-372, 581-587, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання керівника Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_6 від 06.09.2022 року про продовження строку дії додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в межах застосованого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відносно ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.
Копію ухвали вручити під розписку прокуророві та ОСОБА_5 , а також надати іншим заінтересованим особам.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження шляхом подачі апеляційної скарги, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1