Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/766/22
номер провадження 1-кс/695/355/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2022 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського
міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1
за участю:
секретаря с/з ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000002 від 06.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Золотоніського міськрайонного суду надійшло клопотання прокурора Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000002 від 06.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що при вивчені наявності підстав для вжиття заходів представницького характеру у сфері дотримання вимог земельного законодавства при наданні земель комунальної та державної власності для ведення особистого селянського господарства встановлено, що ОСОБА_5 , в порушення вимог ч. 4 ст. 116 ЗК України, шляхом обману, відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру в Черкаській області 23-3466/14-20-СГ від 07.04.2020 отримала в приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:1179 площею 1.9519 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в адміністративних межах с. Васютинці Іркліївської ОТГ Золотоніського району за межами населеного пункту. Незаконність її дій пов`язана з тим, що вона вже реалізувала своє право на безоплатне отримання земельної дiлянки, шляхом отримання земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0110 площею 0,2549 га для ведення особистого селянського господарства на підставі рішення Кліщинської сільської ради №24-3/VII від 13.12.2017, яка розташована в с. Кліщинці Іркліївської ОТГ Золотоніського району. Тим самим державі завдано значної шкоди.
За даним фактом 06.04.2022 розпочато кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 за ознаками кримiнального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Постановою слідчого від 06.04.2022 у даному кримінальному провадженні земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:1179 площею 1.9519 га та земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0110 площею 0,2549 га визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Звертаючись до суду з даним клопотанням про накладення арешту на земельні ділянки прокурор вказує, що кадастрові номери зазначених земельних ділянок можна змінити при поділі земельної ділянки на декілька частин, чи об`єднати вказані земельні ділянки в одну, що матиме наслідком втрату об`єкту кримінально протиправних дій, а тому, посилаючись на необхідність належного розслідування кримінального провадження, та необхідність збереження вказаних земельних ділянок, які, на думку прокурора, набуті протиправним шляхом, та неможливістю їх знищення або зміни в подальшому шляхом внесення змін про реєстрацію вказаних земельних ділянок, дій щодо розпорядження (відчуження) вказаних земельних ділянок, прокурор звернувся до суду з даним клопотанням про накладення арешту на вказані вище земельні ділянки.
Прокурор у судовому засіданні наполягав на задоволенні даного клопотання з підстав, зазначених у ньому.
Власниця майна для розгляду клопотання викликалася у встановленому законом порядку, однак в судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття власника майна не перешкоджає розгляду клопотання.
Слідчий суддя, вислухавши прокурора та дослідивши матеріали клопотання, встановив наступні обставини.
З матеріалів справи вбачається, що у провадженні Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції Черкаської області перебуває кримінальне провадження, внесене 06.04.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Підставою внесення відповідних відомостей до ЄРДР стало те, що згідно з рішенням Кліщинської сільської ради № 24-3/VII від 13.12.2017 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо оформлення документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_5 » затверджено технічну документацію із землеустрою щодо оформлення документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :01:000:0110 площею 0,2549 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 та передано у власність земельну ділянку ОСОБА_5 ..
Дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо вказаної ділянки надано рішенням Кліщинської сільської ради № 30-4/VI від 12.02.2013 на підставі заяви ОСОБА_5 ..
При цьому, як вбачається із змісту клопотання про арешт майна, наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 07.04.2020 №23-3466/14-20-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1.9519 га у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Васютинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області та надано ОСОБА_5 у власність земельну ділянку площею 1,9519 га, в тому числі рілля площею 1,9519 га, кадастровий номер :02:000:1179 із земель сільськогосподарського призначення державної власності із зміною цільового призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в адміністративних межах Васютинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області.
При цьому, у заяві про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо виділення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 1.9519 га для ведення особистого селянського господарства від 05.02.2020 за підписом ОСОБА_5 зазначено, що остання право безоплатної передачі у власність земельної ділянки за вказаним цільовим призначенням не використала.
Отже, органи досудового розслідування вважають, що ОСОБА_5 в порушення вимог ч. 4 ст. 116 ЗК України, відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру в Черкаській області 23-3466/14-20-СГ від 07.04.2020 отримала в приватну власність земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:1179 площею 1.9519 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в адміністративних межах с. Васютинці Іркліївської ОТГ Золотоніського району за межами населеного пункту, не зважаючи на те, що вона вже раніше реалізувала своє право на безоплатне отримання земельної ділянки, шляхом отримання земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0110 площею 0,2549 га для ведення особистого селянського господарства на підставі рішення Кліщинської сільської ради №24-3/VII від 13.12.2017, яка розташована в с. Кліщинці Іркліївської ОТГ Золотоніського району.
У ході досудового розслідування, 06.04.2022 постановою слідчого земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:1179 площею 1.9519 га та земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0110 площею 0,2549 га визнані речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Крім цього, варто враховувати також те, що відповідно до п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України разом з іншим, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Такі дані мають міститися і в клопотанні прокурора, який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя, керуючись положеннями ст.ст. 170, 173 КПК України, приходить до переконання про наявність достатніх підстав для відмови в арешті майна з наступних обставин.
Прокурором не надано на підтвердження обставин, на які він посилається проекти технічної документації щодо відведення земельних ділянок, арешт на які просить надати прокурор.
Крім того, при вирішенні питання щодо наявності правових підстав для задоволення даного клопотання про арешт майна, слідчий суддя бере до уваги, що відповідно до відомостей, наявних у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер інформаційної довідки 297751836 від 03.02.2022, цільове призначення земельної ділянки площею 1.9519 га, кадастровий номер :02:000:1179 не зазначено.
Наявність в заявах ОСОБА_5 від 05.02.2020р. та від 18.03.2020р. про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, вказівки про надання їй земельної ділянки, площею 1.9519га для ведення особистого селянського господарства не може бути належним підтвердженням отримання вказаної земельної ділянки саме з таким цільовим призначенням.
При цьому, чинним законодавством не встановлено заборони або обмежень на повторне звернення громадян до органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування із заявами про отримання додатково земельної ділянки, у межах встановлених норм, відповідно до ст. 121 ЗК України.
Більш того, у постанові від 30.05.2018 у справі № 826/5737/16 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що надання дозволу вповноваженим органом місцевого самоврядування на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності не означає позитивного рішення про передачу її в користування, а направлене на ідентифікацію земельної ділянки, яка в подальшому може стати предметом передачі.
Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного вирішення питання про надання її у власність, оскільки сам по собі дозвіл не є правовстановлюючим актом. Вказаний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 у справі № 380/624/16-ц.
Отже, в даному клопотанні відсутні докази, які свідчать, що ОСОБА_5 з корисливих мотивів надала неправдиві відомості щодо наявності права на безоплатну приватизацію землі, внаслідок чого повторно безоплатно набула у власність ще одну земельну ділянку саме для ведення особистого селянського господарства.
Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона, обмеження користування або розпорядження майном може бути застосоване лише в разі доведеності існування обставин, які підтверджують, що незастосування таких заходів призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, передачі такого майна, проте, вказані обставини не підтверджені жодними доказами, а саме клопотання не містить будь-яких повідомлень, обставин чи фактів про намір вчинення подібних дій.
Наявність лише припущень прокурора про можливість таких дій із вказаними земельними ділянками не може бути підставою для застосування таких засобів, що передбачають істотне втручання у права і свободи особи, про який ідеться в даному клопотанні.
Окрім того слідчим суддею встановлено, що прокурор в рамках вказаного кримінального провадження вже звертався до суду з аналогічним клопотанням про арешт майна, в задоволенні якого було відмовлено.
При цьому Черкаський апеляційний суд в своїй ухвалі від 31.05.2022р. на апеляційну скаргу прокурора Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області зауважив, що накладення арешту на земельні ділянки без достатніх правових передумов для цього є порушенням майнового права громадянки ОСОБА_5 ..
З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що ініціювання органом досудового розслідування питання про накладення арешту на вказане в клопотанні майно, не відповідає положенням Конституції України, кримінального процесуального закону України та практиці Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).
За таких умов відсутні підстави для накладення арешту та заборони вчиняти реєстраційні дії щодо земельних ділянок з кадастровим номером :02:000:1179 площею 1.9519 га та з кадастровим номером :01:000:0110 площею 0,2549 га у цьому кримінальному провадженні, оскільки прокурор не довів обґрунтованості накладення арешту на вказане майно.
На підставі ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її оголошення.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 376 КПК України повний текст ухвали оголошено 24 червня 2022 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1