КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-кп/4809/395/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.06.2022 року м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
переглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 , ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 червня 2022 року, якою у межах кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 12 серпня 2022 року включно.

ВСТАНОВИЛА:
У провадженні Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває судова справа за обвинуваченням ОСОБА_8 за п.4 ч.2 ст. 115 КК України /ЄУН 389/525/19/.

У межах даного кримінального провадження, за клопотанням прокурора, в порядку ст. 331 КПК України, судом першої інстанції розглянуто питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки судове провадження наразі не завершене.

Судом встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не перестали існувати, зокрема, як можливість обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховано судом тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким, особу обвинуваченого.

Із судовим рішенням судді не погоджується обвинувачений ОСОБА_8 і оскаржує його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу місцевого суду, обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, у вигляді особистого зобов`язання.

Ризики, заявлені прокурором та передбачені ст. 177 КПК України, - не знайшли свого підтвердження. Судом не враховані заперечення з приводу строку тримання під вартою та наявності хронічних захворювань.

Прокурор є упередженим.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку адвоката, який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_8 на підтримку своєї апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив задоволення апеляційної скарги, дослідивши виділені матеріали, зваживши доводи апеляційної скарги, колегією суддів зауважується про наступне.

Як вбачається з матеріалів, в провадженні місцевого суду перебуває судова справа за обвинуваченням ОСОБА_8 за п.4 ч.2 ст. 115 КК України /ЄУН 389/525/19/. Кримінальне провадження №0002097 від 15.11.2018 року.

Згідно із пред`явленим обвинуваченням, ОСОБА_8 , 14 листопада 2018 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин зі своєю дружиною ОСОБА_9 , із застосуванням фізичної сили до останньої, завів її до приміщення сараю на подвір`ї домоволодіння по АДРЕСА_1 .

У приміщенні сараю, ОСОБА_8 , реалізуючи виниклий умисел на вбивство ОСОБА_9 із особливою жорстокістю, облив голову, тулуб, кінцівки останньої бензином із пластикової пляшки, при цьому залив бензин і до ротової порожнини потерпілої, після чого підпалив ОСОБА_9 за допомогою запальнички, що мав при собі.

Потерпіла ОСОБА_9 , обійнята вогнем, вибігла із сараю на вулицю, де полум`я на ній загасив сусід ОСОБА_10 ..

Як наразі встановлено матеріалами, злочинними діями ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді обширних опіків тулубу, кінцівок, шиї 2-4 ступенів, опіків верхніх дихальних шляхів, з подальшим розвитком опікового шоку, що, згідно із висновком експерта, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних у момент утворення.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в палаті лікарні; безпосередньою причиною смерті є опіковий шок.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, ряд інших обставин та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України визначено: тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Як встановлено ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
При цьому, у відповідності до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Слід враховувати вимоги статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не повинне перебувати за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період, та його продовження, - має бути співрозмірним меті заходу, і має забезпечить виконання засад судочинства і змагального процесу відповідно до процедур гл. 18 КПК України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини та роз`яснень Пленуму ВСУ (Постанова №4 від 25.04.2003р. «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства»), тримання під вартою направлено на полегшення здійснення правосуддя та забезпечення громадського порядку та обирається як запобіжний захід при наявності підстав вважати, що інші (більш м`які) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним (обвинуваченим) обов`язків та його належної поведінки.

Ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (рішення ЄСПЛ «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вимог закону місцевий суд дотримався.
Суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.
Слід зважати, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були заявлені під час попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, не перестали існувати, й виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
У кримінальному провадженні триває судове слідство, призначаються судові засідання.
ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні вбивства, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому з особливою жорстокістю.

Кримінальне правопорушення є особливо тяжким, внаслідок якого спричинено тяжкі і невідворотні наслідки, покарання за яке передбачає позбавлення волі до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_8 не одружений, утриманців не має, по місцю реєстрації не проживає, безробітний, не має міцних соціальних зв`язків.

Відтак, беручи до уваги наведене і тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , є підстави вважати про можливість ухилення обвинуваченого від суду, вчинення нового кримінального правопорушення.
Обвинувачений мешкає у населеному пункті, де вчинено кримінальне правопорушення, свідки та потерпілі, що проживають там же, йому знайомі.
Наявні підстави вважати, що обвинувачений може спробувати чинити незаконний вплив на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні.
Доводи обвинуваченого з приводу відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, - спростовуються наведеним вище.
Обставин, які б свідчили на користь зменшення раніше встановлених ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, не встановлено.
Матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б на даний час унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою.
З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим судовим рішенням, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422-1, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 червня 2022 року, якою у межах кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 12 серпня 2022 року включно, залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4