У Х В А Л А

іменем України

27.04.2022 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду смт. Томаківка клопотання прокурора Бердянської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 , про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002009 від 23.07.2019 відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.4 ст.187, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
25.04.2022 року до Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Бердянської окружної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002009 від 23.07.2019 відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.4 ст.187, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України, яке обґрунтоване наступним.
В провадженні Бердянського міськрайонного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.4 ст.187, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України.
Положеннями ч.5 п.20-5 Перехідних положень КПК України передбачено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 днів. Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 строк дії воєнного стану в України продовжено з 26.03.2022 строком на 30 днів.
Відповідно до ч.7 ст. 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", розпорядження Голови Верховного суду України №4/0/9-22 від 10.03.2022, враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ в умовах воєнного стану, а саме змінено територіальну підсудність Бердянського міськрайонного суду Запорізької області на Томаківський районний суд Дніпропетровської області.
На підставі ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03.03.2022 року строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 продовжено до 01.05.2022 року.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою у даному кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 оскільки строк тримання закінчується 01.05.2022 року, а існуючі ризики передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України не перестали існувати.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження у відношенні до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що на даний час продовжують існувати передбачені ст.177 КПК України, ризики щодо невиконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Захисник в судовому засіданін заперечував проти клопотання прокурора, вважає його необгрунтованим.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу обраного строку суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Заслухавши клопотання прокурора про необхідність продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.
Вислухавши пояснення сторін у даному кримінальному провадженні, суд дійшов висновку, що підставою для продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу тримання під вартою, є наявність пред`явленого обґрунтованого обвинувачення та ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст.177 КПК України.
Вина ОСОБА_9 підтверджується складеним слідчим та затвердженим прокурором обвинувальним актом, в якому викладені фактичні обставини скоєного правопорушення та надана його правова кваліфікація.
Крім того, продовжують мати місце ризики, передбачені п.п.1, 3 ст.177 КПК України, а саме, обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні;
Наявність вказаних ризиків підтверджується наступним. З урахуванням того, що ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення, які відносяться до особливо тяжких злочинів, не має постійного джерела доходів, після вчинення кримінальних правопорушень залишив місце злочину та був затриманий працівниками поліції тільки після встановлення його причетності до цих злочинів вважаю, що він, з метою уникнення покарання за вчинені кримінальні правопорушення, знаходячись на волі буде переховуватися від суду, що являється ризиком, передбаченим п.1 ч.1 ст.177 КК України.
Під час досудового розслідування встановлені та допитані свідки, покази яких підтверджують факт вчинення обвинуваченим даних злочинів. Враховуючи те, що обвинуваченому відомі анкетні дані, місця проживання вказаних осіб, існує ризик того, що знаходячись на свободі він зможе незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, що являється ризиком, передбаченим п.3 ч.1 ст.177 КК України.
Частиною 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Доказів того, що на теперішній час сталися суттєві зміни у соціальних зв`язках обвинуваченого чи виникли інші обставини, які б доводили те, що заявлений раніше ризик зменшився, не встановлено.
Не можна вважати, що відомості про соціальні зв`язки обвинуваченого дають підстави для висновку про те, що вони зможуть запобігти ризику переховування від суду. Сама по собі наявність сім`ї, за відсутності інших стримуючих факторів, не може свідчити про зміну обставин, що стали підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Тривалість тримання особи під вартою не є безумовною підставою для прийняття рішення про наявність підстав для зміни запобіжного заходу.
Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. ОСОБА_8 обвинувачуються у вчинені тяжких та особливо тяжких злочинів.
Вищезазначені обставини дають достатні підстави вважати, що уразі не продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого, перебуваючи на свободі, він може вчинити активні дії щодо переховування від суду внаслідок тяжкості злочинів, що виправдовує необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
З урахуванням вищевикладеного, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 та запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177,178,182,183,187,199,331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Бердянської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002009 від 23.07.2019 відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч.4 ст.187, п.п.6, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289 КК України - задовольнити.
Продовжити термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів, тобто до 25.06.2022 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали надіслати обвинуваченому та начальнику ДУ Черкаський слідчий ізолятор для виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1