Справа № 333/1902/22
Провадження 1-в/333/138/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2022 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника заявника ОСОБА_4 ,
лікаря психіатра ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
особи, відносно якої ставиться
питання про припинення примусових
заходів медичного характеру ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у режимі відеоконференції, заяву директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради ОСОБА_8 про припинення примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:
26 травня 2022 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради ОСОБА_8 про припинення примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на стаціонарному примусовому лікуванні в Комунальне некомерційне підприємство «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР з 29.10.2021 року з діагнозом: «Легка розумова відсталість (помірно виражена дебільність) з компенсованими порушеннями поведінки». 20.03.2021 ОСОБА_7 скоїв правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №219 ОСОБА_7 , 1977 року народження, виявляв та виявляє у теперішній час ознаки легкої розумової відсталості (в ступеню помірно вираженої дебільності, згідно МКХ - 9) з порушенням поведінки, ускладненої психічними й поведінковими розладами внаслідок уживання алкоголю, синдром залежності. Отже, він не міг усвідомлювати свої дії й керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час він також не може усвідомлювати свої дії й керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним спостереженням.25.05.2022 року ОСОБА_7 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка на підставі клінічного спостереження за хворим встановила діагноз: «Легка розумова відсталість (помірно виражена дебільність) з компенсованими порушеннями поведінки», та дійшла висновку, що на проведеному лікуванні психічний стан хворого покращився та залишається стабільним. Спокійний впорядкований, режим не порушує. Критика до дефекту та скоєного правопорушення достатня. У зв`язку з чим подальшого застосування примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із чоицяйним наглядом не потребує. Може бути переведений на лікування на загальних підставах до вирішення соціальних питань влаштування до закладу соціального захисту . Звертаючи увагу на стабільний психічний стан пацієнта комісія лікарів - психіатрів приходить до висновку, що ОСОБА_7 не потребує продовження примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом.

У судовому засіданні представник лікарні та лікар-психіатр заяву підтримали і просили суд її задовольнити з підстав, викладених у цій заяві.
Прокурор проти задоволення заяви не заперечує.
Захисник проти задоволення заяви не заперечує.
ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечує проти задоволення заяви, зазначивши, що на цей час він почуває себе добре, зробив висновки та дуже жалкує, що скоїв злочин.
Суд, заслухавши представника лікарні, лікаря-психіатра, думку прокурора, особи, щодо якої вирішується витання про припинення примусових мір медичного характеру у вигляді амбулаторної психічної допомоги ОСОБА_7 та його захисника, дослідивши матеріали заяви, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на стаціонарному примусовому лікуванні в Комунальне некомерційне підприємство «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР з 29.10.2021 року з діагнозом: «Легка розумова відсталість (помірно виражена дебільність) з компенсованими порушеннями поведінки».
20.03.2021 року ОСОБА_7 скоїв правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №219 ОСОБА_7 , 1977 року народження, виявляв та виявляє у теперішній час ознаки легкої розумової відсталості (в ступеню помірно вираженої дебільності, згідно МКХ - 9) з порушенням поведінки, ускладненої психічними й поведінковими розладами внаслідок уживання алкоголю, синдром залежності. Отже, він не міг усвідомлювати свої дії й керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час він також не може усвідомлювати свої дії й керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним спостереженням.
25.05.2022 року ОСОБА_7 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка на підставі клінічного спостереження за хворим встановила діагноз: «Легка розумова відсталість (помірно виражена дебільність) з компенсованими порушеннями поведінки», та дійшла висновку, що на проведеному лікуванні психічний стан хворого покращився та залишається стабільним. Спокійний впорядкований, режим не порушує. Критика до дефекту та скоєного правопорушення достатня. У зв`язку з чим подальшого застосування примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом не потребує. Може бути переведений на лікування на загальних підставах до вирішення соціальних питань влаштування до закладу соціального захисту . Звертаючи увагу на стабільний психічний стан пацієнта комісія лікарів - психіатрів приходить до висновку, що ОСОБА_7 не потребує продовження примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених КК України, КПК України, цим Законом та іншими законами. Питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру може здійснюватися судом також за заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи іншого законного представника, у разі якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.
Згідно ч.1 ст.95 КК України припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Відповідно до ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Розгляд питання про зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру може також здійснюватися за письмовою заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи законного представника у разі, якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.
Враховуючи викладене, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, суд вважає за необхідне заяву задовольнити та припинити застосування примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом, оскільки за висновком комісії лікарів-психіатрів ОСОБА_7 за станом здоров`я не потребує продовження примусових заходів медичного характеру.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.95 КК України, ст.ст. 512, 514 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Заяву директора Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради ОСОБА_8 про припинення примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , - задовольнити.
Припинити застосування примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.
Повний текст ухвали складений 01.06.2022 року.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1