Справа №: 398/1252/22
провадження №: 1-кп/398/171/22
УХВАЛА
Іменем України

"20" липня 2022 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження № 0000421 від 05.04.2022 року з обвинувальним актом щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статтею 289 Кримінального кодексу України,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, в обґрунтування якого зазначив, що ризики, визначені попередніми ухвалами та передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, не зникли та продовжують існувати, а саме, ризик впливу на свідків, переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, та застосування більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі, домашнього арешту, не зможе запобігти встановленим ризикам. У клопотанні прокурор вказує, що обвинувачений ОСОБА_3 є раніше неодноразово судимим, у тому числі за злочини щодо незаконного заволодіння транспортних засобів, судимості не зняті та не погашені в установленому законом порядку, вчинив повторний злочину однорідного складу, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, покарання за яке передбачає до 7 років позбавлення волі, не має міцних соціальних зв`язків та позитивної репутації, що свідчить про те, що він може продовжити свою злочинну діяльність та перешкодити встановленню істини по даному кримінальному провадженню.

Потерпілий надав суду заяву з проханням проводити розгляд без його участі.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив замінити на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначив, що не має наміру впливати на потерпілого та свідків.

Захисник підтримав позицію обвинуваченого, просив замінити запобіжний захід на домашній арешт.

Перевіривши матеріали справи та вислухавши думки учасників процесу, судом встановлено наступне.

Частина третя статті 331 КПК України наголошує, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою суду від 07.04.2022 року ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який ухвалою суду від 24.05.2022 року було продовжено на строк 60 днів до 22 липня 2022 року.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину та передбачає покарання у виді позбавлення волі до 7 років.

При вирішенні даного клопотання прокурора суд враховує позицію Європейського Суду, викладену у п. 219 справи "Нечипорук і Йонкало проти України" (Заява N 42310/04), відповідно до якої продовжуване тримання під вартою визнається виправданим заходом за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу.

При цьому, виходячи із практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі, на який у своєму клопотанні посилається прокурор, оцінюється у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Таким ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

На підставі вищевикладеного, а також враховуючи суспільну резонансність вказаного кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який постійного джерела доходів та стійких соціальних зв`язків не має, суд приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1ст. 177 КПК України, оскільки достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про протилежне, матеріали справи не містять.

Відомості про незадовільний стан здоров`я обвинуваченого та неможливість його подальшого тримання під вартою до суду не надходили.

Оцінюючи можливість обмеження права на свободу та особисту недоторканість обвинуваченого, суд вважає, що в даному випадку запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути виправданим, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Отже, зміна запобіжного заходу в виді тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження в суді.

Крім того, існування ризику переховування від органів досудового слідства та суду додатково підвищується у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

На теперішній час в Україні продовжено дію воєнного стану. Обвинувачений ОСОБА_3 має реальну можливість покинути місце проживання та виїхати за межі Олександрійського району Кіровоградської області, з метою переховування від суду, що унеможливить в подальшому судовий розгляд цього кримінального провадження.

За таких обставин, суд вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

На підставі викладеного, суд виходячи з діючих норм Кримінального процесуального кодексу України, матеріалів, які були досліджені судом, враховуючи суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому та імовірну можливість продовження ним потиправої поведінки у подальшому, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 176, 331, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 17 вересня 2022 року, включно.

Копію ухвали для виконання та до відома направити до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», а також вручити прокурору, обвинуваченому і захиснику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали при відхиленні апеляції.

Головуючий ОСОБА_1