Дата документу 30.08.2022
Справа № 334/3150/22
Провадження № 1-кп/334/570/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2022 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження №0000947 від 10.06.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, має вищу освіту, пенсіонер, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10.06.2022 року приблизно о 08 год. 55 хв. водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснював рух по проїжджій частині вул. Дніпровське шосе зі сторони вул. Братської в напрямку регульованого світлофором перехрестя з вул. Щасливої у м. Запоріжжя.

Наблизившись до вказаного перехрестя, водій ОСОБА_4 на червоний для себе сигнал світлофора виїхав на вищевказане перехрестя та почав виконувати маневр лівого повороту на вул. Щасливу в напрямку вул. Пугачова м. Запоріжжі.

В цей же час, на регульований світлофором пішохідний перехід, що розташований через проїжджу частину вул. Щасливої, в районі буд. 15 на зелений для себе сигнал світлофора, вийшов пішохід ОСОБА_5 , який розпочав перетин вказаної дороги, рухаючись з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Під часу руху водій ОСОБА_4 маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити червоний для себе сигнал світлофора, а також виявити пішохода ОСОБА_5 , який рухався по регульованому світлофором переходу через проїзну частину вул. Щасливої, на зелений для себе сигнал світлофора, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, змінив напрямок свого руху вліво та під час виконання маневру лівого повороту, не надав перевагу у русі останньому, виїхав на вказаний перехід, де передньою частиною кузова керованого ним транспортного засобу здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 .

Своїми діями водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 8.7.3 з), 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року зі змінами, відповідно до якого:

-п. 8.7.3 Сигнали світлофора мають такі значення: з)вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками);

-п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якого зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

-п. 16.2 На регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 8.7.3 з), 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху України. згідно висновку інженерно транспортної експертизи за експертною спеціальністю «дослідження обставин і механізму дорожньо транспортних пригод» №СЕ-19/108-22/5996-ІТ від 08.07.2022 року з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з подією дорожньо транспортної пригоди.

В результаті даної дорожньо транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, з якими був доставлений до КНП «Міська лікарня №9» ЗМР де ІНФОРМАЦІЯ_2 під наглядом лікарів помер.

Згідно висновку судово медичної експертизи №3403 від 11.07.2022 року смерть ОСОБА_5 настала від закритої черепно мозкової травми, яка ускладнилася у своєму перебігу деструктивним набряком головного мозку. Дана черепно мозкова травма має ознаки тяжких тілесних ушкоджень (яка небезпечна для життя) та знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 пояснив, що 10.06.2022 року він, керуючи автомобілем ВАЗ, їхав у лікарню з вул. Братської та повертав на вул. Щасливу. Там за поворотом зупинка громадського транспорту, багато автомобілів. Коли повертав, він не помітив пішохода. У автомобілі з ним була його дочка, яка викликала швидку. Він має досвід керування транспортним засобом з 1957 року, жодного разу до відповідальності не притягався. З родичами потерпілого намагався зв`язатися відразу, проте його у лікарні ніхто не провідував. Після смерті з`явилися родичі, він компенсував їм завдану шкоду. Він повністю підтверджує та погоджується із усіма обставинами вчинення кримінального правопорушення, які вказані у обвинувальному акті. Свою вину визнає повністю, жалкує про вчинене, не бажав настання смерті потерпілого.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися. Потерпілими подано заяви, що вони не мають жодних матеріальних претензій до обвинуваченого та просять розглядати справу за їх відсутності. Потерпіла ОСОБА_6 у своїй заяві від 10.08.2022 року повідомила, що обвинуваченим було добровільно відшкодовано їй шкоду у повному обсязі. При призначенні покарання вона просить призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі та не призначати додаткове покарання.

Обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. Обвинувачений у судовому засіданні дає показання правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні кримінального правопорушення. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч.3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідженням письмових доказів, так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності її позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення та його кваліфікацію, вказані в обвинувальному акті.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст. 337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні міри покарання ОСОБА_4 обтяжуючих обставин не встановлено.

Обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Під час судового розгляду справи обвинувачений добровільно відшкодував завдану шкоду потерпілим, щоб компенсувати їм перенесені страждання, у судовому засіданні щиро висловлював жаль із приводу скоєного та осуд своєї поведінки.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, є особою похилого віку, пенсіонер. Також суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, тяжкі невідворотні наслідки, що настали у вигляді загибелі ОСОБА_5 , думку потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , які просили призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, а тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України та на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням окремих обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки такий вид кримінального покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Судом встановлено, що скоєне обвинуваченою кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України віднесено до злочинів проти безпеки руху, крім того порушення Правил дорожнього руху України, допущені обвинуваченим ОСОБА_4 знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Відтак, суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки даний злочин пов`язаний з експлуатацією транспортного засобу, а протиправні дії обвинуваченого пов`язані з грубим порушенням вимог Правил дорожнього руху України, призвели до скоєння дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого наступила смерть потерпілого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови у цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2022 року було накладено арешт на автомобіль ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який підлягає скасуванню.

Запобіжний захід не обирався. Підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 368-370, 373-374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки.

Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку на ОСОБА_4 покласти обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2022 року на автомобіль ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_4 - скасувати.

Речові докази рюкзак чорного кольору, шорти синього кольору з написом «Puma», футболка темно-сірого кольору, з малюнком та надписом в передній частині, пара шльопанців чорного кольору, кепка білого кольору, рушник сірого кольору, футляр чорного кольору, банка з рідиною з написом «ХОЛОСАС», банка з рідиною з написом «АХЕ», дві чорні запальнички, гребінець, чеки з магазинів в кількості 4 шт. та серветки, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Речовий доказ окуляри, які зберігаються у камері зберігання речових доказів Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Речовий доказ автомобіль ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на території майданчика тимчасового тримання Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області повернути ОСОБА_4 .

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя, а обвинуваченим, який тримається під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя: ОСОБА_1