Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 646/52/22
Провадження № 1-в/553/315/2022
У Х В А Л А
Іменем України

27.09.2022м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання засудженого ОСОБА_4 , 1989 року народження, про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання, -

В С Т А Н О В И В :
У січні 2022 року засуджений ОСОБА_4 , звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова з заявою про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання.

Справа прийнято до провадження суддею Червонозаводського районного суду м. Харкова та розпочато розгляд по суті, проте не завершено.
Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан.
Відповідно до Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні із 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.
Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова та Комінтернівського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.05.2022 року справу передано на розгляд судді ОСОБА_1 ..
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав та прохав його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував з підстав його необгрунтованості.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 було засуджено вироком Люботинського міського суду Харківської області від 12.04.2018 року за ч.3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Люботинського міського суду Харківської області від 23.02.2017 року у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі та визначено остаточне покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили, у вигляді тримання під вартою засудженому залишено без змін. Строк відбування покарання визначено рахувати з 21.07.2017 року.
У відповідності до зазначеного вироку засудженим ОСОБА_4 вчинено злочин 18 липня 2017 року. Даний вирок набрав законної сили 15.11.2018 року.
Згідно вироку Люботинського міського суду Харківської області від 23.02.2017 року ОСОБА_4 визнано винним у злочині, скоєному у серпні 2016 року, передбаченому ч.1 ст. 185 КК України. Згідно даного вироку ОСОБА_4 засуджено на підставі ст. 75 КК України та звільнено від відбування покарання.
26.06.2019 року вироком Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 визнано винним у злочині, скоєному у грудні 2016 року, передбаченому ч.3 ст. 185 КК України. Згідно вказаного вироку у даному кримінальному провадженні щодо засудженого запобіжний захід не обирався.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції в редакції від 26.11.2015 року) зазначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Відповідно до правового висновку щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5ст. 72 КК України(зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року (справа №663/537/17): положення ч. 5ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2ст. 4 КК України.
Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII(пряма дія Закону № 838-VIII).
Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII(зворотна дія Закону № 838-VIIIяк такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1ст. 5 КК України).
Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переважну (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIIIяк такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України, не допускається.
Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII(пряма дія Закону № 2046-VIII).
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_4 не підлягає до задоволення оскільки, згідно висновку викладеного Великою Палатою Верховного Суду в своїй постанові від 29.08.2018 року, визначено, що застосування норми права, передбаченої ч.5 ст.72 КК України, застосовується, якщо особа вчинила злочин в період з 24.12.2015 року до 20.06.2017 року (включно). Так судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинено злочин 18 липня 2017 року, що не відноситься до періоду, на який поширюється дія норми ч.5 ст. 72 КК України.
За вироком Дзержинського районного суду м. Харкова заявник під вартою не утримувався та запобіжний захід відносно нього не обирався, що свідчить про безпідставність тверджень заявника та клопотання вцілому.
При цьому, питання зарахування даного періоду попереднього ув`язнення відносно ОСОБА_4 вирішувалось Червонозаводським районним судом м. Харкова 17 квітня 2020 року та перевірялося в апеляційній інстанції, де встановлено, що заявлений засудженим ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення не підлягає до зарахування до строку попереднього ув`язнення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , 1989 року народження, про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання відмовити за безпідставністю.

На ухвалу протягом семи діб з моменту її проголошення може бути подано апеляцію.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1