Провадження №1кп/202/495/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровськау складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0000452 від 05 серпня 2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Кільчень Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянин України, має повну загальну середню освіту, неодружений, офіційно не працевлаштований, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
-11.10.2021 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 12 днів;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2021 року близько о 16 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 , маючи не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, розмовляючи по мобільному телефону з невстановленою особою, проходячи повз будинок АДРЕСА_3 , біля під`їзду № 4 побачив раніше йому не знайомого малолітнього ОСОБА_5 , який в руках утримував мобільний телефон марки «XiaomiPOCOM 3» 4/128 GbROM, sn: НОМЕР_1 , imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 , що належить матері ОСОБА_5 ОСОБА_6 . В цей час ОСОБА_5 сидів на лавці спільно з товаришем - ОСОБА_7 та разом грались вказаним телефоном.
ОСОБА_4 , керуючись раптово виниклим злочинним умислом, направленим на повторне, відкрите викрадення чужого майна, визначив мобільний телефон марки «Xiaomi POCO M 3» 4/128 GbROM, sn: НОМЕР_1 , imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 об`єктом свого злочинного посягання.
Після чого ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що його незаконні дії будуть відкритими для оточуючих, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, пішим ходом наблизився до малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_7 та діючи відкрито, повторно, умисно, з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, присів на лавку поряд з останніми. Далі, ОСОБА_4 , закінчивши розмову по мобільному телефону, повністю сконцентрувавшись на об`єкті свого злочинного посягання проти волі власника, своєю рукою схопив за корпус мобільний телефон марки «Xiaomi POCOM 3» 4/128 Gb ROM, sn: НОМЕР_1 , imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 , що перебував в руках ОСОБА_5 та шляхом ривку із достатньою силою, вирвав з правої руки останнього належний ОСОБА_6 вказаний мобільний телефон, після чого, утримуючи викрадений телефон, зник з місця вчинення злочину.
У цей час, малолітній ОСОБА_5 побачивши злочинний намір ОСОБА_4 та усвідомлюючи характер здійснюваних дій, сприймаючи їх як злочинні, вимагав у останнього повернути викрадене майно, намагався його наздогнати, кричав услід.
У свою чергу ОСОБА_4 розуміючи, що ОСОБА_5 розуміє протиправний характер здійснюваної ним дії, але не бажаючи відмовлятися від своїх злочинних намірів, з метою утримання викраденого майна, діючи відкрито з місця скоєння злочину зник.
В подальшому ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 4936 грн. 36 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і пояснив, що злочин вчинив відповідно до обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме 04.08.2021 року, проходячи повз будинок АДРЕСА_3 , біля під`їзду № 4, вирвав з рук у малолітнього ОСОБА_5 мобільний телефон, після чого втік, незважаючи на вимоги останнього зупинитись.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, в письмовій заяві просила розглянути справу у її відсутність. З урахуванням того, що у відсутність потерпілої можливо встановити всі фактичні обставини справи, справу розглянуто у її відсутність.
За таких обставин, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним допит свідків щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежитись допитом обвинуваченої, потерпілої та дослідженням письмових доказів. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази та матеріали, що характеризують обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 доведена повністю і він повинен нести кримінальну відповідальність за відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжких злочинів, особу винного, який раніше судимий, характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
З врахуванням наведених обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ч.4 ст.70 КК України.
Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_4 та попередженню нових злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у сумі 150,00 грн.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання за цим вироком та невідбутої частини покарання за попереднім вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2021 року за ч.2 ст.186, ч.1 ст.71 КК України, остаточно визначити покарання у виді 4 (чотирьох) років одного місяця позбавлення волі.
Строк покарання обвинуваченому обчислювати, відповідно до вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2021 року за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 71 КК України з 22.09.2021 року.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню обвинуваченому не обирався.

Речові докази: мобільний телефон марки «Xiaomi POCO M 3» 4/128 Gb ROM, - залишити власнику - потерпілій ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави, судові витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи у сумі 150,00 грн.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_8