Справа № 305/1053/22
Номер провадження 1-кс/305/239/22
УХВАЛА

07.07.2022. Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
слідчого ОСОБА_6 ,
розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, непрацюючого, раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_9 , звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 на початку квітня 2022 року в місті Рахів Закарпатської області, за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , розуміючи порядок перетину державного кордону, маючи умисел спрямований на незаконне переправлення громадян України через державний кордон України поза визначеними пунктами пропуску, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, домовились про спільне вчинення незаконного переправлення п`яти громадян України через державний кордон України, шляхом сприяння їхньому переміщенню з м.Рахів до державного кордону України поблизу гори Піп Іван Мармароський.

03.04.2022 близько 05:00 год. на виконання попередньої злочинної домовленості, щодо організації незаконного переправлення п`яти громадян України через державний кордон України, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки Mercedes-Benz C220D з реєстраційним номером НОМЕР_1 перевіз із території поблизу автостанції за адресою: м.Рахів Закарпатської області, вул.Привокзальна, № 11, до ділянки дороги поблизу будівлі Рахівського закладу загальної середньої освіти №3 на перехресті вулиць Партизанська та П.Гаджі, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Знаходячись у салоні вказаного автомобіля, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 кожен передали ОСОБА_4 грошові кошти по 1700 доларів США, купюрами по 100 доларів США, що за курсом НБУ на той час складало 49 733,33 грн, у загальній сумі 8500 доларів США, що складало 248 666,65 гривень, за організацію їх незаконного переправлення через державний кордон України.

Після цього ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 за вказівкою ОСОБА_4 пішли пішки разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що супроводжували їх, у напрямку державного кордону України з Румунією поблизу гори Піп Іван Мармароський.

Під час руху до державного кордону України з Румунією, ОСОБА_16 через отриману травму ноги добровільно повернувся назад до м.Рахів, де ОСОБА_4 повернув йому отримані грошові кошти у розмірі 1700 доларів США, що складало 49 733,33 грн, а ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , на виконання вказівок ОСОБА_11 , продовжили спробу незаконного перетину державного кордону України поблизу гори Піп Іван Мармароський, однак через несприятливі погодні умови та будучи залишеними провідниками, переправитись через державний кордон України не змогли та 05.04.2022 близько 16:05 год, були затримані працівниками Державної прикордонної служби України і притягнуті до адміністративної відповідальності за ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стороною обвинувачення здобуто ряд доказів, які вказують, що до вчинення даного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_4 , а саме показання свідків: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , протоколи пред`явлення особи до впізнання за фотознімками, а також інші матеріали кримінального провадження.

З огляду на викладене, 24.05.2022 в порядку ст.ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України.

21.06.2022, в порядку ст.ст. 276-279 КПК України, повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, тобто організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України,сприяння організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України вказівками, наданням засобів, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб щодо кількох осіб.

За вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, у якому підозрюється ОСОБА_4 передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, і згідно із ст.12 КК України дане правопорушення кваліфікується як тяжкий злочин.

На думку органу досудового розслідування до ОСОБА_4 , необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст177 КПК України, з боку підозрюваного ОСОБА_4 , а саме те, що він зможе: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , усвідомлює, що у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, його може бути покарано до позбавлення волі на строк від 7 до 9 років. Крім цього, ОСОБА_4 , має незначні соціальні зв`язки, зокрема не має постійного місця роботи.

Тому в органу досудового розслідування наявні достатні та обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Ризик вчинення інших злочинів обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 не має постійного місця роботи та джерела доходів, підозрюється у вчиненні корисливого злочину, у зв`язку з чим може вчинити нове кримінальне правопорушення.

Більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартоюнезможуть запобігти настанню вказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПКУкраїни, оскільки:

- особисте зобов`язання неможливо застосувати через те, що ОСОБА_4 має незначні соціальні зв`язки, зокрема те, що він не має постійного місця роботи, може виїхати з свого місця постійного проживання з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

У зв`язку зцим, вказаний запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 ;

- особисту поруку неможливо застосувати, оскільки на даний час жодна особа, яка б заслуговувала на довіру, із відповідною заявою не зверталась;

- заставу, як основний запобіжний захід, неможливо застосувати через те, що ОСОБА_4 ніде не працює, а також органу досудового розслідування невідомий його фінансовий стан.

Наведене дає підстави вважати, що вказаний запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

- домашній арешт неможливо застосувати, оскільки ОСОБА_4 усвідомлює, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який його може бути покарано до позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, у зв`язку з чим може виїхати з місця постійного проживання та за межі України.

Більш м`які запобіжні заходи ніжтримання під вартоюне зможуть запобігти настанню вказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В даному випадку, розмір отриманих коштів складає 248666,65 гривень, тобто перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму (198480 гривень), тому розмір застави слід визначити у 500 тисяч гривень.

З огляду на викладене слідчий у клопотанні просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 діб з визначенням застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив таке задовольнити. Вказав, що, в даному випадку, обрання найсуворішого запобіжного заходу мотивоване наявними ризиками, а саме те, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, усвідомлює, що за вчинення кримінального правопорушення йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі строком до 9 років, перебуваючи на волі він може ухилитися від досудового розслідування, впливати на свідків, що перешкоджатиме встановленню об`єктивних даних в кримінальному провадженні. Отже, на його думку, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не дасть змогу запобігти зазначеним ризикам та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив таке задовольнити.

Адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначила, що клопотання не підлягає до задоволення, оскільки є необґрунтованим. Слідчим та прокурором не доведено наявність ризиків на які вони посилаються у клопотанні. З огляду на викладене просила відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, так як таке необґрунтоване. Заперечує свою причетність до вказаного кримінального правопорушення. Ризики відсутні. Жодного наміру ухилятися від слідства чи суду він не має. Має міцні соціальні зв`язки, тому просить у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Заслухавши учасників справи, вивчивши клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

У відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав, вважати, що існує хоча б один із ризиків передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи подане клопотання слідчий суддя враховує також практику Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) зазначив, що особа може бути затримана відповідно до пункту 1 (с) статті 5 Конвенції лише в рамках кримінального провадження з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою.

Також не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Разом із тим, «обґрунтованість» підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у пункті 1 (с) статті 5. Слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано «розумним», залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої пунктом 1 (с) статті 5. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину. Термін «обґрунтованість» також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

Таким чином, вивчивши подане клопотання та додані до нього докази, а також враховуючи тривалість проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, вважаю, що повідомлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України є обґрунтованою для даної стадії кримінального провадження.

Так, матеріалами клопотання, зокрема копіями: протоколів допиту свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ; протоколом огляду предметів та документів від 12.04.2022; протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками від 06.04.2022; протоколом обшуку від 12.05.2022, доводиться обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Дослідження цих документів у сукупності, формують у слідчого судді внутрішнє переконання про те, що мали місце обставини, зазначені у клопотанні про тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

Зазначені обставини підтверджують наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу. При цьому, висновок про обґрунтованість підозри не констатує наявності у діях ОСОБА_4 вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Слідчий суддя наголошує, що при вирішенні питання щодо існування обґрунтованої підозри у розрізі наявності підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

На етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Окрім цього, необхідно також відмітити, що у відповідності до положень ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Як на докази про наявність ризиків передбачених ст.177 цього кодексу, слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 усвідомлює, що у разі визнання його винним у вчиненні даного злочину, який відноситься до категорії тяжких, йому може бути призначено покарання позбавлення волі на строк до 9 років, він зможе переховутися від слідства та суду та вчинити новий злочин.

Оцінюючи обґрунтованість зазначених ризиків, слідчий суддя виходить також з наступного.

Так, у справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

З урахуванням встановленої слідчим суддею наявності обґрунтованої підозри, вагомих доказів у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкості покарання за правопорушення, передбачене ч.3 ст.332 КК України, конкретних обставин вчиненого правопорушення, його підвищеної суспільної небезпеки, а також даних про особу підозрюваного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не перебуває на спеціальних обліках, та з огляду на матеріали клопотання, слідчий суддя погоджується з слідчим та прокурором, що існують обґрунтовані ризики коли підозрюваний ОСОБА_4 намагатиметься переховуватися від органів досудового розслідування, вчиняти спроби щодо знищення, схову або спотворення будь-яких обставин які можуть мати істотне значення для встановлення істини у справі, тощо.

Щодо можливості застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , інших, більш м`яких запобіжних заходів, то слідчий суддя погоджується із слідчим та прокурором про те, що застосування до ОСОБА_4 запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією від суспільства не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Разом з цим, обираючи підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити йому розмір застави.

Так, нормами ч.4 ст.183 КПК України регламентовано, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 , зважаючи на тривалість досудового розслідування, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких.

Нормами частини 3 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Частиною 4 ст.182 КПК України регламентовано, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.2 ч.5 ст.182 КПК України).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 липня 2022 року встановлено на рівні 2600 гривень.

При визначенні розміру застави слідчим суддею враховується тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_4 , а саме, умисного тяжкого злочину, з корисливих мотивів, вчиненим небезпечним для життя і здоров`я особи способом. При цьому, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ніде не працює, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та батька інваліда ІІ-ї групи та раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Іншими відомостями щодо міцності його соціальних зв`язків слідчий суддя не володіє.

Таким чином, на переконання слідчого судді, застава у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, буде достатньою та необхідною для забезпечення підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків та не становитиме для нього надмірного тягару.

Окрім цього, у разі внесення визначеного даною ухвалою розміру застави, на підозрюваного ОСОБА_4 необхідно покласти наступні обов`язки: 1) прибувати по кожному виклику до слідчого, прокурора, суду у визначений час; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 3) здати у разі наявності закордонний паспорт.

Керуючись положеннями ст.ст.132, 176-178, 182-184, 186, 193, 194, 196, 205, 309, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше несудимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Початок строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання на виконання цієї ухвали.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу не може перевищувати 60 діб з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 .
Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 52000 (п`ятдесят дві тисячі) гривень, яку необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, а саме: код отримувача (ЄДРПОУ) 26213408, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0018501.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 , з-під варти та повідомити про це орган досудового розслідування та суд.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави, вважати його таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави ОСОБА_4 звільняється з-під варти і на нього покладаються наступні обов`язки:

1) прибувати по кожному виклику до слідчого, прокурора, суду у визначений час;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) здати у разі наявності закордонний паспорт.

Вказані обов`язки покладаються на підозрюваного строком на два місяці з моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави.

У разі невиконання ОСОБА_4 зазначених обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику та прокурору.

Слідчий суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1