Справа № 203/1510/22
Провадження № 1-кс/0203/1110/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2022 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю заявника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження №0000465, -

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження №0000465. Дана заява мотивована тим, що вона порушує його право знайомитись з матеріалами, які підлягають дослідженню в судовому засіданні, з якими слідчий його не ознайомлює з 08.12.2021 року. Крім того, зазначив, що слідчий суддя необґрунтовано відкладає розгляд скарги, порушуючи строки, передбачені КПК України.

В судовому засіданні заявник підтримав заявлений відвід слідчому судді та просив його задовольнити.

Вивчивши заяву про відвід, вислухавши заявника, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого судді ОСОБА_4 перебуває скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000465 від 07.04.2022 року.

Відповідно до вимог ст.ст.75, 76, ст. 80 КПК України відвід слідчому судді може бути заявлений на підставах, передбачених ст.ст. 75, 76 КПК України. Відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 75 КПК України передбачений вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді у кримінальному провадженні, зокрема, п.4 ч.1 ст.75 КПК України, на який посилається захисник, передбачає, що слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.
Практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах «П`єрсак проти Бельгії»; «Де Куббер проти Бельгії»). Об`єктивний критерій безсторонності полягає в тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність судді.
Суб`єктивний критерій безсторонності полягає у відсутності упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи. За загальним правилом існує презумпція особистої безсторонності доти, доки не доведено інше. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Якщо з`являються сумніви щодо цього, то для відводу судді в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України).

Тобто для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Наявність підозр у заявника без подання доказів не є безумовною підставою для відводу, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості суддів, яка діє до тих пір поки не доведено інше.

Заявлений відвід зводиться до незгоди ОСОБА_3 із процесуальними рішеннями слідчого судді при розгляді скарги, а саме: відмови в клопотанні про надання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження, які були надіслані слідчим на запит суду, відкладенні розгляду скарги та припущень заявника щодо упередженості слідчого судді, однак не містить належних даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу слідчого судді, що передбачені зазначеною вище нормою КПК України. При цьому суд зауважує, що рішення про відкладення розгляду справи було прийнято за клопотанням заявника у зв`язку з необхідністю ознайомитись з матеріалами скарги.
Однак, незгода з прийнятим рішенням, з процесуальними діями судді не є підставою для відводу. При цьому суд наголошує на важливості інституту відводу судді для забезпечення безстороннього розгляду справи, але вмотивованість заяви про відвід судді є процесуальним обов`язком учасника, який повинен добросовісно реалізовувати надане йому право.

Виходячи з вищезазначеного, судовим розглядом не встановлено і заявником не доведено наявність обставин, які викликали б сумніви в неупередженості слідчого судді і унеможливлювали б винесення ним об`єктивного рішення у справі, тому в задоволенні заяви необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75-81 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження №0000465- відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1