Провадження №1-кп/523/876/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2022 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі

головуючого - судді Шурупова В.В.

за участю: секретаря судового засідання Гаргана С.Ю.

прокурора Суворовської окружної прокуратури м.Одеси Процюк А.В.

потерпілого ОСОБА_1

обвинуваченого (підсудного) ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001089, внесене до ЄРДР 10.08.2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого та офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого і засудженого, зокрема:

- 09.07.2019 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, звільнився 16.04.2021 року за відбуттям строку покарання;

- 04.02.2022 року Суворовським районним судом м.Одеси за ст.395 КК України до покарання у виді арешту, строком на 3 місяці,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_2 , будучи раніше судимим за корисливі злочини, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, 31.07.2021 року, приблизно о 21:00 годині, більш точного часу не встановлено, перебуваючи біля супермаркету «АТБ» за адресою: м.Одеса, вул.Марсельська 1/3, побачив у раніше знайомого йому потерпілого ОСОБА_1 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy», який визначив предметом свого злочинного посягання.

В подальшому, підсудний ОСОБА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_1 , під приводом телефонного дзвінка, отримав від останнього, який будучи впевненим в доброчесності його намірів та не підозрюючи злочинних дій, мобільний телефон марки «Samsung Galaxy», в корпусі синього кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 3999 гривень, заволодівши яким вказаний підсудний, не маючи намір повертати мобільний телефон, разом із зазначеним майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним за власним розсудом та спричинивши таким чином означеному потерпілому матеріальну шкоду у наведеному розмірі.

Підсудний ОСОБА_2 , повністю визнавши свою провину за висунутим обвинуваченням та не оспорюючи при цьому час, місце, спосіб та мотиви вчиненого ним при наведених вище обставинах, будучи допитаним в судовому засіданні, пояснив суду про обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме про час, місце і мотиви заволодіння майном потерпілого ОСОБА_1 шляхом зловживання довірою, що відповідають наведеним вище обставинам доведеного обвинувачення та цілком узгоджуються з отриманими в суді показами вказаного потерпілого.

Отримавши покази підсудного ОСОБА_2 і потерпілого ОСОБА_1 , суд згідно з ч.3 ст.349 КПК України, за попереднім обговоренням з учасниками судового провадження змісту цієї норми закону, визнав недоцільним за клопотанням прокурора дослідження доказів щодо тих обставин, які сторонами процесу не оспорюються. При цьому, з`ясувавши, що сторони провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а також роз`яснивши їм про відсутність права оскарження фактичних обставин кримінального провадження в апеляційному порядку, суд упевнився в добровільності та істинності їх позиції.

Втім, суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_2 у скоєнні ним кримінального правопорушення, фактичні обставини яких ним та іншими сторонами процесу не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджується наявними в матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не здійснювалось в повному обсязі, згідно з ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги наведені обставини, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 своїми умисними діями заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, а відтак його дії вірно кваліфіковані стороною обвинувачення за ч.2 ст.190 КК України.

Так, з огляду на ч.2 ст.190 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому, що карається штрафом від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Внаслідок означених вимог закону, при призначенні покарання підсудному ОСОБА_2 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого ним та те, що скоєне ним кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжкого злочину проти власності, а також судом ураховується у певній мірі позиція потерпілого ОСОБА_1 з цього приводу та викладені ним у відповідній заяві відомості щодо відшкодування йому матеріальної шкоди у повному обсязі, стан здоров`я підсудного та характеризуючі його особу дані.

Так, підсудний ОСОБА_2 зі слів - будь-якими психічними чи хронічними захворюваннями не страждає; забезпечений місцем реєстрації та проживання, але офіційно не працевлаштований і неодружений, є раніше неодноразово судимою особою, зокрема, за вчинення ідентичних кримінальних правопорушень корисливої спрямованості, та в теперішній час засуджений за скоєння злочину проти правосуддя за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 04.02.2022 року (справа №523/1634/22, провадж.№1-кп/523/1075/22) і одночасно притягується до кримінальної відповідальності у іншому кримінальному провадженні, яке перебуває на розгляді Овідіопольського районного суду Одеської області, в межах якого утримується під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», сукупність чого свідчить про стійку схильність підсудного до протиправної поведінки, небажання стати на шлях виправлення та про неможливість його виправлення в умовах суспільства.

За приписами ст.ст.66, 67 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_2 , слід віднести щире каяття та відшкодування завданої шкоди, а обставин, що обтяжують покарання вказаного підсудного, протягом розгляду кримінального провадження судом не встановлено.

З огляду на ч.4 ст.70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, суд призначає остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень (шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань), зарахувавши в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, відбуте повністю або частково покарання за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 цього Кодексу.

На підставі сукупності викладеного, при визначенні виду та міри покарання у даному кримінальному провадженні, приймаючи до уваги досліджені під час судового розгляду обставини інкримінованого підсудному ОСОБА_2 кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості й суспільної небезпечності, наведені вище характеризуючи дані про особу останнього, суд у контексті ст.ст.50, 65 КК України доходить висновку про те, що виправлення вказаного підсудного і недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень має відбуватися лише в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням покарання у виді позбавлення волі в межах мінімального строку, встановленого відповідною санкцією, але із одночасним застосуванням положень ч.4 ст.70 цього ж Кодексу та з призначенням остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень з урахуванням вироку Суворовського районного суду м.Одеси від 04.02.2022 року, яке належить відбувати реально у кримінально-виконавчій установі закритого типу реально.

Так, положення ст.63 КК України встановлюють, що покарання у виді позбавленні волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.190 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком та вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 04.02.2022 року, шляхом повного складання призначених покарань, остаточне покарання ОСОБА_2 визначити у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 3 (три) місяця, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Відповідно до ст.63, ч.4 ст.70, ст.72 КК України, строк відбування покарання засудженому ОСОБА_2 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, зарахувавши у цей термін строк відбутого ним покарання за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 04.02.2022 року.

Згідно зі ст.87 Кримінально-виконавчого кодексу України, виконання вироку після набрання законної сили, покласти на ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Копії вироку вручити під розписку прокуророві та ОСОБА_2 , направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання, а також надати для відома іншим заінтересованим особам.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, - у той же строк з моменту вручення копії вироку.

С у д д я: В.В.Шурупов