Провадження № 1-кп/742/2/22
Єдиний унікальний № 735/1222/13
У Х В А Л А

28 жовтня 2022 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Прилуки клопотання про призначення захисника в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 24.12.2012 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч. 2 ст. 368, ч. 2 ст. 375, ч. 1 ст. 376-1 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27 ч. 2 ст. 368 КК України,

встановив:
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про призначення йому безкоштовного захисника.

Інші учасники судового засідання підтримали заявлене обвинуваченим клопотання.

Вивчивши клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вказує на відсутність підстав для його задоволення.

При вирішенні вказаного питання судом враховується наступне.

Згідно зі ст. 318 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку. Судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 42 КПК України обвинувачений має право на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі, у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КПК України, суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадку, коли обвинувачений бажає мати захисника, але за відсутності коштів чи з інших об`єктивних причин не може його залучити самостійно.

У відповідності до положень статей 13, 14, 18 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», обвинувачений має право на безоплатну вторинну правову допомогу.

Суб`єктами надання безоплатної вторинної правової допомоги є відповідні центри, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 15, ст. 16 вищезазначеного Закону.

Частиною 4 статті 20 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» передбачено, що однією із підстав для відмови в наданні безоплатної вторинної правової допомоги є та обставина, що особі раніше вже надавалася безоплатна вторинна правова допомога з одного і того ж питання.

Як встановлено судом з матеріалів кримінального провадження, обвинуваченому неодноразово призначався захисник для здійснення його захисту, від якого він з необґрунтованих причин відмовлявся.

Крім того, суд наголошує, що у ст. 52 КПК України вказано вичерпний перелік випадків, коли участь захисника є обов`язковою.

Злочини, які інкриміновано обвинуваченому, відноситься до категорії тяжких злочинів та, відповідно, не передбачають обов`язкової участі захисника.

Як було зазначено судом, обвинуваченому ОСОБА_5 вже було забезпечено його законодавчо закріплене право мати захисника за рахунок держави.

З огляду на таке та враховуючи, що в цій справі судом неодноразово призначалися безоплатні захисники обвинуваченому ОСОБА_5 , в задоволенні його клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 47, 48, 49, 52, 54, 372 КПК України, суд

ухвалив:
У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_5 про призначення йому безкоштовного захисника відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Володимир БЕЗДІДЬКО