В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" травня 2022 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0002582 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Гостра Могила Ставищенського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, студента 4 курсу Київського коледжу комп`ютерних технологій та економіки, працюючого контролером КПП у ТОВ «НВП «Укроргсинтез», не одруженого, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.121 КК України, та
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Житомир, громадянина України, з середньою освітою, студента 1 курсу Державного університету телекомунікацій, не працюючого, не одруженого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
законного представника
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_4 ,
ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
04.09.2021 року, приблизно о 21 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 спільно зі своїм знайомим неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували неподалік торгівельного центру «Дарниця» за адресою: м.Київ, Дарницька площа, 1, де побачили раніше невідомих їм ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В цей час у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з мотиву явної неповаги до суспільства, що виражалося у прагненні останніх показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві та самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, виник злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалося особливою зухвалістю.
Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку, що супроводжувалося особливою зухвалістю, з мотиву явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося нехтуванням до існуючих правил поведінки, ОСОБА_3 діючи спільно з неповнолітнім ОСОБА_4 , підійшли до ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , та ОСОБА_4 почав розпилювати сльозогінний газ з балончика, що заздалегідь мав при собі, в обличчя ОСОБА_7 , від чого останній присів на землю.
Після чого ОСОБА_3 почав розпилювати сльозогінний газ з балончика, який взяв у ОСОБА_4 , в обличчя ОСОБА_6 , внаслідок чого останній почав тікати від ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а ті в свою чергу, нехтуючи усіма існуючими правилами та нормами поведінки, свої хуліганські дії не припинили, а намагалися наздогнати потерпілого ОСОБА_6 .
У подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , перебігши через проїжджу частину Дарницької площі, наздогнали ОСОБА_6 , де ОСОБА_3 на асфальті дорожнього полотна повалив його на землю, зробивши підсічку ногою.
Піднявшись, ОСОБА_6 відійшов з дороги на зелену зону, де ОСОБА_3 , діючи умисно, з мотиву явної неповаги до суспільства, що виражалося у протиставленні себе іншим громадянам, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, з метою самоутвердитися за paxyнок приниження інших осіб, наніс ОСОБА_6 один цілеспрямований удар кулаком правої руки в область обличчя, внаслідок якого потерпілий впав на асфальтну поверхню дорожнього полотна бiля зеленої зони та вдарившись потилицею, втратив свідомість, а ОСОБА_4 , діючи групою осіб з ОСОБА_3 , спостерігав за хуліганськими діями останнього, та не вчиняв будь-яких дій, спрямованих на припинення кримінального правопорушення.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_6 було госпіталізовано до КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», що за адресою: м.Київ, вул.Братиславська, 3, де у останнього було констатовано важку черепно-мозкову травму, забій головного мозку важкого ступеню, перелом основи черепа.
Згідно висновку експерта №042-1330-2021, ОСОБА_6 було спричинені тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, що є критерієм небезпеки для життя та відносяться до тяжкого тілесного ушкодження.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.121 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказані злочини, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Дійсно, 04.09.2021 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, він разом зі своїм другом неповнолітнім ОСОБА_4 перебував неподалік торгівельного центру «Дарниця» за адресою: м.Київ, Дарницька площа, 1, де побачив невідомих їм чоловіків, які в подальшому виявились потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та попросив в одного з них запальничку, у відповідь на що, ОСОБА_6 нецензурно висловився на їх адресу, після чого в них виникла словесна перепалка, в ході якої його друг ОСОБА_10 , побачивши що потерпілий ОСОБА_7 почав стискати кулаки, дістав газовий балончик та почав розпилювати сльозогінний газ в обличчя ОСОБА_7 . Після цього в них почалась перепалка з ОСОБА_6 , і він також взяв балончик, та почав розпилювати сльозогінний газ в обличчя ОСОБА_6 , та останній почав тікати від нього. Після цього вони з ОСОБА_11 вже збирались йти, однак ОСОБА_6 підійшов з-заду нього та в них знову почалась суперечка, в наслідок якої він наніс ОСОБА_6 один удар кулаком в область обличчя і потерпілий ОСОБА_6 впав на асфальт, а він разом з другом залишили місце події. Протиправні діяння, які ставляться йому в провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється, зробив для себе належні висновки, більше такого ніколи не вчинить. На даний час проживає разом з батьками та молодшою сестрою, працює та навчається в коледжі. Добровільно підписав контракт та вступив до лав ТРО з початку збройної агресії рф проти України, оскільки має бажання захищати батьківщину. Завдану потерпілим шкоду відшкодував в повному обсязі, претензій до нього та до ОСОБА_4 потерпілі не мають.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказані злочини, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Дійсно, 04.09.2021 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, він збирався їхати до своєї дівчини, та разом зі своїм другом ОСОБА_3 перебував неподалік торгівельного центру «Дарниця» за адресою: м.Київ, Дарницька площа, 1, де побачили невідомих їм чоловіків, які в подальшому виявились потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , після чого його друг ОСОБА_12 попросив в одного з них запальничку, у відповідь на що, ОСОБА_6 нецензурно висловився на їх адресу, після чого в них виникла словесна перепалка, в ході якої він, побачивши що потерпілий ОСОБА_7 почав стискати кулаки, дістав газовий балончик та почав розпилювати сльозогінний газ в обличчя ОСОБА_7 . Після цього в його друга почалась перепалка з ОСОБА_6 , і він також взяв балончик, та почав розпилювати сльозогінний газ в обличчя ОСОБА_6 , та останній почав тікати від нього. Після цього вони з ОСОБА_3 , вже збирались йти, однак ОСОБА_6 підійшов з-заду до ОСОБА_12 та в них знову почалась суперечка, в наслідок якої він наніс ОСОБА_6 один удар кулаком в область обличчя і потерпілий ОСОБА_6 впав на асфальт, а він разом з другом залишили місце події. Протиправні діяння, які ставляться йому в провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється, зробив для себе належні висновки, більше такого ніколи не вчинить. Проживає разом з батьками, навчається на першому курсі в університеті, характеризується з позитивної сторони. Завдану потерпілим шкоду вони відшкодували в повному обсязі, претензій до нього та до ОСОБА_3 потерпілі не мають.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомили суду про те, що обвинувачені повністю відшкодували їмм завдану моральну та матеріальну шкоду, вони примирились, жодних претензій до них вони не мають. Просили суд не позбавляти обвинувачених волі.
У судовому засіданні досліджені документи, що характеризують особу ОСОБА_3 та неповнолітнього ОСОБА_4 .
Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинувачених та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинувачених.
Відповідно до ст.487 КПК України суд під час судового розгляду даного кримінального провадження з`ясував умови життя та виховання неповнолітнього обвинуваченого:
1) склад сім`ї неповнолітнього, обстановку в ній, взаємини між дорослими членами сім`ї та дорослими і дітьми, ставлення батьків до виховання неповнолітнього, форми контролю за його поведінкою, морально-побутові умови сім`ї;
2) обстановку в школі, іншому навчальному закладі, де навчається або працює неповнолітній, його ставлення до навчання, взаємини з вихователями, учителями, однолітками, характер і ефективність виховних заходів, які раніше застосовувалися до нього;
3) зв`язки і поведінку неповнолітнього поза домом, навчальним закладом та роботою.
Законний представник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_9 суду пояснила, що її син ніколи раніше не вчиняв жодних правопорушень, має належні умови виовання, є єдиною дитиною в сім`ї. В школі та університеті характеризується виключно позитивно, додатково вивчає та проходить курси іноземних мов. З приводу даної події вони провели виховну бесіду з сином, останній шкодує про вчинене, зробив для себе належні висновки і більше такого ніколи не вчинить.
При ухваленні вироку відносно обвинувачених ОСОБА_3 та неповнолітнього ОСОБА_4 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їм злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.4 ст.296 КК України - як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, та за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, ОСОБА_4 - за ч.4 ст.296 КК України - як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, які у відповідності до ст.12 КК України є тяжкими злочинами, дані, що характеризують особу винних, раніше не судимі, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебувають, молодий вік обвинуваченого ОСОБА_3 та неповнолітній вік ОСОБА_4 , спосіб життя, а саме те, що ОСОБА_3 добровільно вступив до лав ТРО, ведуть активний соціальний соціальний спосіб життя, є студентами навчальних закладів, зробили для себе належні висновки, відношення обвинувачених до вчиненого, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, повне відшкодування завданої шкоди, думку потерпілих, які в судовому засіданні повідомили про, те що їм відшкодовано заподіяну шкоду та просили не позбавляти обвинувачених волі.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 та неповнолітнього ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, про що свідчить поведінка обвинувачених на досудовому розслідуванні і в суді, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_3 та неповнолітнього ОСОБА_4 , відповідно до ст.67 КК України суд визнає вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою.
Враховуючи дані про особу обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.4 ст.296, ч.1 ст.121 КК України у вигляді позбавлення волі, та ОСОБА_4 в межах санкції ч.4 ст.296 КК України у вигляді позбавлення волі.
Враховуючи положення ст.75 КК України, думку потерпілих, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання, поведінку обвинувачених після вчинення злочину, молодий вік обвинуваченого ОСОБА_3 та неповнолітній вік ОСОБА_4 , спосіб їх життя, тісні соціальні зв`язки, а також інші дані, що характеризують особу винних, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства та звільнення їх від покарання з випробовуванням, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинувачених та попередження нових кримінальних правопорушень (злочинів, кримінальних проступків).
В ході досудового розслідування та у суді потерпілими цивільний позов заявлено не було.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.100, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.296, ч.1 ст.121 КК України, на підставі яких призначити йому покарання:
- за ч.4 ст.296 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;
- за ч.1 ст.121 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, на підставі якого призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Матеріали кримінального провадження №0002582 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою №755/19622/21.
Речові докази: цифровий носій інформації CD-диск з відеозаписом автомобільного регістратора свідка ОСОБА_13 , який знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0002582, - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, потерпілим, обвинуваченим та їх захиснику. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1