Справа № 517/478/22
Провадження 1-кп/517/45/2022
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2022 року Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 при секретареві ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Захарівка Одеської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000040 від 12.07.2022 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Затишшя Роздільнянського району Одеської області, українця, гр. України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого до затримання в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 30.06.2022 року вироком Фрунзівського районного суду Одеської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років і 1 місяця позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України;

за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ухвали Фрунзівського районного суду від 25.05.2022 відносно ОСОБА_3 було встановлено адміністративний нагляд строком на 12 (дванадцять) місяців.

Згідно ст. З Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», особи, щодо яких встановлюється адміністративний нагляд - ОСОБА_3 являється особою, відносно якої може бути встановлено адміністративний нагляд: знаходитись за постійним місцем мешкання у період з 22.00 год. по 05.00 год. наступного дня; заборонено виїзд з с. Загір`я Роздільнянського району Одеської області без письмового дозволу керівництва територіального відділу поліції; заборонено відвідувати кафе, бари, ресторани, де продаються спиртні напої на розлив; зобов`язати двічі на місяць явкою для реєстрації в територіальний орган поліції за місцем постійного мешкання згідно вимог керівництва.

ОСОБА_3 , був попереджений 25.05.2022 та 02.06.2022 про кримінальну та адміністративну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду та своєчасне прибуття до обраного місця проживання та реєстрації в органі внутрішніх справ, про що він поставив свій підпис. Крім того, ОСОБА_3 ознайомився з обмеженнями та правилами адміністративного нагляду, які йому було встановлено 25.05.2022 року згідно ухвали Фрунзівського районного суду строком на 12 (дванадцять) місяців. На вказаному попередженні ОСОБА_3 особисто поставив свій підпис, стверджуючи що вище вказані вимоги та обмеження йому доведені.

Незважаючи на відповідне зобов`язання та попередження, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, будучи ознайомленим під особистий підпис із ухвалою судді Фрунзівського районного суду Одеської області від 25.05.2022 року, якою стосовно нього встановлений адміністративний нагляд, 22.06.2022 року, 24.06.2022 року, 26.06.2022 року без поважних причин і дозволу працівників відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, що здійснюють нагляд, самовільно залишив своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за якою він перебував під адміністративним наглядом, був відсутній за місцем мешкання.

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні дій передбачених ст. 395 КК України, тобто самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав в повному обсязі і показав суду, що дійсно ухилявся від встановленого відносно нього адміністративного нагляду. У вчиненому щиро розкаявся і просив суд суворо не карати.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що окрім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, його вина була повністю встановлена в ході судового розгляду наданими суду матеріалами, дослідженими письмовими і речовими доказами, які суд, керуючись законом, оцінив за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

На підставі досліджених в судовому засіданні письмових доказів, які суд визнає належними, допустимими та достовірними, а також такими які в своїй сукупності між собою встановлюють провину обвинуваченого, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 і кваліфікує його дії як вчинення злочину, передбаченого ст. 395 КК України самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується посередньо.

При призначенні виду і міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, обставини які обтяжують покарання.

Суд визнає обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого рецидив злочинів.

Відповідно до досудової доповіді виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, так як він не становить небезпеки для суспільства.

Відповідно до ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.2003 року «Про практику призначення судами покарання» під час призначення покарання по кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

За викладених обставин суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді арешту, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_3 був засуджений 30.06.2022 року вироком Фрунзівського районного суду Одеської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років і 1 місяця позбавлення волі. Строк відбування покарання відраховується з 12.08.2022 року.

Отже, оскільки кримінальний проступок вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 до постановлення вищевказаного вироку, суд на підставі ч. 4 ст. 70 КК України вважає необхідним визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, із зарахуванням частково відбутого покарання за вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 30.06.2022 року до строку покарання.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів, слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України та призначити покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, частково приєднати покарання за вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 30.06.2022 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 , з урахуванням положень п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та 2 (два) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 вираховувати з моменту його фактичного затримання за попереднім вироком, а саме з 12.08.2022 року, зарахувавши фактично відбуту частину покарання за вироком Фрунзівського районного суду Одеської області від 30.06.2022 року.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: