Справа № 541/2643/22
Провадження № 1-кс/541/833/2022
У Х В А Л А

27 жовтня 2022 рокум.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі :

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миргорода клопотання слідчого СВ Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування до підозрюваного за ч.4 ст. 185 КК України

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород, Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, без постійного місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 08.07.1993 року Миргородським міжрайонним окружним судом Полтавської області за ст.ст. 140 ч. 2, 141 ч. 2, 42 КК України до покарання у виді 4-х років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 15.09.1993 року вирок змінений Полтавським обласним судом, визначено покарання у виді 3-х років позбавлення волі;

2) 10.08.1995 року Миргородським районним судом за ст.ст. 81 ч.4, 89 ч. 1, 42 КК України до 5 років позбавлення волі;

3) 27.03.2000 Октябрським районним судом м. Полтава за ст. 105 КК України до 1 року позбавлення волі;

4) 27.11.2000 року Миргородським міським судом Полтавської області за ст. 140 ч. 2 КК України до 2-х років позбавлення волі;

5) 31.03.2003 Миргородським районним судом Полтавської області за ст. 187 ч. 1 КК України до 4-х років позбавлення волі;

6) 28.11.2014 року Миргородським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі;

7) 19.01.2017 року Миргородським міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч. 2, 70 ч. 1, 71 КК України до 3-х років позбавлення волі;

8) 19.01.2017 року Апеляційним судом Полтавської області за ст. 185 ч.3, 71 КК України до покарання у виді 3-х років 1-го місяця позбавлення волі; 13.03.2019 звільнений по відбуттю строку покарання;

9)17.12.2019 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ст. 185 ч.2 КК України до покарання у виді 1-го року позбавлення волі;

10) 18.05.2020 вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначено остаточне покарання 1 рік позбавлення волі, строк відбуття покарання рахувати з 27.08.2019 року, що передбачено вироком Миргородського міськрайонного суду від 17.12.2019 року, звільнений 27.08.2020 року з ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» по відбуттю строку покарання;

11) 12.05.2021 вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту;

12) 17.12.2021 вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;

13) 20.01.2022 вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 190 та ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;

14) 27.09.2022 вироком Миргородського міськрайонного суду за ч. 4 ст. 185,71 ч.1 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и в:

Слідчий СВ Миргородського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 зазначивши як ризики, передбачені ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування, суду та незаконний вплив на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Зі змісту поданого клопотання вбачається, що слідчим відділенням Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо кримінального правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.09.2022 за № 0000668 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які вказують на те, що

ОСОБА_3 , в період дії іспитового строку, будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів , повторно вчинив корисливий злочин в умовах воєнного стану за наступних обставин: повторно, 05 вересня 2022 року, близько 12 години 00 хвилин, (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалося), ОСОБА_3 перебував поблизу магазину «Продукти» який розташований за адресою: м. Миргород, вул. Гоголя, 34/1, де на паркувальному майданчику виявив велосипед марки «Україна» зеленого кольору, який вирішив викрасти.

В подальшому реалізовуючи свій раптово виниклий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, переконавшись, що власник велосипеда та інші особи за його діями не спостерігають, тобто діючи таємно, повторно ОСОБА_3 , викрав велосипед марки «Україна» зеленого кольору, належний потерпілому ОСОБА_7 , вартість якого відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117-22/12698-ТВ від 30.09.2022 становить 1300 грн. 00 коп.

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим повністю довів свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 1300 грн. 00 коп.

Крім того, повторно, 08 вересня 2022 року, близько 11 години 30 хвилин, (більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалося), ОСОБА_3 перебував поблизу магазину «Верба», який розташований за адресою: м. Миргород, вул. Сорочинська, 151, де на паркувальному майданчику виявив велосипед марки «Tennager» зеленого кольору, який вирішив викрасти.

В подальшому реалізовуючи свій раптово виниклий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, переконавшись, що власник велосипеда та інші особи за його діями не спостерігають, тобто діючи таємно, повторно ОСОБА_3 , викрав велосипед марки «Tennager» зеленого кольору, належний потерпілому ОСОБА_8 , вартість якого відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117-22/12695-ТВ від 21.09.2022 становить 2300 грн. 00 коп.

Після чого, ОСОБА_3 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим повністю довів свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 2300 грн. 00 коп.

Підозра ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується:- заявою потерпілого ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення;- допитом потерпілого ОСОБА_7 ; оглядом речей (велосипеду); заявою потерпілого ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення; допитом потерпілого ОСОБА_8 ; оглядом речей (велосипеду).

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши сторону обвинувачення та сторону захисту, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Як встановлено ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Отже, для висновку про обґрунтованість підозри достатньою лише доказів, які свідчать про можливу причетність особи до злочину. І ці докази не обов`язково мають бути такого ступеню, щоб забезпечити подальше засудження особи та призначення покарання.

Слідством встановлено, що до вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України може бути причетний ОСОБА_3 . Підозра обґрунтовується наданими до клопотання протоколами огляду, протоколами допиту потерпілих, протоколом допиту підозрюваного.

Таким чином, з урахуванням досліджених доказів, слідчий суддя вбачає наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів.

З приводу ризиків, на які посилається прокурор, слідчий суддя відзначає, що на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, і розуміючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинене кримінальне діяння, може вчиняти спроби переховуватись від досудового розслідування та суду, крім того підозрюваний не має постійного місця проживання та міцних соціальних зав`язків. Також, слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки знаходячись на волі , ОСОБА_3 матиме можливість шляхом умовлянь, або іншим шляхом впливати на покази потерпілих . Також є доведеним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_3 маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення тяжкого злочину корисливої спрямованості на шлях виправлення не став та продовжив свою злочинну діяльність на території м.Миргород Полтавської області, де повторно вчинив тяжкий злочин корисливої спрямованості , що свідчить про систематичність та підтверджує наявність вказаного ризику, тобто можливість вчинити нове кримінальне правопорушення аналогічного або іншого характеру, зокрема з корисливим мотивом.

Для запобігання переліченим ризикам, вважаю за необхідне, обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя розглянув можливість застосування альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів, проте ураховуючи тяжкість покарання та наявність ризиків вважає, що виключно тримання під вартою зможе запобігти переліченим ризикам.

На думку суду, саме обраний запобіжний захід - тримання під вартою, відповідає завданням кримінального провадження, визначеного ст. 2 КПК України, меті застосування запобіжного заходу та особистості підозрюваного, і як зазначено - встановленим обставинам, зокрема усунути ризики, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки та співіснування з суспільством.

Крім того, вивченням даних про особу підозрюваного встановлено, що доказів того, що стан здоров`я останнього не допускає його тримання під вартою, суду, стороною захисту не надано, з огляду на це слід вважати, що таких перешкод не має.

Відповідно п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України встановлено, що з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців. З метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування відповідно до вимог ст. 2 КПК України слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 діб. Також, не можна не звернути увагу на практику ЄСПЛ, який неодноразово зазначав свою позицію щодо проведення ефективного офіційного розслідування та дотримання розумних строків. У рішенні у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 р. ЄСПЛ зазначив, що відлік перебігу розгляду кримінальної справи для вирішення питання щодо його "розумності" у сенсі ч. 1 ст. 6 Конвенції починається з моменту виявлення ставлення державних органів до особи як до підозрюваного або як до обвинуваченого у вчиненні злочину. Зокрема, відлік строку провадження може починатися з дня: взяття особи під варту; повідомлення її про порушення щодо неї кримінальної справи; початку досудового розслідування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 177, 183, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Миргородського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування до підозрюваного за ч.4 ст. 185 КК України ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород, Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, без постійного місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 (тридцять) діб.

Строк дії ухвали слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 30(тридцять) днів і обчислюється з моменту ухвалення. Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 25.11.2022.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, а саме у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 52 000 (п`ятдесят дві тисячі) гривень, дана сума є достатньою для внесення її як застави.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі звільнення ОСОБА_3 з-під варти під заставу, покласти на нього обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом для проведення процесуальних дій; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Термін обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 25 листопада 2022 року, включно.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Попередити підозрюваного , що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань, внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала суду щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 5 днів з дня оголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлений 27 жовтня 2022 року.

Слідчий суддяОСОБА_1