печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:
До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання Заступник начальника третього відділу організації процесуального керівництва управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних підрозділів Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчих Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань перебуває кримінальне провадження № 0000254 від 11.02.2022 року за фактами вимагання службовими особами митного посту «Столичний» Київської митниці Держмитслужби неправомірної вигоди за не створення штучних перешкод у здійсненні митних формальностей під час розмитнення господарських товарів, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

30.05.2022 року ОСОБА_4 затримано за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

30.05.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 25.05.2022 року у справі №463/3744/22-к проведено обшук адміністративного приміщення митного поста «Столичний» Київської митниці Держмитслужби в ході якого виявлено та вилучено наступне: дев`ять купюр номіналом по 100 доларів США: HB 98472305 M, KL 91630404 D, KB 68351884 B, KB 09130140 K, KB 41432785 J, KF 41975850 D, KI 26323679 A, HF 76205505 A, FB 86461229 C, одна купюра номіналом 50 доларів США: МВ 34542910 А, всього грошові кошти на суму 950 доларів США, записник сірого кольору з емблемою Мерседес та рукописними записами належний ОСОБА_4 , мобільний телефон Iphone 11 корпусі сірого кольору з чохлом синього кольору, належний ОСОБА_4 , флеш носій чорного кольору належний ОСОБА_4 , мобільний телефон Iphone 11 Pro Max в корпусі сірого кольору, належний ОСОБА_5 , копії митних декларацій з додатками подані ТОВ «АРСБУК» (): № UA100320/2022/307871 на 30 арк; № UA100320/2022/307304 на 42 арк; № UA100320/2022/308323 на 21 арк; № UA100320/2022/307092 на 21 арк; № UA100320/2022/307972 на 17 арк.

30.05.2022 року вилучені під час вказаного обшуку грошові кошти, документи та речі постановою слідчого визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

У зв`язку з чим, з метою забезпечення збереження речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході обшуку майно.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, просив розгляд справи проводити за його відсутності, вимоги клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 та його захисник-адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від останньої на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності, при вирішенні клопотання щодо арешту майна поклались на розсуд суду.

Слідчий суддя визнав можливим проводити розгляд клопотання у відсутності не з`явившихся осіб, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

30.05.2022 року вилучені під час обшуку адміністративного приміщення митного поста «Столичний» Київської митниці Держмитслужби грошові кошти, документи та речі постановою слідчого визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, дослідивши викладені у клопотанні доводи, надані матеріали, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки як зазначає прокурор у клопотанні, вилучені грошові кошти, документи та речі містять відомості, що можуть бути використані як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя вважає клопотання в частині накладення арешту на дев`ять купюр номіналом по 100 доларів США: HB 98472305 M, KL 91630404 D, KB 68351884 B, KB 09130140 K, KB 41432785 J, KF 41975850 D, KI 26323679 A, HF 76205505 A, FB 86461229 C, одна купюра номіналом 50 доларів США: МВ 34542910 А, всього грошові кошти на суму 950 доларів США, записник сірого кольору з емблемою Мерседес та рукописними записами належний ОСОБА_4 , мобільний телефон Iphone 11 корпусі сірого кольору з чохлом синього кольору, належний ОСОБА_4 , флеш носій чорного кольору належний ОСОБА_4 , копії митних декларацій з додатками подані ТОВ «АРСБУК» (): № UA100320/2022/307871 на 30 арк; № UA100320/2022/307304 на 42 арк; № UA100320/2022/308323 на 21 арк; № UA100320/2022/307092 на 21 арк; № UA100320/2022/307972 на 17 арк. - обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Крім цього, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, також враховується те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

Поряд з цим, не підлягають задоволенню вимоги прокурора у клопотанні щодо накладення арешту на мобільний телефон Iphone 11 Pro Max в корпусі сірого кольору, належний ОСОБА_5 .

Слідчим суддею встановлено, що клопотання прокурора не містить посилання на передбачені ст. 170 КПК України правові підстави для накладення арешту на майно.

Так, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичної особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися в клопотанні прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен гарантувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак зазначених вимог закону прокурор, який вніс клопотання в частині накладення арешту на мобільний телефон Iphone 11 Pro Max в корпусі сірого кольору, належний ОСОБА_5 , не дотримався.

Зі змісту клопотання убачається, що орган досудового розслідування, виходячи з фактичних обставин кримінального правопорушення, вважає, що вилучений мобільний телефон, що належить ОСОБА_5 , відповідає критеріям речових доказів.

Разом з тим, клопотання не містить відповідного обґрунтування, що згадане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та яким саме критеріям.

Так, до матеріалів клопотання не долучено даних, які б давали підстави вважати, що таке майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Так, п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт з метою забезпечення збереження речових доказів накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Таким чином, аналіз наданих в розпорядження слідчого судді матеріалів, свідчить про те, що прокурором не наведено правових підстав для арешту зазначеного майна, можливість використання його як доказу в кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При цьому, прокурор, порушуючи питання про накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно, додав до клопотання постанову слідчого про визнання цього майна речовим доказом.

Разом з тим, згадана постанова слідчого про визнання речовим доказом не містить обґрунтування, яким чином вилучене в ході обшуку майно, на яке просить накласти арешт прокурор, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, а так само, яким критеріям речового доказу, зазначеним у ст. 98 КПК України, відповідає це майно, відтак, відсутні правові підстави для арешту майна в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання заступника начальника третього відділу організації процесуального керівництва управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних підрозділів Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 30.05.2022 року під час обшуку, у кримінальному провадженні № 0000254 від 11.02.2022 року, митного поста «Столичний» Київської митниці Держмитслужби за адресою : м. Київ, вул. Новопирогівська, 58, а саме:

- дев`ять купюр номіналом по 100 доларів США: HB 98472305 M; KL 91630404 D; KB 68351884 B; KB 09130140 K; KB 41432785 J; KF 41975850 D; KI 26323679 A; HF 76205505 A; FB 86461229 C;

- одна купюра номіналом 50 доларів США: МВ 34542910 А, всього грошові кошти на суму 950 доларів США;

- записник сірого кольору з емблемою Мерседес та рукописними записами належний ОСОБА_4 ;

- мобільний телефон «Iphone 11» корпусі сірого кольору з чохлом синього кольору, належний ОСОБА_4 ;

- флеш носій чорного кольору належний ОСОБА_4 ;

- копії митних декларацій з додатками подані ТОВ «АРСБУК» (): № UA100320/2022/307871 на 30 арк; № UA100320/2022/307304 на 42 арк; № UA100320/2022/308323 на 21 арк; № UA100320/2022/307092 на 21 арк; № UA100320/2022/307972 на 17 арк.

В задовленні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1