Справа № 502/636/22
УХВАЛА

10 травня 2022 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представників потерпілого: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників, які брали участь в судовому засіданні

в режимі відеоконференції: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених: ОСОБА_8 ОСОБА_9

перекладача ОСОБА_10

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду

клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні,

внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за № 0001114 від 12.11.2021 р. відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень,

передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В підготовчому судовому засіданні з розгляду обвинувального акту у відповідному кримінальному провадженні, прокурором було заявлено клопотання про обрання на 60 днів строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , яке мотивоване тим, що: - обвинувачений може переховуватися від суду; - незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; - вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на вчинення нового кримінального правопорушення під час іспитового строку. Наведене обґрунтування з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також того, що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, на думку прокурора, свідчить про неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_8 в підготовчому судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, зазначивши, що наведені у клопотанні ризики є необґрунтованими як і підозра, оскільки на момент вчинення кримінального правопорушення він знаходився в іншому місті. Крім того, стороною обвинувачення не враховані свідчення потерпілого про те, що напад на нього вчинили інші особи. На підставі викладеного просив суд відмовити прокурору у задоволенні клопотання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що його підзахисний ОСОБА_8 має міцний соціальний зв`язок. Інші ризики, на які вказує прокурор, є безпідставними та надуманими. Враховуючи викладене, а також тривалий час перебування обвинуваченого під вартою, просив суд застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_7 підтримали вищевказану позицію.

Представники потерпілого ОСОБА_5 та ОСОБА_4 просили суд задовольнити клопотання прокурора на підставі того, що підозра є обґрунтованою, як і ризики, що зазначені у відповідному клопотанні.

Заслухавши заявлене прокурором клопотання, думку інших учасників судового провадження, проаналізувавши відповідні положення законодавства, судом встановлено наступне:

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього кодексу.

Як вказав Конституційний Суд України в п. 5 свого рішення від 23 листопада 2017 року у справі № 1-р/2017, визнаючи таким, що не відповідає Конституції України положення третього речення частини третьої статті 315 Кримінального процесуального кодексу України, що передбачало поширення продовження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту чи тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без клопотань учасників кримінального провадження, зокрема прокурора, та без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, - під час судового провадження у суді першої інстанції (проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду) прокурор як сторона обвинувачення має обов`язок підтримувати публічне обвинувачення у суді, доводити винуватість особи та необхідність продовження запобіжного заходу шляхом подання відповідних клопотань щодо цього продовження. Конституційний Суд України виходить з того, що запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії стадії судового провадження у суді першої інстанції, зокрема під час підготовчого судового засідання, за наявності клопотання прокурора (частина четверта статті 176 Кодексу).

Отже з урахуванням системного тлумачення положень діючої редакції ч. 3 ст. 315 КПК України з урахуванням положень ст. 331 КПК України та глави 18 КПК України, прокурор вправі під час підготовчого судового засідання звертатись до суду з клопотанням про продовження обраного на стадії досудового розслідування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а суд зобов`язаний розглянути таке клопотання по суті та ухвалити за наслідками розгляду такого клопотання відповідне рішення з дотриманням вимог ст. 370 КПК України.

Формальне зазначення прокурором у клопотанні прохання обрати, а не продовжити запобіжний захід обвинуваченому, на переконання суду, не є перешкодою для розгляду відповідного клопотання по суті.

В ході розгляду клопотання судом встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді до ОСОБА_8 05.04.2022 р. продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 15.05.2022 р.

Обґрунтованість висунутої ОСОБА_8 підозри була встановлена слідчим суддею під час розгляду клопотання про обрання до нього відповідного запобіжного заходу і не може бути перевірена судом до ухвалення судового рішення за наслідками розгляду відповідного кримінального провадження.

Відповідно до п-п. «с» п. 1 ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Статтею 177 КПК України передбачено, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. Разом з цим ст. 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення та інше.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 187 КК України, санкцією якої передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Враховуючи тяжкість пред`явленого обвинувачення, а також наявність відомостей про вчинення нового кримінального правопорушення в період іспитового строку, для запобігання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема можливості вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на вищевказану обставину, а також переховуватися від суду враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим, беручи до уваги те, що розгляд кримінального провадження в суді не може бути завершено до спливу строку дії запобіжного заходу з огляду на ту обставину, що у кримінальному провадженні наразі триває стадія підготовчого провадження, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора, і в зв`язку з цим про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою.

В силу положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 315, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора задовольнити.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, продовжити на 60 днів, до 08.07.2022 року включно.

Ухвала про продовження строків тримання під вартою припиняє свою дію після 08.07.2022 року.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та направити до відповідної установи місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1