Справа № 346/4403/21
Провадження № 1-в/346/174/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника адміністрації колонії ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, засудженого вироком Апеляційного суду Івано - Франківської області від 17.09.2013 року за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років, -

в с т а н о в и в:
захисник ОСОБА_7 звернулась до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі на невідбутий строк, мотивуючи тим, що вироком Апеляційного суду Івано-Франківської області від 17.09.2013 р. ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до 14 років позбавлення волі, яке він відбуває з 02.08.2012 року. З урахуванням зарахованого до строку відбуття покарання строку попереднього ув`язнення (один день такого ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі) засуджений відбув 3/4 (три четвертих) частини від цього строку. За час відбування покарання засуджений характеризується позитивно, стягнення погшашені, дотримується правил поведінки та розпорядку дня, бере участь в роботах по благоустрою приміщень та територій установи і до виконання цих робіт ставиться сумлінно, добросовісно. На заходи виховного та профілактичного впливу реагує правильно. Вину в скоєному злочині визнає повністю, розкаюється у вчиненому. У зв`язку з цим захисник просить звільнити умовно-достроково ОСОБА_5 від відбування покарання на невідбутий строк.
Захисник, засуджений та представник адміністрації колонії підтримали клопотання та просять його задовольнити. При цьому захисник просить врахувати, що засуджений не відмовлявся від виконання дорученої йому роботи по благоустрою місця позбавлення волі, а також чи була можливість у адміністрації колонії забезпечити засудженого необхідною роботою, адже засуджений не відмовлявся від виконання такої роботи, а не був нею забезпечений, що не може свідчити про відсутність його сумлінного ставлення до праці.
Прокурор заперечила проти задоволення клопотання, оскільки відстуні достатні підстави для цього. Зокрема, засуджений не довів своє виправлення сумлінним ставленням до праці, так як він не працевлаштований у вказаній установі виконання покарань.
Вивчивши матеріали, які наявні в особовій справі засудженого, заслухавши вказаних учасників суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до правил ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Згідно з положеннями ч.2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року N 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з положеннями ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки; свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та виконання всіх покладених на засудженого обов`язків.
Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів та обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
На підставі наведеного судом встановлено, що засуджений відбув 3/4 (три четвертих) частини строку покарання, призначеного за умисний особливо тяжкий злочин, установлений порядок відбування покарання порушив, за що накладено стягнення, однак, вони погашені у встановленому законом порядку, що свідчить про позитивні зміни в поведінці засудженого.
Як вказано в поданні, долучених до нього матеріалах та встановлено в судовому засіданні, засуджений залучається до виконання робіт по благоустрою місць позбавлення волі, і в адміністрації колонії відсутні будь-які зауваження щодо виконання ним таких робіт. Вказане, на переконання суду, в достатній мірі свідчить про те, що засуджений сумлінним ставленням до виконання таких робіт довів своє виправлення, що як одна з необхідним умов для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання і передбачено в ч.2 ст.81 КК України.
На підставі наведеного суд дійшов висновку, що передбачені законом засоби виправлення досягли своєї мети до повного відбуття засудженим призначеного покарання.
Таким чином, наявні всі необхідні умови для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а тому розглядуване подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Не відбутий строк покарання, який закінчується 11.03.2025 року, станом на 22.08.2022 року становить 2 роки 6 місяців 17 днів.
На підставі наведеного, керуючись ст.6 КВК України, ст.81 КК України, ст.336, 537, 539 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
клопотання задовольнити.
ОСОБА_5 умовно-достроково звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Апеляційного суду Івано - Франківської області від 17.09.2013 року за ч.1 ст.115 КК України, на невідбутий строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців 17 (сімнадцять) днів.
На ухвалу може бути подано апеляцію до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 24.08.2022 року о 13 год.

Суддя: ОСОБА_1