Номер провадження: 11-сс/813/749/22
Справа № 522/5904/22 1-кс/522/3232/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 23.05.2022, у кримінальному провадженні №000588, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2022,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Цебрикове, Велико-Михайлівского району, Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого, притягується до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого Приморського районного суду м. Одеса від 23.05.2022 задоволено клопотання слідчого СВ Відділу поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні №000588, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.05.2022, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюдо підозрюваного ОСОБА_8 , без визначення розміру застави, до 18.07.2022 року в межах строку досудового розслідування.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри, ризиків передбачених п.п. 1, 2. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливістю застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із прийнятим судом першої інстанції рішенням захисник подав апеляційну скаргу, оскільки вважає рішення слідчого судді незаконним, необґрунтованим, а висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи.

Захисник вказує, що повідомлення про підозру вручена ОСОБА_8 є необґрунтованою, та містить суперечності з поясненнями потерпілого.
Також захисник зазначає, що ризики на які посилався прокурор у клопотанні про обрання запобіжного заходу не підтверджуються, оскільки підозрюваний ОСОБА_8 має позитивну характеристику, є сиротою та на його утриманні перебуває неповнолітня сестра та бабуся, має постійне місце проживання, до того ж ОСОБА_8 є добровольцем Добровольчого формування Одеської міської територіальної громади «Муніципальна варта Одеси».
В судовому засіданні захисник уточнив вимоги апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримував доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржувану ухвалу без змін, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v.Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Всупереч доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Наявність на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, а саме: оглядом місця події від 20.05.2022 за адресою: м. Одеса, вул. Грецька кут вул. Рішельєвська, перехрестя проїжджої частини вулиць; допитом в якості свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; допитом в якості свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; пред`явленням особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; допитом в якості потерпілого ОСОБА_14 ; довідкою із КНП «МКЛ №11» ОМР; довідкою із КНП «МКЛ №10» ОМР; затриманням в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_8 ; іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Викладене, всупереч доводам апеляційної скарги, свідчить про достатність підстав вважати, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, у зв`язку з чим апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги в цій частині.

Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність наявності ризиків, то апеляційний суд вважає їх безпідставними, з огляду на таке.

Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_8 є громадянином України, не одружений, офіційно не працевлаштований, зі слів раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 та на даний час підозрюється у вчинені тяжкого злочину,за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.
Вказані обставини свідчать про те, що будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує в разі визнання винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому тяжкий злочин. Крім того, після скоєння кримінального правопорушення підозрюваний з місця скоєння зник. Таким чином, наявний ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
При цьому, апеляційний суд враховує, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений (підозрюваний) може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицький проти Польщі», «Храїда проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
На противагу доводам апеляційної скарги захисника, апеляційний суд вважає, що існує ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 може сховати, знищити або спотворити знаряддя вчинення злочину, а саме металевий предмет за допомогою якого було умисно нанесено тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_14 , який має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як на теперішній час місце знаходження вище вказаного знаряддя вчинення злочину не встановлено.

Також існує ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення з застосуванням насильства, а вплив на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого, а також свідків та дослідження їх судом. Крім того, на даний час всі очевидці події не встановлені., а на встановлених свідків підозрюваний може здійснювати вплив, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Апеляційний суд вважає, що існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки на даний час підозрюваний ОСОБА_8 притягується до кримінальної відповідальності Великомихайлівським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 122 КК України, що дає суду підстави вважати, що останній і далі може здійснювати подібні злочини.

Колегія суддів приймає до уваги посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що, підозрюваний має позитивну характеристику, є сиротою та на його утриманні перебуває неповнолітня сестра та бабуся, має постійне місце проживання, є добровольцем Добровольчого формування Одеської міської територіальної громади «Муніципальна варта Одеси», однак вважає, що зазначені соціальні фактори не спростовують викладені в ухвалі висновки слідчого судді та не дають достатніх підстав вважати, що вони можуть мати стримуючу дію та сприятимуть зменшенню існуючих ризиків.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків є необґрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами провадження.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що на теперішній час лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та його належну процесуальну поведінку.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має в тому числі право:1) залишити ухвалу без змін; 2) змінити ухвалу; 3) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу або закрити кримінальне провадження; 4) скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а наявність на даній стадії обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 тяжкого злочину та існування зазначених слідчим суддею ризиків, виправдовують застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Стороною захисту не наведено інших доводів щодо існування обставин, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись статтями 7, 9, 24, 183, 184, 194, 370, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
постановив:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 23.05.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000800, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.11.2021 року, відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4