Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/4608/22
Провадження №1-кп/523/1230/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2022 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000279 від 13.03.2022р. за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинів р. Молдова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, працюючого неофіційно автослюсарем, в силу ст. 89 КК України не маючого судимості.

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 185 ч.4 КК України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, працюючого неофіційно підсобним робочим, в силу ст. 89 КК України не маючого судимості.

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 .

Фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4

у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 185 ч.4 КК України, -

Встановив:

13.03.2022 року приблизно о 10:00 годині ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 та невстановленою досудовим слідством особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, знаходячись на території ДП «Одеський нафтопереробний завод», розташованому по вул. Шкодова гора, буд.1/1 у м. Одесі, діючи навмисно, маючи корисливий намір направлений на заволодіння чужим майном в умовах воєнного стану, будучи впевненими, що за їх діями ніхто не спостерігає, проникли через огорожу на територію підприємства, де за допомогою раніше підготовлених інструментів пошкодили чотири електродвигуна вартістю 3180 гривень кожний, належних ДП «ОНПЗ», з метою викрадення обмотки, а саме мідної проволоки, однак свій злочинний умисел не змогли довести до кінця по незалежним від них причинам, так як їх протиправні дії були помічені виконувачем обов`язків директора ДП «Одеський нафтопереробний завод», який затримав ОСОБА_5 , ОСОБА_6 разом з викраденим майном, тим самим завдавши представнику потерпілого ДП «Одеський нафтопереробний завод» матеріальний збиток на загальну суму 12720 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав в повному обсязі та пояснив, що 13.03.2022 року приблизно о 10:00 годині разом з ОСОБА_6 гуляли біля заводу «ОНПЗ», розташованому по вул. Шкодова гора у м. Одесі, вирішили зайти, подивитися, так як чули, що на території лазять люди. Коли ходили, побачили, що третя особа розбирає двигун, вони пішли, взяли інструмент для монтування, ключі, повернулися на територію підприємства, біля резервуара 122 стали розбирати електродвигун з метою заволодіння мідною проволокою, усвідомлюючи, що вчиняють злочин в умовах воєнного стану, однак не встигли закінчити, так як були затримані директором заводу на місці скоєння злочину. Після чого була викликана поліція, його разом з ОСОБА_6 затримали, доставили до відділку.

Вину визнає повністю, не заперечуючи фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, щиро розкаюється, дав покази, які співпадають з пред`явленим обвинуваченням, стверджує, що більше нічого подібного вчиняти не буде, запевняючи, що на теперішній час в повній мірі усвідомив свою провину, зробив висновки, будь-яких претензій до нього не має.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав в повному обсязі та пояснив, що вранці 13.03.2022 року разом з ОСОБА_5 гуляли біля «ОНПЗ», побачили, що там займаються розборкою, вирішили піти за інструментом, повернулися, проникли на територію з метою заволодіти майном, щоб в подальшому його продати, стали розбирати електромотори. Розібрали чотири двигуна, третю особу бачили тоді вперше, він також розбирав, однак не встигли завершити, так як були затримані директором заводу.

Вину визнає повністю, щиро розкаюється, не заперечуючи фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, дав покази, які співпадають з пред`явленим обвинуваченням, стверджує, що більше нічого подібного вчиняти не буде, в повній мірі усвідомив свою провину, зробив висновки, будь-яких претензій до нього не має.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутністю заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит представника потерпілого, свідків, оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинувачених повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення, та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування ніким із учасників процесу не оспорюються.

Покази обвинуваченого, дані у ході судового засідання суд визначає допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, встановленому діючим КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_5 , ОСОБА_6 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності їх позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що обвинувачені своїми діями скоїли умисний злочин, передбачений ст.ст.15 ч.3, 185 ч.4 КК України та:

- Дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за кваліфікуючими ознаками ст.ст.15 ч.3, 185 ч.4 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у сховище в умовах воєнного стану та його вина повністю доказана.

- Дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за кваліфікуючими ознаками ст.ст.15 ч.3, 185 ч.4 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у сховище в умовах воєнного стану та його вина повністю доказана.

Відповідно до положень ст.50 ч.2 КПК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з цим суд враховує положення ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом якої злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності, а також умови воєнного стану, встановленого Указом Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_7 за №64/2022 від 24.02.2022 року та Закон України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" за №2102-ІХ від 24.02.2022р.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними у ст.65 КК України, а саме приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, суспільну небезпечність вчиненого ним діяння, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак в силу ст.89 КК України визнаний таким, що не має судимостей, має місце проживання, його особисте негативне ставлення до скоєного, відсутність тяжких наслідків, також суд приймає до уваги добровільне зізнання у скоєнні інкримінованого йому злочину, з поведінки обвинуваченого вбачається, що він в повній мірі усвідомив свою провину, щиро розкаюється.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст.66 КК України суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст.67 КК України судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд керується загальними засадами призначення покарання, зазначеними у ст.65 КК України, а саме приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, суспільну небезпечність вчиненого ним діяння, дані про особу обвинуваченого, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак в силу ст.89 КК України визнаний таким, що не має судимостей, має місце проживання, його особисте негативне ставлення до скоєного, відсутність тяжких наслідків, також суд приймає до уваги добровільне зізнання у скоєнні інкримінованого йому злочину, з поведінки обвинуваченого вбачається, що він в повній мірі усвідомив свою провину, щиро розкаюється.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст.66 КК України суд відносить щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст.67 КК України судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

Крім того, дослідженням кримінального провадження встановлено, що у ході досудового розслідування залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні, однак долучались речові докази, а саме різний інструмент, який запакований до спец.пакету НПУ №PSP1184999, які після набрання вироком чинності підлягають знищенню.

Речовий доказ - металеві частини зовні схожих на мідь, запакованих до спец. пакету НПУ №BYM1009178, які передані на зберігання до камери схову відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області відповідно квитанції №00205 від 13.03.2022р., після набрання вироком чинності підлягають поверненню за належністю представнику потерпілого в особі виконувача обов`язків директора ДП «Одеський нафтопереробний завод» ОСОБА_8 .

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Самсунг» чорного кольору імей: НОМЕР_1 , запакованого до спец. пакету НПУ №BYM1009177, який переданий на зберігання до камери схову відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області відповідно квитанції №00205 від 13.03.2022р., після набрання вироком чинності підлягає поверненню за належністю особі, у якої був вилучений ОСОБА_6 .

Водночас з`ясовано, що ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси №523/3462/22 (Пр.1-кс/523/920/22) від 15.03.2022 року на вищезазначені речові докази був накладений арешт.

Статтею 174 КПК України передбачено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Дослідивши надані прокурором матеріали, суд дійшов до висновку, що ухвала слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 15.03.2022р. про накладення арешту на вилучене майно після набрання вироком чинності підлягає скасуванню, оскільки в подальшому потреба в застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпадає, так як всі процесуальні дії закінчені, завданий потерпілій стороні збиток компенсований у повному обсязі шляхом повернення викраденого майна, обставини вчиненого злочину ніким із учасників процесу не оспорюють ся, при цьому - мобільний телефон марки «Самсунг» повернути за належністю володільцю, що передбачено положеннями ст.100 ч.9 п.1 КПК України.

Матеріали досудового розслідування кримінального провадження за №0000279 від 13.03.2022р. прокурором не долучались, тому суд визначає місце їх зберігання в Суворовській окружній прокуратурі м. Одеси.

Таким чином, на підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, оцінюючи у сукупності обставини, спосіб та мотивацію вчиненого злочину, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєного діяння, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який у судовому засіданні вину визнав повністю, його щире каяття, негативне ставлення до скоєного, відсутність тяжких наслідків та матеріальної шкоди, те, що він має місце проживання, приймаючи до уваги поведінку ОСОБА_5 під час судового провадження, з якої вбачається, що він усвідомив протиправність своїх дій, на теперішній час не є суспільно-небезпечною особою, враховуючи думку прокурора щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, вважає, що його виправлення та перевиховання можливо без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст. 75, 76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, оцінюючи у сукупності обставини, спосіб та мотивацію вчиненого злочину, характер та ступінь тяжкості, а також суспільну небезпеку скоєного діяння, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, відсутність тяжких наслідків, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який у судовому засіданні вину визнав повністю, його щире каяття, негативне ставлення до скоєного, відсутність матеріальної шкоди, те, що він має місце проживання, приймаючи до уваги поведінку ОСОБА_6 під час судового провадження, з якої вбачається, що він усвідомив протиправність своїх дій, на теперішній час не є суспільно-небезпечною особою, враховуючи думку потерпілого, прокурора щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаної з позбавленням волі, вважає, що його виправлення та перевиховання можливо без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст. 75, 76 КК України, що на думку суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування в рамках даного кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвали суду припиняє свою дію 11.05.2022р.

Водночас суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання засудженим час їх попереднього ув`язнення та перебування під вартою у період часу з 13.03.2022р. (з моменту затримання особи) до 11.05.2022р., а саме до моменту ухвалення вироку.

Враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченим міри покарання не пов`язаної з позбавлення волі, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили застосований відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, з урахуванням прийнятого судом рішення щодо призначення обвинуваченим міри покарання не пов`язаного з позбавленням волі, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили з метою досягнення дієвості цього провадження та запобігання ризикам, передбаченими ст.177 КПК України, а саме переховування, вчинення іншого кримінального правопорушення, обрати щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на них обов`язків, передбачених ст.194 ч.5 КПК України, що на думку суду буде достатнім для забезпечення належної поведінки засудженого і виконання вироку в частині призначеного покарання.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 179, 182,, 349, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України, суд, -

Ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 185 ч.4 КК України, призначив йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.3, 185 ч.4 КК України, призначив йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін два роки.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін два роки.

Відповідно до положень ст.76 ч.1 п.п.1,2 КК України зобов`язати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно ст.76 ч.3 п.2 КК України покласти додатково на ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обов`язок:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Виконання вироку в даній частині покласти на Одеський районний відділ №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області та Одеський районний відділ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , направив копію вироку після набрання законної сили до органу, якому доручено виконання.

Застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили - змінити, звільнивши ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти у залі суду.

Застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили - змінити, звільнивши ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з-під варти у залі суду.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ст.194 ч.5 п.п.2,3 КПК України покласти на ОСОБА_5 , ОСОБА_6 наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому проживають без дозволу суду; повідляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Роз`яснити ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на них може бути накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 .

Запобіжний захід, обраний під час судового провадження щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком чинності, залишити без змін. Після набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання підлягає скасуванню.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси за №523/3462/22 (Пр.1-кс/523/920/22) від 15.03.2022 року, якою був накладений арешт на вилучені предмети в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Шкодова гора, буд.1/1 скасувати.

Речовий доказ - різний інструмент, який запакований до спец. пакету НПУ №PSP1184999, який переданий на зберігання до камери схову відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області відповідно квитанції №00205 від 13.03.2022р. - знищити.

Речові докази - металеві частини зовні схожих на мідь, запакованих до спец. пакету НПУ №BYM1009178, які передані на зберігання до камери схову відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області відповідно квитанції №00205 від 13.03.2022р. повернути за належністю представнику потерпілого в особі виконувача обов`язків директора ДП «Одеський нафтопереробний завод» ОСОБА_8 .

Речовий доказ - мобільний телефон марки «Самсунг» чорного кольору імей: НОМЕР_1 , запакованого до спец. пакету НПУ №BYM1009177, який переданий на зберігання до камери схову відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області відповідно квитанції №00205 від 13.03.2022р. - повернути за належністю особі, у якої був вилучений ОСОБА_6 .

Виконання вироку в частині знищення та повернення речових доказів покласти на відділення поліції №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, який безпосередньо займався розкриттям злочину.

Матеріали кримінального провадження за №0000279 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2022р. зберігати в Суворовській окружній прокуратурі м. Одеси.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1