Справа № 507/624/22
Провадження № 1-кп/507/50/2022
Номер рядка звіту 93
В И Р О К
21.07.2022 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,
в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України,
11 жовтня 2020 року приблизно о 22 годині, обвинувачений ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, прибув до житлового будинку, належного потерпілій ОСОБА_5 , що розташоване в с.Долинське Подільського району Одеської області, де з корисливих мотивів, шляхом відчення руками навісного замку на вхідних дверях, проник до приміщення житлового будинку, де умисно, діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка на його переконання виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного збагачення, таємно викрав бувший у користуванні DVD програвач вартістю 200 грн. 00 коп. та бувший у користуванні супутниковий тюнер вартістю 166 грн. 50 коп., після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 366 грн. 50 коп.
В подальшому обвинувачений ОСОБА_4 спільно з іншою особою, взявши по одній корові, рушили з ними від території домоволодіння потерпілої ОСОБА_6 та розпорядились викраденим майном на власний розсуд.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в житло та інше приміщення, за яке передбачена відповідальність ч. 3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, повністю підтвердив обставини, що викладені в обвинувачені та підтвердив, що дійсно в жовтні 2020 року в нічний час він проник в будинок ОСОБА_5 в с.Долинське Ананьївського району Одеської області шляхом відкриття замка на вхідних дверях і викрав звідти DVD плеєр та супутниковий тюнер. Псіял виявлення крадіжки вказані речі він повернув власниці. В січні 2021 року в нічний час він також з іншою особою проникли на територію домоволодіння ОСОБА_6 в с.Долинське Ананьївського району Одеської області, звідки викрали двох корів, які хотіли продати та заробити грошей. Збитки потерпілій ОСОБА_6 вони відшкодували.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_5 надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, вважають, що покарання обвинуваченим необхідно призначити на розсуд суду, відповідно до закону, не пов`язане з позбавленням волі.
Обвинувачений окрім визнання своєї вини у скоєних злочинах, повністю визнав кваліфікацію його дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєні кримінальних правопорушень, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються та дослідженням документів, що його характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також йому зрозуміло, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з прокиненням в житло та інше приміщення.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При обранні покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, який є громадянином України, посередньо характеризується, не працює, раніше не судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, також суд враховує пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин.
Так, відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування заподіяних збитків.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.
З урахуванням всіх обставин у справі, даних, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшуючих покарання обставин, беручи до уваги, що збитки відшкодовані, досудову доповідь, згідно якої виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ст. 185 ч.3 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.
Підстав для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не має.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 75, 76 КК України, ст.ст. 370, 374-376 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 : - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути із засудженого ОСОБА_4 процесуальні витрати в сумі 1370 грн. 03 коп. на користь держави.
Речові докази по справі після вступу вироку в законну силу DVD програвач, супутниковий тюнер, який зберігається у потерпілої ОСОБА_5 залишити їй за належністю, дві корови, які зберігаються у потерпілої ОСОБА_6 , залишити їй за належністю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 днів з моменту його проголошення до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області.
Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_4 , потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 .
Суддя: ОСОБА_1