Єдиний унікальний номер №439/922/21
Провадження № 1-кс/943/48/2022
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2022 року

Буський районний суд Львівської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Буську заяву потерпілого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 і ч. 4 ст. 190, ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 384 КК України, -

в с т а н о в и в :
на розгляді Буського районного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження №0003091 від 13.11.2018 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 і ч. 4 ст. 190, ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 384 КК України.
Потерпілий ОСОБА_7 подав заяву про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду вищевказаного кримінального провадження в порядку вимог п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, у якій просить відвести суддю від розгляду вищевказаного кримінального провадження. В обгрунтування поданої заяви потерпілий покликається на те, що 05.08.2022 року ним до початку судового засідання через канцелярію суду подано цивільний позов у вищевказаному кримінальному провадженні, який ухвалою судді ОСОБА_5 від 05.08.2022 року повернуто потерпілому та роз`яснено його право на звернення із цивільним позовом до суду окремо, поза межами цього кримінального провадження, незважаючи на те, що потерпілим вказану позовну заяву подано до початку судового розгляду, а тому в суду не було законних підстав для відмови у його прийнятті. В силу норм національного та міжнародного законодавства та практики ЄСПЛ кожен має право на повноважний, неупереджений та справедливий судовий розгляд. Відтак, потерпілий вважає, що названі дії судді обмежили його у доступі до правосуддя, не відповідали вимогам закону, а тому такому суду він не довіряє.
В судове засідання потерпілий ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду заявленого відводу, не з`явився. Його представник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні (у режимі відеоконференції) подану заяву про відвід судді підтримав повністю з вищенаведених мотивів та просив суд його задовольнити. Суду повідомив про наявність обставин, які перешкоджають участі судді ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні. Вважає, що суддею обмежено участь потерпілого в доступі до правосуддя, оскільки повернення позовної заяви потерпілому не відповідало нормам КПК України та порушило норми ЦПК України щодо відсутності підстав для повернення позовної заяви. Також адвокат вважає такі дії судді непропорційним доступом до правосуддя. Крім того, адвокат ОСОБА_4 вважає доводи поданого захисником обвинуваченої клопотання такими, що підсилюють їх сумнів у об`єктивності судді, а тому просить задовольнити заявлений відвід.
Прокурор ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду заявленого відводу, в судове засідання не з`явився, будь-яких клопотань до суду не подавав.
Обвинувачена ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду заявленого відводу. Її захисник адвокат ОСОБА_9 направив до суду клопотання про розгляд заявленого відводу без їх участі, а проти задоволення такого просив відмовити, вважаючи його надуманим і безпідставним, оскільки прийняття суддею процесуальних рішень у справі не можуть бути підставою для відводу.
Розглянувши заяву про відвід судді, заслухавши думку представника потерпілого, дослідивши матеріали провадження, суд приходить до наступного висновку.
Частиною першою статті 81 КПК України визначено, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.
В силу вимог частини п`ятої статті 80 КПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.
Передбачені для відводу судді процесуальні підстави визначені положеннями статей 75 та 76 КПК України, а їх перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні у випадку наявності інших обставин, які викликають сумнів в його упередженості.
При вирішенні заяви про відвід, суд також керується вимогами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого звинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції, практику Європейського суду з прав людини (зокрема, у справі «Білуха проти України»), відповідно до якої наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Проте, судом не встановлено, що суддя ОСОБА_5 особисто чи опосередковано заінтересована у результатах вищевказаного кримінального провадження або наявні інші обставини, що викликають сумнів у її неупередженості, а подана представником потерпілого заява про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду вищевказаного кримінального провадження містить здійснену потерпілим оцінку дій судді під час проведення судового засідання у даному кримінальному провадженні від 05.08.2022 року, висловлені стороною потерпілого сумніви в законності та обгрунтованості ухвали від 05.08.2022, якою повернуто позовну заяву потерпілому ОСОБА_3 . Тобто, суд вважає, що доводи щодо відводу судді зводяться до незгоди із прийнятим процесуальним рішенням та його змістом, процесуальною поведінкою головуючої.
Разом із тим, при вирішенні питання про наявність підстав для відводу іншому судді, суд не вправі розглядати та вирішувати питання щодо законності та обґрунтованості дій судді під час розгляду проваджень, законності та обґрунтованості процесуальних рішень, винесених суддею, а також давати оцінку щодо наслідків таких дій, оскільки не є дисциплінарним органом чи судом апеляційної або касаційної інстанції для процесуальної перевірки законності та обгрунтованості ухвалених процесуальних рішень. Тобто, вирішення зазначених питань, не належать до компетенції судді під час розгляду заяви про відвід іншому судді, а незгода учасників справи із процесуальним рішенням судді, процесуальною поведінкою не може бути підставою для його відводу.
Крім того, частина четверта статті 80 КПК України передбачає негайність подання заяви про відвід судді (заява подається одразу після встановлення підстав для такого відводу). Натомість, як вбачається із матеріалів справи, що дана заява про відвід судді (20.09.2022) була подана потерпілим через півтора місяці після встановлення ним підстави, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України (повернення позовної заяви потерпілому 05.08.2022).
Отже, судом не встановлено процесуальних підстав для відводу судді ОСОБА_10 , передбачених статтями 75 та 76 КПК України, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
За таких обставин суд приходить до висновку, що доводи потерпілого та його представника на підтримання заяви про відвід судді від розгляду вищевказаного кримінального провадження є необгрунтованими, а тому дана заява про відвід не може бути задоволена.
Ураховуючи наведене та керуючись статтями 35, 75, 76, 80, 81, 368, 372 КПК України суд, -

п о с т а н о в и в :

відмовити у задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 і ч. 4 ст. 190, ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 384 КК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та апеляційному оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали проголошено 11 жовтня 2022 року.

Суддя ОСОБА_1