Справа № 591/5296/19
Провадження № 1-кп/591/168/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2021 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в Зарічному районному суді м. Суми кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Косівщина, Сумського р-ну, Сумської обл., громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не працюючої, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої

за ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України,

в с т а н о в и в:

23.04.2019, точного часу не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , з барсетки, яка знаходилася в підсобному приміщенні зазначеного домоволодіння, з корисливих мотивів викрала офіційний документ, а саме банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 на ім`я потерпілого ОСОБА_5 .

Не зупинившись на скоєному, 24.04.2019, близько 19:51 год., ОСОБА_6 , знаходячись біля банкомату, який розташований за адресою м. Суми, вул. 1-а Набережна р. Стрілки, 10, використовуючи банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 на ім`я потерпілого ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, шляхом зняття коштів з банківської картки таємно викрала грошові кошти в сумі 4000 грн. Після цього, 25.04.2019, близько 09:41 год., ОСОБА_6 , знаходячись біля банкомату, який розташований за адресою м. Суми, вул. Горького, 41, використовуючи банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» N НОМЕР_2 на ім`я потерпілого ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, шляхом зняття коштів з банківської картки таємно викрала грошові кошти в сумі 8000 грн., чим спричинила потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду в загальному розмірі 12000 грн.

Свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень при зазначених обставинах ОСОБА_6 в судовому засіданні не визнала та пояснила, що дійсно разом зі своєю сім`єю приблизно до кінця квітня 2019 проживала за адресою АДРЕСА_2 , зазначений будинок винаймала у подружжя ОСОБА_7 . Банківську картку у потерпілого вона не крала, коштів з неї не знімала. З зазначеного будинку вона виїхала на інше місце проживання після того, як подружжя ОСОБА_7 звинуватило її у викраденні банківської картки та коштів.

Не зважаючи на такі пояснення обвинуваченої її вина у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що дійсно обвинувачена в квітні 2019 проживала за адресою АДРЕСА_2 , він з дружиною дозволили їй там жити, щоб ОСОБА_6 доглядала за подвір`ям. В ніч з 23.04.2019 на 24.04.2019 він перебував за вказаною адресою та різав свиней разом з іншими особами. Територія дворища огорожена, коли різали свиней поряд знаходилися собаки, які постійно гавкали та сторонні особи не могли зайти до дворища. Він переодягнувся в літній кухні, там в барсетці залишив свою банківську картку. ОСОБА_6 мала вільний доступ до літньої кухні. Відсутність банківської картки він виявив 26.04.2019, подумав що забув картку в банкоматі та пішов до банку і отримав нову. В червні йому зателефонували з банку і спитали, чому він не гасить кредит. Коли прийшов до банку йому там повідомили, що з його банківської картки 24.04.2019 було знято 4000 грн. та 25.04.2019 було знято 8000 грн. В службі безпеки банку він та його дружина переглянули відео з камер банкомату та впізнали ОСОБА_6 як особу, яка знімала гроші з банківської картки. Також дружина впізнала номер телефону, який був зазначений як фінансовий номер до банківської картки, це був номер телефону, яким користувалася ОСОБА_6 . Також пояснив, що обвинувачена знала число, місяць та рік його народження, а пінкод картки був день та місяць його народження.

Свідок ОСОБА_8 підтвердила факт проживання ОСОБА_6 в зазначеному в обвинуваченні будинку станом на 23.04.2019, зазначила, що дійсно у її чоловіка була викрадена банківська картка та у зв`язку з цим вона їздила до банку і дивилася відео з камер банкоматів, під час перегляду відео вона впізнала ОСОБА_6 як особу, яка знімала гроші з картки. Після цього вона спілкувалася з ОСОБА_6 та остання визнавала, що це саме вона викрала банківську картку та зняла грошові кошти.

З матеріалів тимчасового доступу (т.1 а.п.66-86) вбачається, що дійсно з банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 були зняті грошові кошти 24 та 25 квітня 2019 року в розмірах, зазначених в обвинуваченні. Зазначеними матеріалами, а саме скріншотами з камер спостереження, підтверджується, що грошові кошти знімала саме ОСОБА_6 . Також з зазначених матеріалів вбачається, що в період з 24 по 26 квітня 2019 номер телефону НОМЕР_3 був зазначений як фінансовий номер телефону до банківської карти АТ КБ «ПриватБанк» N НОМЕР_2 .

Під час дослідження письмових доказів обвинувачена ОСОБА_6 пояснила, що дійсно користувалася номером телефону НОМЕР_3 , однак вона за 2 роки до цих подій заблокувала цей номер і викинула картку. Станом на час розгляду кримінального провадження близько 2-х років користується № НОМЕР_4 .

З матеріалів тимчасових доступів до операторів мобільного зв`язку (т.1 а.п.87-100) вбачається, що абоненти № НОМЕР_4 та № НОМЕР_3 в певний час перебували за одними і тими ж адресами, що дає підстави вважати, що обидва номери використовувались однією особою.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що дійсно близько 2-х років тому проживав разом з ОСОБА_6 в будинку, який винаймали у подружжя ОСОБА_7 , про крадіжку коштів йому нічого не відомо.

Зазначеними доказами підтверджується, що ОСОБА_6 в момент викрадення картки знаходилася в домоволодінні, де була вона була викрадена, на наступний день фінансовий номер телефону був змінений на номер телефону, яким користувалася ОСОБА_6 , остання знімала грошові кошти з викраденої банківської картки.

Пояснення ОСОБА_6 в частині непричетності до крадіжки повністю спростовуються зазначеними вище доказами.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_6 доведена в повному обсязі та її дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 185 КК України, оскільки вона таємно викрала чуже майно, а також за ч.1 ст. 357 КК України, так як вона з корисливих мотивів викрала офіційний документ.

При призначенні ОСОБА_6 виду і міри покарання суд враховує ступінь тяжкості та обставини вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , є наявність на утриманні неповнолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, наявність обставини, що пом`якшує покарання, всі обставини справи, суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_6 за ст. 185 ч.1 КК України у виді громадських робіт, за ст. 357 ч.1 КК України у виді штрафу, призначивши остаточне покарання з врахуванням вимог ч.1 ст. 70 КК України, так як це покарання буде необхідним і достатнім для її виправлення.

Потерпілим ОСОБА_5 був заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_6 про стягнення майнової шкоди в розмірі 13200 грн.

Обвинувачена позов не визнала, пояснила, що кошти у потерпілого не викрадала.

У відповідності зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями фізичної особи потерпілому відшкодовується особою, яка завдала шкоду.

Судом встановлено, що внаслідок дій обвинуваченої потерпілому була заподіяна майнова шкода в розмірі 13200 грн., зокрема це сума викрадених коштів та відсотки за користування кредитом, що підтверджується квитанцією про погашення заборгованості, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України,

у х в а л и в:

Визнати винною ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт строком 120 годин;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання за цим вироком ОСОБА_6 у виді громадських робіт строком 120 годин.

Позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_5 13200 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом 30 діб з моменту його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1