Справа № 456/429/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/852/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2022 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження № 0000246 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 липня 2021 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, зокрема востаннє на підставі вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області, ухваленого відносно нього 13.02.2017 року у справі № 456/2468/15-к, провадження № 1-кп/456/86/2017, за ч. 3 ст. 185 КК України із призначенням йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, звільнений 27.07.2020 року у зв`язку із відбуттям зазначеного покарання;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

встановила:

Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 липня 2021 року, яким його визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_9 до дати набрання даним вироком суду законної сили не обирали.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_9 рахується з моменту приведення даного вироку до виконання.

Арешт, накладений на визнаний у даному кримінальному провадженні речовий доказ мобільний телефон марки NOKIA 106 Dual моделі ТА-1114 чорного кольору, на підставі ухвали слідчої судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14.12.2020 року у справі № 456/5201/20, провадження № 1-кс/456/890/2020 - скасовано.

Визнаний у даному кримінальному провадженні речовим доказом мобільний телефон марки NOKIA 106 Dual моделі ТА-1114, чорного кольору, - повернуто його власнику ОСОБА_10 .

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 980 грн. 70 коп. витрат на залучення експерта при проведенні судової товарознавчої експертизи.

Обвинувачений ОСОБА_6 оскаржив даний вирок в апеляційному порядку та просить скасувати даний вирок, та ухвалити новий вирок, яким призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 75, 76 КК України. Вважає, що вирок підлягає скасуванню через невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченого, а саме через суворість призначеного покарання.

Апелянт покликається, що в судовому засіданні дав покази аналогічні на досудовому розслідуванні, вину визнав повністю сприяв розкриттю злочину. Він не мав наміру на відкрите викрадення чужого майна, щиро розкаявся в скоєному, вибачився перед потерпілим і бажав відшкодувати завдану шкоду, але потерпілий відмовився від такої. Мобільний телефон повернуто потерпілому. Загальна вартість завданої шкоди становить 476,67 грн. Апелянт вважає, що суд не в повній мірі врахував пом`якшуючі обставини, а саме його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину і призначив надто суворе покарання, яке апелянт просить пом`якшити.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, на шлях виправлення не став, а, звільнившись 27.07.2020 року по відбуттю покарання у вигляді позбавлення волі, 18.11.2020 року близько 23.00 год., перебуваючи поблизу магазину «Діжка», що по вул. Львівська, буд. 27-в у м. Стрий Львівської області, та зустрівши раніше незнайомого йому громадянина ОСОБА_10 , побачив в останнього мобільний телефон, після чого, маючи умисел на відкрите протиправне заволодіння цим майном та реалізовуючи такий свій умисел, під надуманим приводом попросив надати можливість ним скористатись у вигляді здійснення телефонного дзвінка, на що громадянин ОСОБА_10 погодився та надав обвинуваченому ОСОБА_9 свій мобільний телефон марки NOKIA 106 Dual моделі ТА-1114 вартістю 386 грн. 67 коп. із сім-картою оператора мобільного зв`язку Lifecell вартістю 75 грн., на рахунку котрої були кошти в сумі 15 грн. Продовжуючи такий свій умисел, обвинувачений ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, повторно, відкрито заволодів зазначеним мобільним телефоном, після чого, незважаючи на неодноразові вимоги потерпілого ОСОБА_10 повернути йому цей мобільний телефон, таких дій не вчинив, на відповідні вимоги останнього не реагував, та, утримуючи відкрито вилучене у нього майно у зазначений спосіб у своїй руці, залишив місце події, пішовши у невідомому напрямку, а, у подальшому, таким майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду у загальному розмірі 476 грн. 67 коп..

Обвинувачений ОСОБА_6 був належним чином повідомлений про розгляд справи однак в суд апеляційної інстанції не прибув з невідомих причин.

Заслухавши доповідача, міркування захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_8 про задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, думку прокурора, який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а вирок суду першої інстанції - без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У суді апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції були належним чином досліджені обставини справи, перевірені документи та докази, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченому ОСОБА_9 обрано покарання в межах санкції статі обвинувачення, метою якого є запобігання подальшого вчинення кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме вчинення обвинуваченим тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який хоча і щиро розкаявся, але вже неодноразова притягався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності; враховано небажання стати на шлях виправлення; позитивну характеристику за місцем проживання; , на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра КНП «Стрийська центральна міська лікарня» не перебуває, сталих сімейних зв`язків не має, ніде не працює. Крім того, як вбачається із виконаної 01.03.2021 року досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_6 , орган пробації у ній вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження його волі може становити небезпеку для суспільства, у тому числі окремих осіб, а тому суддя прийшов до переконання про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, так як виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства.

Дане покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, підстав для його пом`якшення або призначення більш суворого покарання колегія суддів не вбачає.

На думку колегії суддів таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих. Однією з умов досягнення цієї мети є відшкодування завданого в результаті вчинення злочину збитку або усунення заподіяної шкоди.
Як зазначено у вироку суду першої інстанції, та перевірено в суді апеляційної інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 на шлях виправлення не став та скоїв новий злочин, який полягав у вчиненні злочину проти власності, а тому суд першої інстанції підставно дійшов до переконання по необхідність призначення ОСОБА_9 покарання, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів у вигляді позбавлення волі.

Апеляційні вимоги обвинуваченого правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства при розгляді даного кримінального провадження в суді першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок є законним й обґрунтованим, призначене покарання відповідає особі обвинуваченого, відтак підстав для скасування чи зміни судового рішення не вбачається.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 липня 2021 року відносно ОСОБА_6 , засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції,

Головуючий:

Судді: