Справа № 161/5342/22
Провадження № 1-кс/161/2307/22
У Х В А Л А
П Р О А Р Е Ш Т М А Й Н А
м. Луцьк 06 травня 2022 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД ВП №3 (м.Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000139 від 30.04.2022 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України,

В С Т А Н О В И В
05.05.2022 дізнавач СД ВП №3 (м.Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_4 звернулася до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про арешт майна, яке було вилучене 29.04.2022, в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме приміщення оглядового майданчика (клопотання надіслано поштою згідно з відтиском на конверті 02.05.2022).

У поданому клопотанні дізнавач вважає, що тимчасово вилучене майно зберегло на собі сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, тому необхідно вжити заходів до його збереження шляхом накладення на нього арешту.

В судове засідання прокурор та дізнавач не з`явилися, водночас, подали суду заяву про проведення судового засідання за їх відсутності, клопотання підтримали повністю.

Володілець майна ОСОБА_5 у судове засідання не прибула, хоча належним чином була повідомлена про час та дату розгляду клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Оскільки учасники судового розгляду не прибули на розгляд клопотання, тому відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України судове засідання проводиться за їх відсутності, також не здійснюється фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що СД ВП №3 (м.Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000139 від 30.04.2022 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України.
29.04.2022 в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме приміщення оглядового майданчика виявлено та вилучено транспортний засіб марки «БМВ», моделі 520 D, д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, номер шасі НОМЕР_2 , 2011 року випуску з ключами запалювання, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , які постановою дізнавача СД ВП №3 (м.Луцьк) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 від 02.05.2022 визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження.

Разом з тим, слідчий суддя встановив, що наданими до клопотання доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених ст.131 КПК України.

Відсутні підстави вважати, що майно вилучено з порушенням кримінальних процесуальних норм.

Таким чином, стороною обвинувачення доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене в ході проведення огляду місця події, з метою забезпечення збереження речових доказів, окрім ключів запалювання, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Дізнавачем у клопотанні доведено, що існують достатні підстави вважати, що майно, окрім ключів запалювання, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України, обмеження права власності на це майно є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

Одночасно, суд не вбачає правових підстав для накладення арешту на ключі запалювання, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , оскільки даних про те, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу містить ознаки підробки, суду не надано, тому вони не відповідають критеріям, визначеним ст.ст. 98, 167 КПК України, у зв`язку із чим клопотання у цій частині до задоволення не підлягає.
Відповідно до ч.5 ст.100 КПК України, речові докази та документи, надані суду, зберігаються в суді, за винятком випадків, передбачених частиною шостою цієї статті, а також речових доказів у вигляді громіздких або інших предметів, що вимагають спеціальних умов зберігання, які можуть знаходитися в іншому місці зберігання.

Слідчий суддя вважає, що передача речових доказів, а саме: транспортного засобу марки «БМВ», моделі 520 D, д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, номер шасі НОМЕР_2 , 2011 року випуску, на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 не суперечить приписам ч.5 ст.100 КПК України, оскільки утримання вказаних речових доказів не є співмірним з завданнями кримінального провадження та призводить до порушення розумного балансу між приватно-правовим та публічно-правовим інтересом, тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання дізнавача про арешт майна необхідно задовольнити, однак частково.

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких і покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст.174 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 130, 132, 167, 170, 174, 175, 372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В
Клопотання дізнавача задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке 29.04.2022 було тимчасово вилучено в ході проведення огляду місця події, а саме на: транспортний засіб марки «БМВ», моделі 520 D, д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, номер шасі НОМЕР_2 , 2011 року випуску.

Заборонити розпорядження майном, на яке накладено арешт.
Передати автомобіль «БМВ», моделі 520 D, д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, номер шасі НОМЕР_2 , 2011 року випуску, на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_5 .

Попередити ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність, передбачену ст.388 КК України.

Відмовити у задоволенні клопотання дізнавача про арешт ключів запалювання, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно частини тимчасово вилученого майна.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя