Єдиний унікальний № 500/4100/16-к
Провадження № 1-кп/946/59/22
ВИРОК
Іменем України

27 вересня 2022 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши в залі суду в місті Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000050, за обвинуваченням,-
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Багате, Ізмаїльського району, Одеської області, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
та
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки місто Вилкове, Кілійського району, Одеської області, не одруженої, не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Судом встановлено, що 02 червня 2016 року приблизно о 07 годині 35 хвилин, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , діючи спільно за попередньою змовою, пронесли на територію Ізмаїльської установи виконання покарань УДПтСУ в Одеській області (№22) зони, що охороняється, тобто до місць позбавлення волі, раніше, 01 червня 2016 року, отриманий ними особливо небезпечний наркотичний засіб, який відповідно до висновку експерта №592 від 30 червня 2016 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, загальна маса якого у висушеному стані становить 44,29г, а також особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено смолою канабісу масою 1,56г.
У судовому засіданні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 повністю визнали себе винуватими у вчиненні зазначеного злочину, щиро розкаялися в його вчиненні.
27 вересня 2022 року між прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 з одного боку, та обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з іншого, за участю захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були укладені угоди про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, та разом направлені до суду.
За умовами вказаних угод від 27 вересня 2022 року прокурор та обвинувачені дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язків обвинувачених щодо беззастережного визнання висунутого обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні, а також покарання, яке повинні понести ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з конфіскацією майна, позбавлення спеціальних звань та позбавлення права обіймати певні посади строком на три роки кожному, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням. В угодах передбачені наслідки їх укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, а також наслідки їх невиконання.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , суд також погоджується з кваліфікацією їх дій за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином, санкцією ч. 2 ст. 307 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від шести до десяти років з конфіскацією майна.
При цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 цілком розуміють права, визначені їм п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даних угод, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угод судом. Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженої ними та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.
В судовому засіданні суд переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. При цьому суд враховує те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 повністю визнали свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаялися в його вчиненні, активно сприяли його розкриттю, а також те, що у них відсутні обставини, що обтяжують їх покарання.
Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про визнання винуватості між прокурором, з одного боку, та ОСОБА_5 і ОСОБА_4 з іншого, і призначення обвинуваченим узгодженої сторонами міри покарання.
Суд також вважає за необхідне в силу ст. 124 КПК України стягнути з обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи в розмірі 1320 гривень 60 копійок в рівних частинах з кожного.
Речові докази розподіляються відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. 369 371, 373, 374, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 вересня 2022 року, укладену між прокурором, з одного боку, та обвинуваченою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з іншого.
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та призначити їй із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням охорони ув`язнених і нагляду за їх поведінкою строком на три роки, з позбавленням спеціального звання «старший прапорщик внутрішньої служби».
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням строком на два роки.
На підставі ч. 1 п. 1-2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до ст. 77 КК України додаткове покарання у вигляді конфіскації майна ОСОБА_4 не призначати.

Запобіжний захід до набрання законної сили вироку відносно ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи в сумі 660 (шістсот шістдесят)грн 30коп.
Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 вересня 2022 року, укладену між прокурором, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з іншого.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та призначити йому із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням охорони ув`язнених і нагляду за їх поведінкою строком на три роки, з позбавленням спеціального звання «старший сержант внутрішньої служби».
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням строком на два роки.
На підставі ч. 1 п. 1-2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до ст. 77 КК України додаткове покарання у вигляді конфіскації майна ОСОБА_5 не призначати.

Запобіжний захід до набрання законної сили вироку відносно ОСОБА_5 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи в сумі 660 (шістсот шістдесят)грн 30коп.
Арешт на речові докази, який накладений згідно ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03 червня 2016 року скасувати.
Речові докази: мобільний телефон «Samsung» GT-E12001 IMEI НОМЕР_1 , мобільний телефон «Alcatel» 3941 D IMEI НОМЕР_2 , картковий рахунок ПАО КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 повернути власнику ОСОБА_4 ; 2 пачки з-під цигарок «President», пакет для зберігання шприца та голки, медичну голку, згорток поліетиленової плівки, канабіс загальною вагою 49,95г у висушеному стані загальною вагою 44,29г, смолу канабісу вагою 1,56г знищити; диски з відео та аудіо записами зберігати в матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.
Під час судового провадження судом застосовувалися Правила організації ефективного кримінального судочинства, які введені в дію рішенням Ради суддів України № 14 від 28 лютого 2020 року, та з якими можна ознайомитись на сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за посиланням: https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, у розділі «Громадянам», вкладка «Проект «Суд, громадяни, суспільство, держава: співпраця заради змін», а також у секретаря судового засідання.
СУДДЯ Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1