Справа № 203/2168/22
Провадження № 1-кп/0203/631/2022
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028 від 17.01.2022 року, відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.311, ч.2 ст.28, ч.3 ст.311 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м.Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028 від 17.01.2022 року, відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.311, ч.2 ст.28, ч.3 ст.311 КК України.
Прокурором в підготовчому судовому засіданні заявлено клопотання про обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що на теперішній час існують ризики, зазначені у п. п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Захисник заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначив, що клопотання прокурора є необґрунтованим та безпідставним. Ризик переховування обвинувачених в умовах воєнного стану вважає нівельованим. Доказів на підтвердження наявності ризику впливу на свідків вважає недоведеним прокурором. Крім того, зазначає, що підозра є необґрунтованою, матеріали кримінального провадження не містять доказів на підтвердження винуватості обвинувачених. Також заначив, що ризик того, що обвинувачені можуть вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачуються, також не існує, оскільки його підзахисні раніше не судимі, всі наркотичні засоби, які є предметом кримінального правопорушення, в них вилучені. Просив змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі, або у разі продовження попереднього запобіжного заходу зменшити розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді від 26.05.2022 року у розмірі 868350 гривень, оскільки він є непомірним для обвинувачених.
Вислухавши заявлене клопотання, думку учасників провадження та ознайомившись із матеріалами обвинувального акту, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що строк тримання під вартою обвинувачених закінчується 08 липня 2022 року.
Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
При наданні оцінки ступеню ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, суд враховує, що згідно п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Яжинський проти Польщі» ризик незаконного впливу обвинувачених особисто на свідків може бути визнано на початкових стадіях процесу.
У зв`язку з тим, що кримінальне провадження знаходиться на початковій стадії, тому, враховуючи стадію судового розгляду, серйозність пред`явленого обвинувачення, існує висока вірогідність, що перебуваючи на волі обвинувачені матимуть змогу впливати на свідків шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а тому ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, на теперішній час існує.
При вирішенні питання про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України враховано позицію Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» у якій зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Так, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні злочинів, один з яких є особливо тяжким, за яке передбачено покарання від дев`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, тому, враховуючи відсутність в них міцних соціальних зв`язків, вони не одружені, осіб на утриманні не мають, про що зазначено в обвинувальному акті, є підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачені можуть переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності.
При цьому, суд зауважує, що введення в Україні воєнного стану не може нівелювати встановлений судом ризик, а навпаки полегшує обвинуваченим можливість переховуватись від суду в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки військова агресія проти України суттєво обмежує можливість виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.
Крім того, обвинувачені на момент вчинення інкримінованого злочину не були працевлаштовані, законних джерел доходів не мали, тому є підстави вважати, що вони можуть вчинити інше кримінальне правопорушення задля прибутку, що встановлює наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Щодо доводів захисника про відсутність підстав для подальшого тримання під вартою, оскільки підозра є необґрунтованою суд зазначає наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Суд зауважує, що на даному етапі судового розгляду не оцінюються докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність обвинувачених до вчинення кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо них обмежувального заходу.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Наявні ризики, а саме: можливості впливати на свідків, переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення виправдовують продовження раніше обраного відносно обвинувачених запобіжного заходу, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Таким чином, суд не знаходить підстав для скасування або зміни застосованого до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому, враховуючи, що прокурором заявлене клопотання про обрання запобіжного заходу, при тому, що відносно обвинувачених вже застосований запобіжний захід, суд вважає за доцільне задовольнити його частково та продовжити тримання під вартою строком на 60днів.
У відповідності до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави у вказаному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 314, 315, 369-372 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто по 02 вересня 2021 року включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто по 02 вересня 2021 року включно.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1