Справа № 309/4422/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

14.09.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового провадження: прокурорки ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 11-кп/4806/328/22, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор Хустської окружної прокуратури ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 12 травня 2022 року,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , гр. України, українець, із неповною середньою освітою, не одружений, не працюючий, раніше не судимий, обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням із потерпілим ОСОБА_8 , а кримінальне провадження закрито.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 не обирався.
Речові докази : велосипед сірого кольору без маркування повернуто власнику ОСОБА_8 ; CD-диск із записом камер відеоспостереження залишено у матеріалах кримінального провадження.
В ухвалі суду вказується на те, що обвинувачений ОСОБА_7 вперше вчинив кримінальний проступок, відшкодував потерпілому ОСОБА_8 завдані збитки та примирився з ним і потерпілий не має щодо обвинуваченого жодних претензій матеріального чи морального характеру. Взявши до уваги вказані обставини, а також те, що потерпілий та прокурор не заперечували щодо закриття кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 на підставі ст. 46 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення клопотання потерпілого та звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілим ОСОБА_8 , а також закриття кримінального провадження.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала є незаконною у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, зокрема застосування закону, який не підлягав застосуванню. Стверджує, що суд першої інстанції безпідставно застосував положення ст. 46 КК України та звільнив обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Посилається на те, що, звільняючи ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, суд першої інстанції не взяв до уваги те, що 22 лютого 2022 року ОСОБА_7 засуджений вироком Хустського районного суду за ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України із призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки з іспитовим строком 1 рік. Просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення прокурорки ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_8 , неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності вищевказаних осіб береться до уваги те, що вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, клопотань чи заяв про відкладення її розгляду не подавали, апеляційним судом обов`язковість їхньої явки на розгляд справи не визнавалась.
Доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваної ухвали суду колегія суддів визнає обґрунтованими з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. ст. 370, 372 КПК України судове рішення (ухвала) повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. У мотивувальній частині ухвали зазначаються:суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлені судом обставини з посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, якщо: вона вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду. Для застосування ст. 46 КК України необхідно встановити, як правило, сукупність всіх перелічених елементів.
Під вчиненням злочину вперше у ст. 46 КК України розуміється, що особа раніше не вчинила будь-якого діяння, передбаченого Особливою частиною КК, про що на практиці свідчить відсутність: в особи непогашеної або незнятої судимості за раніше вчинений злочин; кримінальної справи, порушеної у зв`язку із вчиненням особою будь-якого злочину. Особою, яка вперше вчинила злочин, з юридичної точки зору слід також визнавати особу, яка раніше хоч і вчинила кримінально каране діяння, але: була виправдана судом за пред`явленим обвинуваченням; була правомірно звільнена від кримінальної відповідальності; була реабілітована; була засуджена без призначення покарання або звільнена від покарання; відбула покарання за діяння, злочинність і караність якого усунена законом (відповідно до частин 3, 4 ст. 88 КК України вона визнається такою, що не має судимості).
Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК України) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.
Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.
Колегія суддів вважає, що вказані вище вимоги кримінального процесуального, а також кримінального законів судом першої інстанції не були дотримані.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який мав місце 10 листопада 2021 року.
При цьому, під час апеляційного розгляду сторона обвинувачення надала копії витягу з ЄРДР та вироку Хустського районного суду Закарпатської області від 07.09.2022 щодо ОСОБА_7 , з яких убачається, що 05.07.2021 ОСОБА_7 було вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України, за що його визнано винуватим цим вироком із призначенням йому покарання у виді позбавлення волі.
Не з`ясування судом першої інстанції того, що ОСОБА_7 на момент постановлення оскаржуваної ухвали від 12.05.2022 притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення 05.07.2021 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, призвело до безпідставного висновку про те, що ОСОБА_7 вперше вчинив кримінальне правопорушення.
Таким чином, доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі про те, що в суд першої інстанції дійшов до безпідставного висновку про те, що ОСОБА_7 вперше вчинив кримінальне правопорушення, є обґрунтованими і заслуговують на уваги.
Отже, судом першої інстанції було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосовано закон, який не підлягав застосуванню, що призвело до безпідставного звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження, що відповідно до ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення.
Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд позбавлений можливості ухвалити остаточне рішення за результатами розгляду даного кримінального провадження, оскільки судом першої інстанції не було здійснено розгляд обвинувального акту по суті.
Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду кримінального провадження після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його закриття з підстав істотного порушення судом вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст. ст. 7, 9 КПК України.
Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.
Відповідно до положень ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції, яка прийнята з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції.
Під час нового судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 суду першої інстанції необхідно дотриматись вимог кримінального процесуального закону, врахувати наведене вище, повно й всебічно розглянути кримінальне провадження, дослідити приєднані до обвинувального акту докази та дати їм належну оцінку, і прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор Хустської окружної прокуратури ОСОБА_6 , задовольнити.
Ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 12 травня 2022 року, якою ОСОБА_7 звільнений від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України на підставі ст. 46 цього Кодексу у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження № 0000300 закрито, - скасувати, призначивши новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді :