Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 531/1838/21
Провадження № 1-кп/553/96/2022
У Х В А Л А
Іменем України
07.02.2022м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_13 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_14 - адвоката ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_15 - адвоката ОСОБА_16 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_17 - адвоката ОСОБА_18 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_19 - адвоката ОСОБА_20 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , клопотанння захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу в рамках кримінального провадження № 0000025 від 21.01.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_12 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінаьних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

01 вересня 2021 року в провадження Ленінського районного суду м. Полтави, згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 01 вересня 2021 року, надійшло кримінальне провадження № 0000025 від 21.01.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінаьних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185 КК України.

21 жовтня 2021 року підготовче провадження закрито, призначено дане кримінальне провадження до судового розгляду.

В судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що згідно ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначено розмір застави у розмірі 681 000 грн. Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 24.03.2021 року ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 05.03.2021 року скасовано та обрано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

В подальшому вказаний запобіжний захід був неодноразово продовжений рішенням суду. На даний час строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 11.02.2022 р..

В обґрунтування вказаного клопотання прокурором вказувалось про те, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні в складі організованої злочинної групи особливо тяжких корисливих злочинів. Приймаючи до уваги той факт, що на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь- яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурором вказувалось про те, що ОСОБА_6 немає стійких соціальних зв`язків, ніде не працює, не має стійкого джерела доходів, що вказує про те, що перебуваючи на волі, він зможе продовжити свою злочинну діяльність вчиняючи інші умисні тяжкі та особливо тяжкі , корисливі злочини з метою отримання незаконного джерела прибутку на проживання, тому просив продовжити дію заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що згідно ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначено розмір застави у розмірі 681 000 грн. Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 24.03.2021 року ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 05.03.2021 року скасовано та обрано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

В подальшому вказаний запобіжний захід був неодноразово продовжений рішенням суду. На даний час строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 11.02.2022 р..

В обґрунтування вказаного клопотання прокурором вказувалось про те, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні в складі організованої злочинної групи особливо тяжких корисливих злочинів. Приймаючи до уваги той факт, що на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь- яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурором вказувалось про те, що ОСОБА_8 не має стійких соціальних зв`язків, ніде не працює, не має стійкого джерела доходів, що вказує про те, що перебуваючи на волі, він зможе продовжити свою злочинну діяльність, вчиняючи інші умисні тяжкі та особливо тяжкі , корисливі злочини з метою отримання незаконного джерела прибутку на проживання, тому просив продовжити дію заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою.

Також, прокурором подано клопотання про продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що згідно ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області відносно ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначено розмір застави у розмірі 681 000 грн. Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 24.03.2021 року ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 05.03.2021 року скасовано та обрано відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

В подальшому вказаний запобіжний захід був неодноразово продовжений рішенням суду. На даний час строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 11.02.2022 р..

В обґрунтування вказаного клопотання прокурором вказувалось про те, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні в складі організованої злочинної групи особливо тяжких корисливих злочинів. Приймаючи до уваги той факт, що на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_10 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь- яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурором вказувалось про те, що ОСОБА_10 не має стійких соціальних зв`язків, ніде не працює, не має стійкого джерела доходів, що вказує про те, що перебуваючи на волі, він зможе продовжити свою злочинну діяльність, вчиняючи інші умисні тяжкі та особливо тяжкі , корисливі злочини з метою отримання незаконного джерела прибутку на проживання, тому просив продовжити дію заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурором також подано клопотання про продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_12 у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що згідно ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області відносно ОСОБА_12 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначено розмір застави у розмірі 90 800 грн.. В подальшому вказаний запобіжний захід був неодноразово продовжений рішенням суду. На даний час строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 11.02.2022 р..

В обґрунтування вказаного клопотання прокурором вказувалось про те, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні в складі організованої злочинної групи особливо тяжких корисливих злочинів. Приймаючи до уваги той факт, що на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_12 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь- яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому просив прожовжити дію заходів забезпечення кримінального провадження у вигляд тримання під вартою.

Прокурором поміж викладеного вказувалось про те, що ОСОБА_12 немає стійких соціальних зв`язків, ніде не працює, не має стійкого джерела доходів, що вказує про те, що, перебуваючи на волі, він зможе продовжити свою злочинну діяльність, вчиняючи інші умисні тяжкі та особливо тяжкі , корисливі злочини з метою отримання незаконного джерела прибутку на проживання, тому просив продовжити дію заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою.

Поряд з цим, прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_15 дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді домашнього арешту, у нічний час, з 22:00 до 06:00 год., за адресою: АДРЕСА_1 -продовжити, строком на 60 днів, поклавши на нього обов`язки: прибувати за кожною окремою вимогою суду, слідчого та прокурора у встановлений у вимозі час; не залишати свого проживання: АДРЕСА_1 в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого проживання; утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками, для запобігання спробам незаконно впливати на вказаних осіб; не виїжджати за межі Полтавського (Карлівського) району Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

В клопотанні вказувалось про те, що згідно ухвали від 04.08.2021 року Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_15 продовжено строк нічного домашнього арешту в межах строку досудового розслідування , а саме до 11.02.2022 р..

Прокурором в обґрунтування вказаного клопотання вказувалось про наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може здійснити спробу переховуватися від суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів неможливе, оскільки не здатне запобігти вищевказаним ризикам та може негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні, тому вважав за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Поряд з цим, прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_17 дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді домашнього арешту, у нічний час, з 22:00 до 06:00 год., за адресою: АДРЕСА_2 , поклавши на нього обов`язки: прибувати за кожною окремою вимогою суду, слідчого та прокурора у встановлений у вимозі час; не залишати свого проживання: АДРЕСА_2 в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого проживання; утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками, для запобігання спробам незаконно впливати на вказаних осіб; не виїжджати за межі Полтавського (Карлівського) району Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

В клопотанні вказувалось про те, що згідно ухвали від 04.08.2021 року Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_17 продовжено строк нічного домашнього арешту в межах строку досудового розслідування , а саме до 11.02.2022 р..

Прокурором в обґрунтування вказаного клопотання вказувалось про наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може здійснити спробу переховуватися від суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів неможливе, оскільки не здатне запобігти вищевказаним ризикам та може негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні, тому вважав за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час.

В судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження ОСОБА_19 дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді домашнього арешту, у нічний час, з 22:00 до 06:00 год., за адресою: АДРЕСА_3 , поклавши на нього обов`язки: прибувати за кожною окремою вимогою суду, слідчого та прокурора у встановлений у вимозі час; не залишати свого проживання: АДРЕСА_3 в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого проживання; утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками, для запобігання спробам незаконно впливати на вказаних осіб; не виїжджати за межі Полтавського (Карлівського) району Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

В клопотанні вказувалось про те, що згідно ухвали від 04.08.2021 року Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_19 продовжено строк нічного домашнього арешту в межах строку досудового розслідування , а саме до 11.02.2022 р..

Прокурором в обґрунтування вказаного клопотання вказувалось про наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може здійснити спробу переховуватися від суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів неможливе, оскільки не здатне запобігти вищевказаним ризикам та може негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні, тому вважав за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Також прокурором було внесено клопотання про продовження ОСОБА_14 дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді домашнього арешту, у нічний час доби, з 22:00 до 06:00 год., за адресою: АДРЕСА_4 , поклавши на нього обов`язки: прибувати за кожною окремою вимогою суду, слідчого та прокурора у встановлений у вимозі час; не залишати свого проживання: АДРЕСА_4 в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого проживання; утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками, для запобігання спробам незаконно впливати на вказаних осіб; не виїжджати за межі Полтавського (Карлівського) району Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду, відносно обвинуваченого ОСОБА_14 , посилаючись на те, що згідно ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області відносно ОСОБА_14 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. 25.03.2021 року ухвалою Полтавського апеляційного суду ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 05.03.2021 року скасовано та обрано відносно ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави. Ухвалою Ленінського районного суду від 02 вересня 2021 року змінено запобіжний захід відносно ОСОБА_14 з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час.

На даний час строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого закінчується 11.02.2022 року.

Прокурором в обґрунтування вказаного клопотання вказувалось про наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може здійснити спробу переховуватися від суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів неможливе, оскільки не здатне запобігти вищевказаним ризикам та може негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні, тому вважав за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , посилаючись на те, що згідно ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначено розмір застави у розмірі 681 000 грн. 23 березня 2021 року ухвалою Полтавського апеляційного суду ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 05.03.2021 року скасовано та обрано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави. В подальшому вказаний запобіжний захід був неодноразово продовжений , термін якого на даний час спливає 11 лютого 2022 року, приймаючи, що на даний час ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: не зменшились та прожовжують існувати, та інший більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, та не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, в зв`язку з чим, вважав, що подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою є доцільним та необхідним. Вважав, що з моменту останнього продовження строку дії запобіжного заходу ризики не зменшились, продовжують існувати та виправдовують тримання ОСОБА_4 під вартою, а наведені в клопотанні обставини можуть стати перешкодою для об`єктивного судового слідства по даному кримінальному провадженню, оскільки вплив ОСОБА_4 на потерпідих, свідків та інших обвинувачених в тому чсилі на тих, які визнають свою провину та готові давати викривальні покази в суді, може зашкодити проведенню всебічного, повного та об`єктивного судового розгляду.

За вказаних обставин вважав, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні. Тому просив продовжити ОСОБА_4 дію заходу забезпечення кримінального провадженння у вигляді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора категорично заперечував. При цьому, заявив клопотання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого з триманням під вартою на цілодобовий домашній арешт, яке подав суду у письмовому вигляді. В обгрунтування даного клопотання захисником обвинуваченого адвокатом - ОСОБА_5 вказувалось про те, прокурором не надано доказів про те, що ОСОБА_4 має відношення до злочину, не наведено обставин, які б вказували, що обвинувачений має намір здійснювати супротив судочинству. Поряд з цим, прокурором не приймались до уваги характеризуючі матеріали відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , який мав постійне місце роботи та джерело постійного доходу.

Поряд з цим, захисником обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_5 в обгрунтування вказаного клопотанння вказувалось про те, що обвинуваченим ОСОБА_4 дано показання у суді, де останній однозначно заявив про свою непричетність до злочинів. Показання останнього носять послідовний, логічний характер за викладом обставин, що підтверджують його алібі. Обвинуваченим ОСОБА_4 вказано про те, що у вказаний у пред`явленому йому обвинуваченні час останній перебував у іншому місці, вказано на свідків, наявність записів відеореєстраторів та даних геолокації. В ході досудового розслідування себе обмовив під тиском недозволених методів з боку працівників поліції

Таким чином, захисником вказувалось про те, що на даний час відпали ризики, визначені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 не має будь-якого наміру переховуватися від суду чи органів досудового розслідування, має постійне місце проживання, вказане підтверджується бездоганною процесуальною поведінкою обвинуваченого. ОСОБА_4 позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як всі речові докази, які мають суттєве значення для кримінального провадження уже вилучені органом досудового розслідування та долучені до матеріалів; ОСОБА_4 не має необхідності перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та не збирається вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Тому, захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 вказувалось про доцільність зміни запобіжного заходу на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту з засосуванням спеціальних засобів, щодо клопотання прокурора відносно ОСОБА_14 не заперечував, стосовно інших обвинувачених з приводу продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження покладався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Прокурор заперечував проти клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , в зв`язку з його безпідставністю.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 вказував, що клопотання прокурора не містить доказів обґрунтованості обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому діяння, прокурором не зазначено в клопотанні про наявність доказів вини останнього, стійких соціальних зв`язків, зокрема обвинувачений має сім`ю та дітей. При цьому, прокурором в обгрунтування вказаного клопотання, в якості підстави для продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наводиться вчинення тяжкого злочину ОСОБА_6 , що саме по собі не можу бути безумовною підставою для продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в зв`язку з чим вважав за доцільне змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід на більш м`який. В задоволенні клопотань прокурора відносно інших обвинувачених підтримав думку захисників обвинувачених, при цьому, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на більш м`який у вигляді домашнього арешту підтримав та вважав його обгрунтованим.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 вказувала про необґрунтованість клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та вважала за доцільне змінити запобіжний захід на більш м`який - у вигляді домашнього арешту. З приводу клопотань прокурора про продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження відносно інших обвинувачених та щодо клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на більш м`який у вигляді домашнього арешту підтримала думку сторони захисту.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_11 вказував про необґрунтованість клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 та вважав за доцільне змінити запобіжний захід на більш м`який - у вигляді домашнього арешту. З приводу клопотань прокурора про продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження відносно інших обвинувачених та щодо клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на більш м`який у вигляді домашнього арешту покладався на думку сторони захисту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_13 вказував про необґрунтованість клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_12 та вважав за доцільне змінити запобіжний захід на більш м`який - у вигляді домашнього арешту. З приводу клопотань прокурора про продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження відносно інших обвинувачених та щодо клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на більш м`який у вигляді домашнього арешту покладався на розсуд суду.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_15 адвокат ОСОБА_16 не заперечувала з приводу продовження дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_15 у вигляді домашнього арешту у нічний час. З приводу клопотань прокурора про продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження відносно інших обвинувачених та щодо клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на більш м`який у вигляді домашнього арешту покладалась на розсуд суду.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_17 адвокат ОСОБА_18 , не заперечувала з приводу продовження дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_17 у вигляді домашнього арешту у нічний час. З приводу клопотань прокурора про продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження відносно інших обвинувачених та щодо клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на більш м`який у вигляді домашнього арешту покладалась на розсуд суду.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_19 адвокат ОСОБА_20 заперечував з приводу продовження дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_19 у вигляді домашнього арешту у нічний час та просив його змінити на особисте зобов`язання. З приводу клопотань прокурора про продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження відносно інших обвинувачених та щодо клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на більш м`який у вигляді домашнього арешту покладався на розсуд суду.

Обвинувачені підтримали думку своїх захисників.

Суд, вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання прокурора щодо продовження заходів забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 є такими, що підлягають до часткового задоволення, а клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, є таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.
Як встановлено в ч. 1 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Крім того, відповідно до ст.315 КПК України, суд під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, а також вирішити заходи продовження застосування заходів забезпечення кримінального провадження обраних під час досудового розслідування.
Суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .. Так, судом встановлено, що згідно ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначено розмір застави у розмірі 681 000 грн. Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 24.03.2021 року ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 05.03.2021 року скасовано та обрано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

В подальшому вказаний запобіжний захід був неодноразово продовжений рішенням суду. На даний час строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 11.02.2022 р..

Судом встановлено, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні в складі організованої злочинної групи особливо тяжких корисливих злочинів. Приймаючи до уваги той факт, що на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь- яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З огляду на ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

На даний час триває судове слідство у даному кримінальному провадженні, але своїх показань обвинувачений ОСОБА_6 суду до цього часу не надав.

Суд приходить до висновку, що встановлені при обранні та продовженні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, та що інший, більш м`який запобіжний захід, є недостатнім для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, та не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість клопотання прокурора та продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на вказані вище обставини та факти, суд приходить до переконливого висновку, що доводи прокурора про те, що подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, в зв`язку з існуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України, є доцільним та необхідним.

Разом з цим, суд приходить до висновку, що обставини зазначені захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 не є доведеними, вагомими, переконливими та такими, що свідчили б про безпідставність доводів прокурора з приводу обгрунтованості продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 . Так, судом встановлено, що згідно ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області відносно ОСОБА_8 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначено розмір застави у розмірі 681 000 грн. Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 24.03.2021 року ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 05.03.2021 року скасовано та обрано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

В подальшому вказаний запобіжний захід був неодноразово продовжений рішенням суду. На даний час строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 11.02.2022 р..

Судом встановлено, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні в складі організованої злочинної групи особливо тяжких корисливих злочинів. Приймаючи до уваги той факт, що на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь- яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Судом беззаперечно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 не має стійких соціальних зв`язків, ніде не працює, не має стійкого джерела доходів, що вказує про те, що перебуваючи на волі, він зможе продовжити свою злочинну діяльність вчиняючи інші умисні тяжкі та особливо тяжкі, корисливі злочини, з метою отримання незаконного джерела прибутку на проживання.

На даний час ОСОБА_8 не допитаний в ході судового слідства, котре розпочате та триває в рамках даного кримінального провадження.

Зважаючи на вказані вище обставини та факти, суд приходить до переконливого висновку, що подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, в зв`язку з існуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України, є доцільним та необхідним.

Зважаючи на вказані вище обставини та факти, суд приходить до висновку, що зазначені обставини захисником обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_9 з приводу наявності працевлаштування та міцних соціальних зв`язків останнього не є доведеними, вагомими, переконливими та такими, що свідчили б про безпідставність доводів прокурора з приводу обгрунтованості продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд, також приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 .. Так, судом встановлено, що згідно ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області відносно ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначено розмір застави у розмірі 681 000 грн.. Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 24.03.2021 року ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 05.03.2021 року скасовано та обрано відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

В подальшому вказаний запобіжний захід був неодноразово продовжений рішенням суду. На даний час строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 11.02.2022 р..

Судом встановлено, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні в складі організованої злочинної групи особливо тяжких корисливих злочинів. Приймаючи до уваги той факт, що на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_10 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь- яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З огляду на ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

На даний час обвинувачений ОСОБА_10 в ході судового слідства у даному кримінальному провадженні допитаний не був.

Під час розгляду клопотання прокурора судом не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою з урахуванням його стану здоров`я чи неможливість отримання медичної допомоги в місцях позбавлення волі.

В той же час, суд вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено, що встановлені при обранні та продовженні ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, та що інший, більш м`який запобіжний захід, є недостатнім для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, та не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість клопотання прокурора та продовження обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зважаючи на вказані вище обставини та факти, суд приходить до переконливого висновку, що доводи прокурора про те, що подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою, в зв`язку з існуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України, є доцільним та необхідним.

Зважаючи на вказані вище обставини та факти, суд приходить до висновку, що зазначені обставини захисником обвинуваченого ОСОБА_10 адвокатом ОСОБА_11 з приводу наявності працевлаштування та міцних соціальних зв`язків останнього не є доведеними, вагомими, переконливими та такими, що свідчили б про безпідставність доводів прокурора з приводу обгрунтованості продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора відносно обвинуваченого ОСОБА_12 щодо продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з наступних підстав.

Так, згідно ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області відносно ОСОБА_12 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначено розмір застави у розмірі 90 800 грн.. В подальшому вказаний запобіжний захід був неодноразово продовжений рішенням суду. На даний час строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 11.02.2022 р..

Судом встановлено, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні в складі організованої злочинної групи особливо тяжких корисливих злочинів. Приймаючи до уваги той факт, що на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_12 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь- яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Поряд з цим судом встановлено, що ОСОБА_12 не має стійких соціальних зв`язків, ніде не працює, не має стійкого джерела доходів, що вказує про те, що перебуваючи на волі, він зможе продовжити свою злочинну діяльність вчиняючи інші умисні тяжкі та особливо тяжкі, корисливі злочини з метою отримання незаконного джерела прибутку на проживання.

Зважаючи на вказані вище обставини та факти, суд приходить до переконливого висновку, що доводи прокурора про те, що подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_12 під вартою, в зв`язку з існуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України, є доцільним та необхідним.

Разом з цим, суд приходить до висновку, що обставини зазначені захисником обвинуваченого ОСОБА_12 адвокатом ОСОБА_13 не є доведеними, вагомими, переконливими та такими, що свідчили б про безпідставність доводів прокурора з приводу обгрунтованості продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування, в порядку передбаченому ст.199 цього кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

У відповідності до ухвал Октябрського районного суду м. Полтави від 04.08.2021 року відносно ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 продовжено захід забезпечення кримінального провадження у вигляді домашнього арешту, у нічний час з покладенням обов`язків.

Згідно ухвали Ленінського районного суду від 02 вересня 2021 року ОСОБА_14 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час.

Суд приходить до висновку про переконливість доводів прокурора про продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді домашнього арешту, у нічний час з покладенням обов`язків відносно обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_14 , оскільки відносно останніх існують ризики, які є підставою вважати, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, вчинили тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі; можуть незаконно впливати на свідків, та на потерпілих.

Поряд з цим, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження заходу забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою є таким, що до задоволення не підлягає, при цьому суд приходить до висновку про обгрутованість клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обраного ОСОБА_4 на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту за наступних підстав.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що згідно ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області обрано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначено розмір застави у розмірі 681 000 грн. 23 березня 2021 року ухвалою Полтавського апеляційного суду ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 05.03.2021 року скасовано та обрано відносно ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави. В подальшому вказаний запобіжний захід був неодноразово продовжений , термін якого на даний час спливає 11.02.2022 року.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно положень ст. 129 Конституції України проголошено, що однією з основних засад судочинства є законність.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду, і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Тримання особи під вартою може бути застосовано лише як тимчасовий запобіжний захід у разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи припинити його.
Відповідно до Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.
У відповідності до п. 9 Інформаційного Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 р. «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» виключною (єдиною) метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у ч. 1 ст. 177 КПК.
Підставою застосування запобіжного заходу згідно з ч. 2 ст. 177 КПК є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У розумінні ст. 9 Конституції України - Конвенція про захист прав людини, Протоколи до Конвенції та Рішення ЄСПЛ - є частиною національного законодавства.

Разом з цим, в клопотанні прокурора відсутні обґрунтування необхідності продовження тримання під вартою ОСОБА_4 з урахуванням рішень ЄСПЛ, а саме клопотання має ознаки формалізму, в ньому містяться лише посилання на ті обставини, на підставі яких обвинуваченому (на час обрання запобіжного заходу, - підозрюваному) ОСОБА_4 згідно ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та визначено розмір застави у розмірі 681 000 грн. 23 березня 2021 року ухвалою Полтавського апеляційного суду ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 05.03.2021 року скасовано та обрано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави. В подальшому вказаний запобіжний захід був неодноразово продовжений, термін якого на даний час спливає 11 лютого 2022 року.

Так, прокурор в своєму клопотанні посилається на ту обставину, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, що виключає підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Проте, суд критично відноситься до такої позиції прокурора, так як вона йде врозріз з практикою Європейського суду з прав людини. Зокрема, згідно положень ст. 5 Конвенції, та правової позиції ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «... тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою...».

Окрім того, слід вказати, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України , не тягне за собою автоматичного визнання його вини у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, він до винесення вироку вважається таким, який не винуватий у вчиненні злочину, який йому інкримінується, а тому суд вважає, що сам лише розмір санкції статті, по якій пред`явлене обвинувачення, не є достатнім чинником для тримання обвинуваченого під вартою.

При цьому, як зазначено в п. 143 Рішення ЄСПЛ «Бойченко проти Молдови» (№ 41088/05 від 11.07.2006р.) одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказання підст, з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню по справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатніми для ухвалення рішення про тримання заявника під вартою. Аналогічні висновки зроблено Європейським судом з прав людини в справах «Беччієв проти Молдови» та «Сарбан проти Молдови».

В рішенні ЄСПЛ «Клішин проти України» (№ 30671/04 від 23.02.2012 р.) вказано підстави для тримання під ватою мають бути підтверджені фактами.

В п.85 Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» (№ 40107/02 від 10.02.2011 р.), зазначено, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» (№72967/01 від 01.03.2007 р.) - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обгрунтованості до конкретної особи є порушенням п.4 ст.5 Конвенції.
Відповідно до висновків, викладених в Рішенні ЄСПЛ «Александер Макаров проти Росії» (№ 15217/07 від 12.03.2009 р.) національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.
В Рішенні ЄСПЛ «Мамедова проти Росії» (№ 7064/05 від 01.06.2006 р.) сказано, що посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.
В п. 51 Рішенні ЄСРПЛ «Летельє проти Франції» (від 26.06.1991 р.) попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі і не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.
У п. 33 рішення ЄСПЛ від 11.04.2013 у справі «Вєренцов проти України» ЄСПЛ зазначив, що відповідно до його усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним відправленням правосуддя, у рішенні судів мають адекватно зазначатися підстави, на яких вони ґрунтуються. Ступінь застосування цього обов`язку наводити підстави може змінюватися залежно від характеру рішення та повинен визначатися з огляду на обставини справи.
Як зазначено у окремій думці судді ЄСПЛ Калайджиєвої в рішенні «Шалімов проти України» від 04.03.2010 р.: будь-яка концепція «автоматичної законності» позбавлення свободи несумісна з принципами Конвенції і немає сумніву, що пункт 4 статті 5 Конвенції є процесуальною гарантією та засобом юридичного захисту проти такого тримання під вартою.
З огляду на зміст клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , воно має ознаки «автоматичної законності» позбавлення свободи, без обґрунтування такого тримання з огляду на норми КПК України та рішення Європейського суду з прав людини, оскільки прокурор в своєму клопотанні не надав нових, вагомих обставин, які б суд мав змогу застосувати як ризики, в розумінні ч. 1 ст. 177 КПК України, для подальшого тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому не містить клопотання і самих ризиків, передбачених законом.

Крім того, 15 грудня 2016 року ЄСПЛ було винесено рішення у справі «Ігнатов проти України» (далі Рішення), де було визнано заяву прийнятною та визнано, що мало місце порушення ст.5 Конвенції.

У п. 40 вказаного Рішення ЕСПЛ зазначено, що Суд нагадує, що питання про те, чи є розумним термін тримання особи під вартою не може оцінюватися абстрактно. Це питання повинно бути оцінено відповідно до особливостей кожного конкретного випадку, причини, наведених у рішеннях національних судових та слідчих органів, і задокументованих фактах, на які посилається заявник у його клопотанні про звільнення. Тривале тримання під вартою може бути виправдане у даному випадку, тільки якщо є конкретні ознаки існування суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує правило поваги до особистої свободи (див, серед іншого, Лабіта проти Італії, № 26772/95, § 153, БСИЯ 2000-ІУ, і Бузаджі проти Республіки Молдова, процитоване вище, § 90). В п.41 рішення у цій справі Суд зазначає, що тримання заявника під вартою тривало майже рік і вісім місяців. Серйозність звинувачень, висунутих проти нього і ризик його втечі були згадані в первісному рішенні про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Ці ж аргументи, а також ризик його впливу на хід розслідування, який був доданий незабаром (див. пункти 8 і 13), залишилися незмінними аж до винесення вироку, за винятком рішення від 1 жовтня 2013, яке не містило взагалі ніяких підстав (див пункти 12 і 34 вище). Таким чином, суди використовували ті ж підстави для продовження терміну тримання заявника під вартою. Проте, відповідно до параграфу 3 статті 5, обґрунтування будь-якого терміну тримання, незалежно від того, наскільки коротким цей термін є, повинно бути переконливо продемонстроване владою.

Що ж стосується ризику того, що обвинувачений може перешкодити належному проведенню судового розгляду, суд зазначає, що ризики не повинні прийматися абстрактно, але повинні бути підкріплені фактичними доказами. Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі важкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою, що знайшло свої відображення в рішенні ЄСПЛ "Строган проти України", № 30198/11, § 97, 6 жовтня 2016 p.

Крім того, в рішенні по справі "Осипенко проти України", №. 4634/04, §§ 77 і 79, 9 листопада 2010 року), вказано, що з плином часу для тривалого тримання заявника під вартою потрібне додаткове обґрунтування, але суди не надали жодних додаткових аргументів. Крім того, на жодному з етапів національні суди не розглянути будь-які інші превентивні заходи в якості альтернативи тримання під вартою. Викладені міркування є достатніми для того, щоб Суд прийшов до висновку, що мало місце порушення параграфу 3 статті 5 Конвенції».

Таким чином, суд вважає, що прокурор в судовому засіданні взагалі не довів тієї обставини, що ОСОБА_4 має намір переховуватися від суду, а просто обмежився посиланням ймовірність такого ризику, тобто вдався до припущення та формалізму у доведенні наявності такого ризику.

При вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання під вартою повинні бути надані додаткові вагомі докази того, що є наявна доцільність продовження такого строку і що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані. Обов`язок доказування вагомості застосування такого виняткового запобіжного заходу покладаєтьсясаме на сторону обвинувачення, зокрема, в даному випадку, - на прокурора, який заявив клопотання про продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Тобто, саме прокурором в процесі повинно бути надано такі докази неможливості зміни запобіжного заходу на більш м`який, які б не могли б бути піддані жодному сумніву.

Суд, в свою чергу, повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі "Кобець проти України" (Заява N 16437/04) від 14 лютого 2008 року зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (також рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Згідно положень ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно Постанови №14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2014 р. «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.
Аналізуючи доводи прокурора наведені у клопотанні про продовження дії запобіжного заходу у випгляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 прокурором приділено увагу ризикам поверхнево, не навівши жодних обґрунтувань. Зокрема прокурором зазначено, що обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, знищити, сховати, спотворити речові докази по кримінальному провадженню, проте не вказано яким способом, а також зазначено, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, проте жодних фактів на підтвердження даних обставин прокурором не наведено.

В той же час ЄСПЛ визнав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Прокурор, у свою чергу, не навів доказів реальної можливості незаконного впливу обвинуваченого на процес доказування у даному кримінальному провадженні, в тому числі і на обвинувачених та свідків.

Зокрема, прокурором у своєму клопотанні про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 не вказав будь-які дії вчиненні ним, які б свідчили про його переховування від органів досудового розслідування та/або суду, або про його наміри незаконно вплинути на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, знищити, сховати, спотворити речові докази по кримінальному провадженню, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу. Також в клопотанні прокурора не вказано, чи обвинувачений має достатні соціальні зв`язки, однак судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 одружений, має на утримання двох малолітніх дітей, на момент затримання обвинувачений ОСОБА_4 працював водієм - експедитором, мав стабільний дохід та постійне місце роботи.

Будь-яких інших обставин, які в свідчили про перешкоджання ОСОБА_4 кримінальному провадженню іншим чином, про можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа обвинувачується, підтверджених документально, прокурором суду не надано та не зазначено.

Стосовно загрози втечі, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, чи обвинувачений можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

Проте, жодного доказу, який би свідчив про дійсне існування таких ризиків прокурором в порушення вимог п. 2, 4 ч. 1 ст. 196 КПК України не зазначено та не надано.

Крім іншого, під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу мають бути оцінені в сукупності всі юридично значимі обставини, визначені в ст. 178 КПК України.

Суд при розгляді клопотання ретельно перевіряє дані про особу, щодо якої продовжується строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою (вік, здоров`я, сімейний стан, соціальна зайнятість особи, вид діяльності, місце проживання п.п. 3-10 ч. 1 ст. 178 КПК).

Отже, як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання зі своєю сім`єю АДРЕСА_5 , тобто у нього існують міцні соціальні зв`язки, також на утриманні обвинуваченого ОСОБА_4 перебуває двоє малолітніх дітей.

Твердження прокурора, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки вони передбачають перебування особи на волі, що дає підстави вчинити дії вказані у наведених ризиках, суд сприймає критично з огляду на наступне.

Так, КПК України передбачено два запобіжних заходи, які в розумінні ст. 5 Конвенції є позбавленням свободи. Ними є домашній арешт та тримання під вартою.

Судом при вирішенні клопотання прокурора насамперед враховується, що в частині, що стосується домашнього арешту, особа не ставиться у вкрай вразливе становище, то при обранні чи прожовженні особі тримання під вартою вона опиняється у неналежних умовах тримання та під повним контролем держави, тобто є цілком вразливою.

Запобіжні заходи застосовуються до осіб, відносно яких діє презумпція невинуватості. Такі заходи не мають нічого спільного з кримінальною відповідальністю та їх метою є лише заезпеченням дієвості кримінального провадження. У зв`язку з чим, законність їх обрання та належне забезпечення і дотримання прав та свобод людини під час застосування таких заходів вимагають від правоохоронних органів надзвичайної зваженості і обгрунтованості при прийнятті рішень про їх застосування, так як існує ймовірнісь притягнення невинного до відповідальності.

Так, вирішуючи клопотання прокурора про продовження раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 судом насамперед враховується те, що останній надав свої показання в яких заперечує будь-яку свою причетність до інкримінованих правопорушень, а також вказує про застосування до нього недозволених методів досудового розслідування , перебуває піл вартою під повним контролем держави майже рік, що є значним терміном позбавлення свободи, в розумінні ст. 5 Конвенції.

Таким чином, твердження прокурора про те, що всі інші альтернативні запобіжні заходи, в тому чсилі домашній арешт, передбачає перебування осби на волі є хибним і не грунтується на усталеній практиці Європейсього суду з прав людини та суперечить вимогам ст. 5 Конвенції.

Враховуючи, що в судовому засіданні прокурором не доведено належним чином наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, що б обґрунтовувало недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, суд задля дотримання принципу верховенства права, шляхом забезпечення суворого дотримання алгоритму заоконності, необхідності, обгрунтованості, пропорційності, вмотивованості альтернативних запобіжних заходів у поєднанні з врахуванням конкретних (індивідуальних) обставин особи, приходить до переконання, що цілодобовий домашній арешт без застосування спеціального засобу у вигляді електронного браслету, як більш м`який запобіжний захід, забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також в повній мірі зможе запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших обвинувачених, у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177-179, 181,182, 183, 197, 331, 376 КПК України, Інструкції про порядок виконання органами Національної поліції ухвал слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та про зміну раніше обраного запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, затвердженої Наказом МВС № 654 від 13.07.2016 року, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні про продовження терміну дії заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинувачених, вжитих в рамках кримінального провадження № 0000025 від 21.01.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_12 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінаьних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185, ч.2 ст. 27, ч.4 ст. 187 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 185 КК України задовольнити частково.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити, з утриманням в ДУ "Полтавська установа виконання покарань №23" строком на 60 днів, починаючи з 16 год. 40 хв. 07 лютого 2022 року по 16 год. 40 хв. 07 квітня 2022 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою продовжити, з утриманням в ДУ "Полтавська установа виконання покарань №23", строком на 60 днів, починаючи з 16 год. 40 хв. 07 лютого 2022 року по 16 год. 40 хв. 07 квітня 2022 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вигляді тримання під вартою продовжити, з утриманням в ДУ "Полтавська установа виконання покарань №23", строком на 60 днів, починаючи з 16 год. 40 хв. 07 лютого 2022 року по 16 год.40 хв. 07 квітня 2022 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вигляді тримання під вартою продовжити, з утриманням в ДУ "Полтавська установа виконання покарань №23", строком на 60 днів, починаючи з 16 год. 40 хв. 07 лютого 2022 року по 16 год.40 хв. 07 квітня 2022 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вигляді домашнього арешту, у нічний час, з 22:00 до 06:00 год., за адресою: Полтавська область, м. Карлівка, вул. Полтавський шлях, 64 - продовжити, строком на 60 днів, починаючи з 16 год. 40 хв. 07 лютого 2022 року по 16 год. 40 хв. 07 квітня 2022 року, поклавши на нього обов`язки: прибувати за кожною окремою вимогою суду, слідчого та прокурора у встановлений у вимозі час; не залишати свого проживання: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого проживання; утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками, для запобігання спробам незаконно впливати на вказаних осіб; не виїжджати за межі Полтавського (Карлівського) району Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

Строк застосування запобіжного заходу рахувати з 07 лютого 2022 року по 07 квітня 2022 року включно.

Виконання ухвали в частині дотримання ОСОБА_15 покладених на нього обов`язків доручити Відділу поліції №3 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області, контроль за виконанням запобіжного заходу ОСОБА_15 покласти на прокурора.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вигляді домашнього арешту, у нічний час, з 22:00 до 06:00 год., за адресою: АДРЕСА_2 - продовжити, строком на 60 днів, починаючи з 16 год. 40 хв. 07 лютого 2022 року по 16 год. 40 хв. 07 квітня 2022 року, поклавши на нього обов`язки: прибувати за кожною окремою вимогою суду, слідчого та прокурора у встановлений у вимозі час; не залишати свого проживання: АДРЕСА_2 в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого проживання; утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками, для запобігання спробам незаконно впливати на вказаних осіб; не виїжджати за межі Полтавського (Карлівського) району Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

Строк застосування запобіжного заходу рахувати з 07 лютого 2022 року по 07 квітня 2022 року включно.

Виконання ухвали в частині дотримання ОСОБА_17 покладених на нього обов`язків доручити Відділу поліції №3 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області, контроль за виконанням запобіжного заходу відносно ОСОБА_17 покласти на прокурора.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вигляді домашнього арешту, у нічний час, з 22:00 до 06:00 год., за адресою: АДРЕСА_3 - продовжити, строком на 60 днів, починаючи з 16 год. 40 хв. 07 лютого 2022 року по 16 год. 40 хв. 07 квітня 2022 року, поклавши на нього обов`язки: прибувати за кожною окремою вимогою суду, слідчого та прокурора у встановлений у вимозі час; не залишати свого проживання: АДРЕСА_3 в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого проживання; утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками, для запобігання спробам незаконно впливати на вказаних осіб; не виїжджати за межі Полтавського району Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

Строк застосування запобіжного заходу рахувати з 07 лютого 2022 року по 07 квітня 2022 року включно.

Виконання ухвали в частині дотримання ОСОБА_19 покладених на нього обов`язків доручити Відділу поліції №3 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області, контроль за виконанням запобіжного заходу відносно ОСОБА_19 покласти на прокурора.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у вигляді домашнього арешту, у нічний час, з 22:00 до 06:00 год., за адресою: АДРЕСА_4 - продовжити, строком на 60 днів, починаючи з 16 год. 40 хв. 07 лютого 2022 року по 16 год. 40 хв. 07 квітня 2022 року, поклавши на нього обов`язки: прибувати за кожною окремою вимогою суду, слідчого та прокурора у встановлений у вимозі час; не залишати свого проживання: АДРЕСА_4 в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого проживання; утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками, для запобігання спробам незаконно впливати на вказаних осіб; не виїжджати за межі Полтавського (Карлівського) району Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

Строк застосування запобіжного заходу рахувати з 07 лютого 2022 року по 07 квітня 2022 року включно.

Виконання ухвали в частині дотримання ОСОБА_14 покладених на нього обов`язків доручити Відділу поліції №3 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області, контроль за виконанням запобіжного заходу відносно ОСОБА_14 покласти на прокурора.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити, а в задоволенні клопотання прокурора відносно ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити за безпідставністю .

Обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженцю с. Верхня Ланна, Карлівського району Полтавської області, українцю, громадянину України, одруженому, працюючому, раніше не судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_5 , міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, змінити на запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт, негайно звільнивши його з - під варти в залі судового засідання після проголошення ухвали на підставі ч.5 ст. 202 КПК України.
Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до обвинуваченого ОСОБА_4 застосувати строком на два місяці.
Цілодобовий домашній арешт застосувати без використання засобів електронного контролю.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до суду, який розглядає кримінальне провадження № 531/1838/21, за першою вимогою;

-цілодобово не залишати без дозволу суду місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 ;

-утримуватися від спілкування в позасудовому порядку з потерпілими ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та свідками у кримінальному провадженні № 531/1838/21.

Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно прибути до місця свого проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 .

Строк дії ухвали 60 днів з 07 лютого 2022 року о 16:40 годин до 07 квітня 2022 року о 16:40 години включно.

Виконання ухвали в частині дотримання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків доручити Відділу поліції №3 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області, контроль за виконання запобіжного заходу відносно ОСОБА_27 покласти на прокурора.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що порушення умов домашнього арешту може бути наслідком застосування грошового стягнення чи застосування більш суворішого запобіжного заходу, зокрема, тримання під вартою.

Відділу поліції №3 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області негайно поставити на облік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженця с. Верхня Ланна, Карлівського району Полтавської області, українця, громадянина України, одруженого, працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_5 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала суду в частині звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти та застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня оголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1