Провадження № 11-кп/4820/542/21
Справа № 682/2646/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції з ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» та Славутським міськрайонним судом Хмельницької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 15 грудня 2020 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2021 року,
в с т а н о в и л а :
Цим вироком

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, розлучений, непрацевлаштований, без реєстрації місця проживання, має судимості:
-- 16 червня 1998 року Бучацьким районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.140, ст.ст.44, 46-1 КК України до 1 року позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік;
-- 07 лютого 2000 року цим же судом за ч.3 ст.140 КК України 1960 року на 3 роки позбавлення волі;
-- 10 квітня 2000 року цим же судом за ч.3 ст.140, ст.42 КК України 1960 року на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
-- 21 березня 2003 року цим же судом за ч.3 ст.185, ст.71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
-- 15 лютого 2007 року цим же судом за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі;
-- 20 вересня 2011 року цим же судом за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
-- 25 січня 2018 року Бережанським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.310 КК України на 4 роки позбавлення волі;
-- 11 квітня 2018 року цим же судом за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ст.70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. 22 серпня 2018 року Апеляційним судом Тернопільської області вирок Бережанського районного суду від 11 серпня 2018 року змінено та засуджено за ст.185 ч.2, 185 ч.3, 263 ч.1, ст.70 КК України на строк 4 роки позбавлення волі. Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 28 серпня 2019 року невідбуту частину покарання замінено на обмеження волі строком 1 рік 9 місяців 10 днів. Згідно ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 06 жовтня 2020 року звільнений 15 жовтня 2020 року умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання у виді обмеження волі строком 6 місяців 25 днів,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.81, ч.1 ст.71, п."б" ч.1 ст.72 КК України ОСОБА_8 частково приєднано до призначеного покарання невідбуту частину покарання та остаточно визначено до відбуття покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання ухвалено рахувати з моменту затримання 23 грудня 2020 року, зараховано до строку відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу ОСОБА_8 ухвалено залишити утримання під вартою, але не більше як на строк до 19 липня 2021 року.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати на проведення експертизи в сумі 1 144,15 грн.
Речові докази, а саме, чоловічу сумку-бананку марки «JINGPIN» сірого кольору, мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «М1908С3КG (Redmi 8А)» 2/32 Gb Blue Global, які були повернуті потерпілому ОСОБА_9 , ухвалено залишити в його користуванні.
За вироком суду, ОСОБА_8 будучи раніше судимим, востаннє 11 квітня 2018 року Бережанським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ст.70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, 22 серпня 2018 року Апеляційним судом Тернопільської області вирок Бережанського районного суду від 11 серпня 2018 року змінено та засуджено ОСОБА_8 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі, ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 28 серпня 2019 року невідбуту частину покарання ОСОБА_8 було замінено на обмеження волі строком 1 рік 9 місяців 10 днів, якого згідно ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 06 жовтня 2020 року звільнено 15 жовтня 2020 року умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання у виді обмеження волі строком 6 місяців 25 днів, маючи незняту та непогашену судимість, на шлях виправлення не став та вчинив нове, умисне, корисливе кримінальне правопорушення (злочин) за наступних обставин.

14 грудня 2020 близько 13-ї год ОСОБА_8 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_9 , керуючись корисливим мотивом, з метою викрадення чужого майна та особистого незаконного збагачення, скориставшись неуважністю потерпілого, з вішака для одягу, що знаходиться в кухонній кімнаті, таємно, повторно викрав чоловічу сумку-бананку марки «JINGPIN», сірого кольору, вартістю 200 грн, у якій знаходилися: мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «М1908С3КG (Redmi 8А)» 2/32 Gb Blue Global, вартістю 2 501 грн 67 коп, 2 000 доларів США, що за курсом Національного Банку України становить 55 933 грн 20 коп, чоловічий шкіряний гаманець, чорного кольору, вартістю 100 грн, у якому знаходилися грошові кошти 4 000 польських злотих, що за курсом Національного Банку України становить 30 549 грн 60 коп, та 1 000 грн, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 90 284 грн 47 коп.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст.185 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просив покарання щодо нього змінити та призначити його в меншому обсязі, бо вважав призначене йому судом першої інстанції покарання дуже суворим.
Зазначав, що повністю визнав вину та розкаявся у вчиненому злочині.
Посилався на те, що показання свідків та потерпілого у кримінальному провадженні є повністю неправдивими.

На переконання апелянта, є певні розбіжності у показаннях, які давалися ними на досудовому слідстві та в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги; пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; заперечення прокурора ОСОБА_6 проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Апеляційний перегляд оскаржуваного вироку здійснюється у відповідності з вимогами ч.1 ст.404 КПК України, в межах поданої апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості, правильності кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про необхідність призначення йому більш м`якого покарання не знайшли свого підтвердження під час перегляду вироку апеляційним судом.
Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що місцевий суд обґрунтовано, з урахуванням норм чинного законодавства, призначив обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.185 КК України (із застосуванням ч.4 ст.81, ч.1 ст.71, п. «б» ч.1 ст.72 КК України) у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Призначене обвинуваченому покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, зазначеним у ст.65 КК України, оскільки місцевий суд призначив покарання у межах, встановлених санкцією статті, інкримінованого злочину, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які б пом`якшували ОСОБА_8 покарання, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив злочину.
Окрім того, обвинувачений ОСОБА_8 є раніше неодноразово судимим, незадовго до скоєння злочину звільнився з місць обмеження волі достроково на невідбутий термін 6 місяців 25 днів.
Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без його ізоляції від суспільства.
Визначаючи вид та міру покарання суд, окрім наведених вище обставин, також урахував характер і обсяг вчинених злочинних дій та їх наслідки, всі відомості про особу обвинуваченого, його поведінку до та після вчинення злочину, відсутність обставин, які б пом`якшували покарання, наявність однієї обставини, яка обтяжує покарання. При цьому суд урахував думку потерпілого ОСОБА_9 , який у суді першої інстанції вказував, що обвинувачений ОСОБА_8 повинен понести відповідне покарання за вчинене, адже він позбавив його значної суми коштів, які він заробляв своєю працею протягом півроку. Відтак, місцевий суд прийшов до висновку, що ОСОБА_8 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення з реальним його відбуванням.

Колегія суддів погоджується, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 такими, що на увагу не заслуговують.

Усі вказані обставини в апеляційній скарзі були досліджені та брались до уваги судом першої інстанції при розгляді її по суті.

Підстав для зміни вироку суду щодо ОСОБА_8 та пом`якшення йому покарання колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 407, 418, 419, 426 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Вирок Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому її копії.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4