Справа № 629/5951/21
Провадження № 1-кс/629/237/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000528 від 20.09.2021 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.189 ч.4 КК України, -
встановив:

Слідчий СУ ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 01.04.2022 звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з клопотанням, погодженим прокурором Лозівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.189 ч.4 КК України, без визначення розміру застави.
Підставами для про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 слідчий вказує, що ОСОБА_8 у березні 2021 року у м.Харків створена та очолена організована група, до якої увійшли: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які у складі організованої групи з погрозами застосування фізичного насильства вимагали грошові кошти у директора ТОВ «Промагро» ОСОБА_17 у сумі 700000 доларів США.
Дане кримінальне правопорушення внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2021 за №0000528 за ст.189 ч.4 КК України.
08.09.2021 ОСОБА_5 заочно повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

20.09.2021 постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Харківської обласної прокуратури ОСОБА_18 було виділено з матеріалів кримінального провадження №0000965 від 31.07.2020 в окреме кримінальне провадження матеріали у відношенні підозрюваних ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

На підставі даної постанови 20.09.2021 відомості були внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000528 за ч.4 ст.189 КК України.

20.09.2021 постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_19 досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000528 від 20.09.2021 було зупинено.

08.02.2022 ОСОБА_5 затримано працівниками правоохоронних органів.

Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09.02.2022 підозрюваному ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до 08.04.2022.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, та надав пояснення, аналогічні викладеним в клопотанні.

Захисник ОСОБА_20 у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі. Заперечує проти клопотання, просив обрати більш м`якіший запобіжний захід.

Враховуючи введення в Україні воєнного стану, зважаючи на ту обставину, що ДУ «Харківський слідчий ізолятор» знаходиться в м. Харкові, де наразі тривають бойові дії, підозрюваний ОСОБА_5 у судове засідання не етапований. Проведення відеоконференції неможливе у зв`язку з відсутністю в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» доступу до глобальної мережі інтернет із-за пошкодження кабельної мережі, що підтверджено довідкою ДУ «Харківський слідчий ізолятор» від 22.03.2022. Відтак розгляд вищевказаного клопотання здійснюється за відсутності підозрюваного.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, у п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчий суддя приймає до уваги, що у справі потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, направлених на закінчення досудового розслідування.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для продовження щодо нього раніше обраного запобіжного заходу.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, приходжу до висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванні або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступень суспільної небезпеки цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку. Беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Крім того суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Згідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчена можливість щодо скасування або зміни обраного запобіжного заходу, однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України: вірогідність переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, сховання або спотворення будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення інших кримінальних правопорушень та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, відсутність тісних соціальних зв`язків, підвищену суспільну небезпечність інкримінованого підозрюваному злочину, пов`язаного з вимогами вчинення дій майнового характеру з застосуванням насильства над потерпілим та погрозою такого застосування до членів його сім`ї, вважаю, що застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Вказаний висновок ґрунтується на вищевикладених обставинах, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання підозрюваного під вартою.

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а тому розмір застави підозрюваному ОСОБА_5 не визначає.

При цьому, суд враховує, що обвинувачений не є особою, щодо якої не може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідно до ч.2 ст.183 КПК України.

Застосовуючи продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, визначення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Керуючись ст.177,182,183,369-372,395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000528, задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню №0000528від 20.09.2021, строк тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» до 03.06.2022 року.

Розмір застави підозрюваному ОСОБА_5 не визначати.
Копію даної ухвали негайно направити підозрюваному, захиснику та начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для виконання, слідчому та прокурору, для відома.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня оголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_21