Справа № 128/2541/21
Провадження №11-кп/801/537/2022
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2022 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 10.05.2022, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:

Цією ухвалою обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою на шістдесят днів, а саме до 09.07.2022 включно без визначення застави.
На вказану ухвалу суду, адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та змінити ОСОБА_9 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.
Апелянт переконаний, що ризики зазначені в оскаржуваній ухвалі є формальними та упередженими. Вказує, що ОСОБА_8 позитивно характеризується, має постійне місце проживання, неповнолітню дитину, тобто міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий.
Заслухавши доповідь судді, виступ захисника на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали контрольного провадження та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000156 від 09.04.2021.
Під час досудового розслідування щодо ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який згодом було продовжено.
До закінчення строку запобіжного заходу прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, а захисником та обвинуваченим клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Судом першої інстанції постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання прокурора, продовжено ОСОБА_8 строк тримання під вартою та відмовлено в задоволенні клопотання сторони захисту про заміну запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 176-178 КПК України, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у виді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.
Дані вимоги закону при розгляді питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 місцевим судом були дотримані в повній мірі.
Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінились обставини, які дають суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити більш м`який запобіжний захід.
Прокурором доведено обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що обвинувачений ОСОБА_8 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Суд зважив на те, що згідно обвинувального акту злочин був скоєний відносно особи, з якою обвинувачений перебував у близьких стосунках. Обвинувачений проживає в одній місцевості зі свідками, доказу працевлаштування до затримання суду не надав.
Так, наведені прокурором в клопотанні та в судовому засіданні суду першої інстанції підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.
З урахуванням наведеного, а також даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який обвинувачується у скоєнні умисного тяжкого злочину, за який в разі доведення його винуватості йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років, судовий розгляд ще не закінчено, апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.
За таких обставин, суд обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали і ухвалення нової ухвали, відповідно до викладених в апеляційний скарзі доводів, апеляційний суд не вбачає.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування судового рішення, апеляційний суд не вбачає.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачає.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422-1 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 10.05.2022 про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набуває законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4