ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1490/22 Справа № 210/5799/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

засудженого ОСОБА_8 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 грудня 2021 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

якою відмовлено у задоволені клопотання засудженого про умовно дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що станом на 17.12.2021 року він відбув необхідну частину строку покарання, працевлаштований, має 10 заохочень, стягнень не має, виконує роботи з благоустрою установи, неконфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, має міцні соціальні зв`язки, надає допомогу своїм неповнолітнім дітям, має у власності житло.

Зазначає, що судом першої інстанції не було взято до уваги гарантійний лист про прийом його на роботу.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 грудня 2021 року відмовлено у задоволені клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, ОСОБА_8 відбуває покарання за вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочинів, своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, щоквартальна оцінка засудженого задовільна, має середній рівень ймовірної небезпеки для суспільства, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.
Заслухавши доповідь судді, засудженого та його захисника, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги засудженого, при цьому засуджений ОСОБА_8 зазначив, що він отримав ще одне заохочення, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Розглядаючи клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення, суд повно і всебічно вивчив дані про особу засудженого та дійшов вмотивованого висновку про відмову у застосуванні щодо засудженого умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного покарання, пославшись на те, що засуджений не довів свого виправлення, з чим погоджується колегія суддів.
Застосування положень ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом суду.

Так, згідно із характеристикою, засуджений ОСОБА_8 за час його перебування в ДУ Дніпровська установа виконання покарань №4 характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. Під час перебування в ДУ Криворізька виправна колонія №80 характеризується посередньо, має 2 заохочення, стягнень не має. Виконує обов`язки днювального адміністративної будівлі. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу Правова просвіта. У виховних заходах, які проводяться в установі, та у роботі самодіяльних організацій участі не бере. 12.11.2020 року рішенням комісії установи засудженому було відмовлено у застосуванні ст.82 КК України, як такому, що стає на шлях виправлення, та 18.08.2021 року - відмовлено у застосуванні ст.81 КК України як такому, що лише став на шлях виправлення. 03.07.2021 року проведено підсумкову оцінку ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, за результатами якої визначено ступінь рівня ймовірної небезпеки для суспільства як середній.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про не доведення засудженим свого виправлення.
Наявність у ОСОБА_8 заохочень за весь період відбування покарання, початок якого рахується з 31.10.2015 року, не свідчить про те, що засуджений своєю поведінкою довів своє виправлення, оскільки зазначені обставини враховані у сукупності з іншими підставами.
Доводи апеляційної скарги про те, що станом на 17.12.2021 року він відбув необхідну частину строку покарання, працевлаштований, стягнень не має, виконує роботи з благоустрою установи, неконфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, не є підставами для скасування ухвали суду, оскільки виконання засудженим своїх прямих обов`язків має враховуватись у сукупності з усіма іншими обставинами.
Твердження засудженого про те, що він має міцні соціальні зв`язки, надає допомогу своїм неповнолітнім дітям, має у власності житло, а також, що він має можливість працевлаштуватись на роботу, про що свідчить гарантійний лист, який був наданий суду першої інстанції, не можуть бути підставами для його умовно-дострокового звільнення, оскільки зазначені обставини не визначені положеннями ст.81 КК України.
Крім того, строк покарання, який відбув засуджений, є недостатнім для того, щоб впевнитися в тому, що він довів своє виправлення, оскільки до кінця строку відбуття покарання залишається досить тривалий проміжок часу, бо його кінець припадає на 11.11.2023 року.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності відмови у задоволенні клопотання засудженого, оскільки відсутні достатні підстави стверджувати, що засуджений ОСОБА_8 протягом строку відбування покарання довів своє виправлення, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги засудженого не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, тому у задоволенні вимог його апеляційної скарги слід відмовити.
Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів і підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 грудня 2021 року залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 грудня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4