Провадження № 1-кп/161/276/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 30 листопада 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001045 від 14.09.2020, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Новий Двір Турійського району Волинської області, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , громадянин України, освіта середня, одружений, військовослужбовець ВЧ НОМЕР_1 , несудимий,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.190, ч.3 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В

Обвинувачений ОСОБА_3 у січні 2020 року, точної дати слідством не встановлено, будучи працівником правоохоронного органу, всупереч інтересам служби, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, з метою протиправного збагачення, в ході спілкування із поліцейським взводу №1 роти №1 батальйону УПП у Волинській області ОСОБА_5 , повідомив їй, що у зв`язку із тим, що він навчається на 2 курсі заочної форми навчання Луцького інституту розвитку людини вищого навчального закладу «Відкритий університет розвитку людини», йому стало відомо про набір студентів у вказаний вищий навчальний заклад на заочну форму навчання, спеціальність «Право», та запитав ОСОБА_5 з приводу її бажання навчатись у Луцькому інституті розвитку людини вищого навчального закладу «Відкритий університет розвитку людини», на що вона відповіла, що згодом надасть відповідь.
Надалі, у 20 числах січня 2020 року, точної дати та часу слідством не встановлено, ОСОБА_5 в ході спілкування із ОСОБА_3 повідомила, що прийняла рішення поступити на навчання у Луцький інститут розвитку людини вищого навчального закладу «Відкритий університет розвитку людини», на заочну форму, у зв`язку із чим ОСОБА_3 зазначив, що невдовзі дізнається про умови поступлення у вказаний університет, в тому числі, про перелік документів, які необхідно подати абітурієнту для влаштування на навчання.
Після цього, 25.01.2020, о 16 год. 48 хв., ОСОБА_3 за допомогою месенджера «Telegram» із свого номера оператора мобільного зв`язку: НОМЕР_2 , - надіслав ОСОБА_5 на номер оператора мобільного зв`язку: НОМЕР_3 , повідомлення наступного змісту: «Вітаю, ти поступила, вже в групі», - та перелічив документи, які необхідно подати ОСОБА_5 , а саме, ксерокопії паспорта громадянина України, картки платників податків, атестату про повну загальну освіту та додатків до нього.
Наприкінці січня 2020, точної дати та часу слідством не встановлено, ОСОБА_5 в ході зустрічі із ОСОБА_3 передала йому зазначені копії документів. В ході цієї розмови ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_5 завідомо неправдиву інформацію про те, що копії зазначених документів він передасть службовій особі ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_7 , яка займається питанням поступлення ОСОБА_5 на навчання у згаданий інститут та невдовзі дізнається про суму грошових коштів, яку необхідно оплатити за перший рік навчання, про що додатково повідомить ОСОБА_5 .
Надалі, на початку лютого, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, близько 20 години ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, з метою протиправного збагачення, зустрівся із ОСОБА_5 за місцем її фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 , та в ході розмови повідомив, що сума грошових коштів за перший рік навчання становитиме 11 200 грн., зазначивши при цьому про необхідність надання йому зазначеної суми грошових коштів для подальшої їх передачі вказаній працівниці ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка у свою чергу, з його слів, мала перерахувати ці кошти у встановленому законодавством порядку на банківський рахунок навчального закладу.
При цьому ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з метою протиправного збагачення, ввівши ОСОБА_8 в оману з приводу можливості сприяння ним в укладенні між потерпілою та адміністрацією Луцького інституту розвитку людини вищого навчального закладу «Відкритий університет розвитку людини» договору про навчання на заочній формі навчання, спеціальності «Право», не мав наміру передавати грошові кошти у вказаній сумі, достовірно знаючи, що у нього відсутні можливості будь-якого впливу на службових осіб адміністрації навчального закладу щодо прийняття студентів на навчання у вказаний навчальний заклад всупереч правилам прийому у Луцький інститут розвитку людини вищого навчального закладу «Відкритий університет розвитку людини».
Разом з тим, потерпіла ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що ОСОБА_3 , перебуваючи з нею у дружніх стосунках, навчаючись на 2 курсі заочної форми навчання Луцького інституту розвитку людини вищого навчального закладу «Відкритий університет розвитку людини», будучи введеною ним в оману стосовно наявності у нього знайомств із числа осіб, які можуть вплинути на позитивне вирішення адміністрацією вказаного вищого навчального закладу рішення щодо прийняття на навчання абітурієнта, зможе передати службовим особам Луцького інституту розвитку людини вищого навчального закладу «Відкритий університет розвитку людини» документи, необхідні для поступлення та грошові кошти за оплату поточного року навчання, тим самим викликавши у неї впевненість у необхідності надання такої суми грошових коштів, погодилась на вчинення зазначених дій.
Надалі, ОСОБА_3 , не маючи наміру передавати вказану суму грошових коштів «особі на ім`я ОСОБА_7 » чи будь-яким іншим особам, а також вносити зазначені грошові кошти на рахунок навчального закладу, того ж дня близько 20 години шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_5 у розмірі 11 200 грн., які вона йому добровільно надала з метою здійснення оплати за навчання у Луцькому інституті розвитку людини вищого навчального закладу «Відкритий університет розвитку людини», чим заподіяв потерпілій майнової шкоди на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачене ч.1 ст.190 КК України.
Так, у червні, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , обіймаючи посаду поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, повторно, з метою протиправного збагачення, в ході розмови повідомив ОСОБА_5 завідомо неправдиву інформацію, що він оплатив за себе грошові кошти у розмірі 1700 грн. за навчальні матеріали для підготовки до сесії, і зазначив про необхідність надання йому ОСОБА_5 грошових коштів у такій же сумі для подальшої передачі службовим особам адміністрації Луцького інституту розвитку людини вищого навчального закладу «Відкритий університет розвитку людини», за навчальні матеріали для підготовки до сесії, на що ОСОБА_5 погодилась.
При цьому ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, повторно, з метою протиправного збагачення, повідомив ОСОБА_8 завідомо неправдиву інформацію з приводу можливості сприяння ним в оплаті за навчальні матеріали для підготовки до сесії, шляхом надання нею грошових коштів у сумі 1700 грн. адміністрації Луцького інституту розвитку людини вищого навчального закладу «Відкритий університет розвитку людини».
Після цього, того ж дня, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , не маючи наміру передавати вказану суму грошових коштів відповідним особам адміністрації вказаного навчального закладу, шляхом обману, повторно, заволодів грошовими коштами ОСОБА_5 у розмірі 1700 грн., які вона йому надала у готівковій формі в ході зустрічі за місцем її фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 , чим заподіяв потерпілій майнової шкоди на вказану суму.
Крім цього, 04.07.2020 о 17 год. 59 хв. ОСОБА_3 , обіймаючи посаду поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, повторно, з метою протиправного збагачення, за допомогою месенджера «Telegram» із свого номера оператора мобільного зв`язку: НОМЕР_2 , - надіслав ОСОБА_5 на номер оператора мобільного зв`язку: НОМЕР_3 , - повідомлення наступного змісту: «Танцюй, в тата гроші взяв, заплатив за тебе та за себе», повідомивши їй завідомо неправдиву інформацію, що суму грошових коштів у розмірі 11 700 грн. він за рахунок коштів батька оплатив у відповідності до договору про навчання за 2021 рік за себе та аналогічну суму нібито заплатив за ОСОБА_5 . При цьому він запитав, чи згідна ОСОБА_5 повернути сплачені ним грошові кошти за навчання, на що ОСОБА_5 погодилась та зазначила, що з урахуванням наявних їх боргових відносин сума грошових коштів у якості сплати за 2021 рік становитиме 10 400 грн., на що він погодився.
При цьому ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, повторно, з метою протиправного збагачення, ввів ОСОБА_8 в оману з приводу здійснення ним оплати грошових коштів у сумі 11 700 грн. за 2021 рік навчання потерпілої у Луцькому інституті розвитку людини вищого навчального закладу «Відкритий університет розвитку людини», в дійсності не маючи наміру передавати вказані грошові кошти у зазначеній сумі службовим особам адміністрації вказаного навчального закладу з метою оплати навчання ОСОБА_5 за 2021 рік.
Надалі, ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з метою протиправного збагачення, повторно заволодів грошовими коштами ОСОБА_5 у розмірі 2 400 грн., які потерпіла 06.07.2020 перерахувала на банківську карту ОСОБА_3 «Ощадбанк»: НОМЕР_4 , - із своєї банківської картки: НОМЕР_5 , - в якості частини обумовлених коштів за наступний рік навчання, чим заподіяв потерпілій майнової шкоди на вказану суму.
Через декілька днів після цього, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з метою протиправного збагачення, шляхом обману, повторно заволодів грошовими коштами ОСОБА_5 у розмірі 4700 грн., які вона йому надала у готівковій формі в якості частини обумовлених коштів за наступний рік навчання, за місцем її фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 , чим заподіяв потерпілій майнової шкоди на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України.
Так, в ході досудового розслідування встановлено, що 04.07.2020 о 17 год. 59 хв. ОСОБА_3 , обіймаючи посаду поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, заволодівши шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_5 у розмірі 11 200 грн., які вона йому надала з метою здійснення оплати за навчання у Луцькому інституті розвитку людини вищого навчального закладу «Відкритий університет розвитку людини» за поточний рік навчання, грошовими коштами у розмірі 1700 грн. для придбання навчальних матеріалів, а також грошовими коштами у розмірі 7100 грн., які потерпіла надала ОСОБА_3 з метою здійснення оплати за навчання у Луцькому інституті розвитку людини вищого навчального закладу «Відкритий університет розвитку людини» за 2021 рік навчання, достовірно знаючи, що адміністрацією вказаного навчального закладу не укладено договору про навчання із ОСОБА_5 , організував підроблення невстановленою особою у невстановленому місці та у невстановлений час іншого офіційного документа, який видається та посвідчується установою, і який надає особі певні права договору про навчання ОСОБА_5 на заочній формі навчання, спеціальність «Право», укладеного потерпілою із директором Луцького інституту розвитку людини вищого навчального закладу «Відкритий університет розвитку людини» ОСОБА_9 , в частині внесення завідомо неправдивих відомостей стосовно дати договору, виконавця, замовника, предмета договору, вартості освітньої послуги, шляхом здійснення рукописних записів буквенно-цифрового складу, які розпочинаються цифровим записом «1035, 2019-2 м/с» з лицьового боку, і закінчуються цифровим записом «» зі зворотного боку вказаного договору, а також підроблення підписів студента ОСОБА_5 у наступних графах вказаного договору: «Замовник» та «Студент», з метою його подальшого використання для прикриття своєї злочинної діяльності та формування у потерпілої ОСОБА_5 хибної думки про проходження нею згідно із встановленим законодавством порядком освітнього процесу.
Згідно з умовами договору про навчання, укладеного із Луцьким інститутом розвитку людини вищого навчального закладу «Відкритий університет розвитку людини» студент ОСОБА_5 мала право на отримання освітньої послуги та ряд обов`язків, в тому числі, стосовно оплати освітнього процесу у встановлені договором строки, що у свою чергу посвідчувало факти, які спричинили наслідки правового характеру, та створило у потерпілої хибну думку про проходження нею згідно із встановленим законодавством порядком освітнього процесу.
Так, невстановленою особою у невстановленому місці та у невстановлений час, після надання ОСОБА_3 відповідного бланку договору про навчання у Луцькому інституті розвитку людини вищого навчального закладу «Відкритий університет розвитку людини» та особистих даних ОСОБА_5 , в тому числі, номера оператора мобільного зв`язку, яким користувалась потерпіла, паспортних даних, відомостей стосовно місця проживання особи та документів із взірцями підписів потерпілої ОСОБА_5 , було підроблено офіційний документ договір про навчання, укладений між потерпілою ОСОБА_5 із директором Луцького інституту розвитку людини вищого навчального закладу «Відкритий університет розвитку людини» ОСОБА_9 , в частині внесення завідомо неправдивих відомостей стосовно дати договору, виконавця, замовника, предмета договору, вартості освітньої послуги шляхом здійснення рукописних записів буквенно-цифрового складу, які розпочинаються цифровим записом «1035, 2019-2 м/с» з лицьового боку, і закінчуються цифровим записом «» зі зворотного боку вказаного договору, а також підроблено підписи студента ОСОБА_5 у графах вказаного договору: «Замовник» та «Студент».
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачене ч.3 ст.27 ч.1 ст.358 КК України.
Так, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 , обіймаючи посаду поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, організував підроблення невстановленою особою у невстановленому місці та у невстановлений час іншого офіційного документа, який видається та посвідчується установою, і який надає особі певні права договору про навчання ОСОБА_5 на заочній формі навчання, спеціальність «Право», укладеного потерпілою із директором Луцького інституту розвитку людини вищого навчального закладу «Відкритий університет розвитку людини» ОСОБА_9 , в частині внесення завідомо неправдивих відомостей стосовно дати договору, виконавця, замовника, предмета договору, вартості освітньої послуги шляхом здійснення рукописних записів буквенно-цифрового складу, які розпочинаються цифровим записом «1035, 2019-2 м/с» з лицьового боку, і закінчуються цифровим записом «» зі зворотного боку вказаного договору, а також підроблено підписи студента ОСОБА_5 у наступних графах вказаного договору: «Замовник» та «Студент», з метою його подальшого використання для прикриття своєї злочинної діяльності та формування у потерпілої ОСОБА_5 хибної думки про проходження нею згідно із встановленим законодавством порядком освітнього процесу.
Згідно з умовами договору про навчання, укладеного із Луцьким інститутом розвитку людини вищого навчального закладу «Відкритий університет розвитку людини» студент ОСОБА_5 мала право на отримання освітньої послуги та ряд обов`язків, в тому числі, стосовно оплати освітнього процесу у встановлені договором строки, що у свою чергу посвідчувало факти, які спричинили наслідки правового характеру, та створило у потерпілої хибну думку про проходження нею згідно із встановленим законодавством порядком освітнього процесу.
Надалі, 29.07.2020, о 17 год. 39 хв. ОСОБА_3 за допомогою месенджера «Telegram» із свого номера оператора мобільного зв`язку: НОМЕР_2 , - надіслав ОСОБА_5 на номер оператора мобільного зв`язку: НОМЕР_3 , - повідомлення наступного змісту: «Приїду, договір привезу» та додатково зазначив, що ввечері планує зустрітись із потерпілою ОСОБА_5 .
Після цього, 30.07.2020, приблизно о 00 год., ОСОБА_3 в ході зустрічі із ОСОБА_5 за місцем її фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_3 , - з метою прикриття своєї злочинної діяльності та формування у потерпілої ОСОБА_5 хибної думки про проходження нею згідно із встановленим законодавством порядком освітнього процесу у Луцькому інституті розвитку людини вищого навчального закладу «Відкритий університет розвитку людини» та здійснення оплати навчання, передав потерпілій заздалегідь виготовлену копію завідомо підробленого документа - договору про навчання, нібито укладеного між потерпілою ОСОБА_5 із директором Луцького інституту розвитку людини вищого навчального закладу «Відкритий університет розвитку людини» ОСОБА_9 , тим самим використавши завідомо підроблений документ.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачене ч.4 ст.358 КК України.
30 листопада 2021 року між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Волинської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_6 за письмовою згодою потерпілої ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою, ОСОБА_3 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.190, ч.3 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, не заперечує обставин вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що викладені в обвинувальному акті.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу; за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі; за ч.3 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу; за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу, та на підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі. Окрім того, сторонами узгоджено застосування положень ст.75 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.190, ч.3 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, та повністю підтвердив обставини їх вчинення, у вчиненому щиро розкаявся, добровільно відшкодував завдані збитки, зазначаючи, що погоджується на призначення узгодженого покарання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Потерпіла ОСОБА_5 надав письмову згоду щодо укладення даної угоди.

В даному випадку судом роз`яснено обвинуваченому правові наслідки затвердження угоди, перевірено відповідність угоди фактичним обставинам справи, а також добровільність позицій сторін.

Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

У відповідності до вимог ст.12 КК України, за ступенем тяжкості вчинені ОСОБА_3 кримінальні правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 2 ст.190, ч.3 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, відносяться до категорії кримінальних проступків, нетяжких злочинів.

У відповідності до ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до вимог ст.67 КК України, обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

З врахуванням обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , враховуючи особу винного, який на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, даних про негативну характеристику матеріали не містять, суд вважає за можливе призначити узгоджене учасниками покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженого покарання за ч.1 ст.190 КК України в межах санкції статті Кримінального кодексу України, що діяла на момент вчинення, у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 850 грн.; за ч.2 ст.190 КК України в межах санкції статті Кримінального кодексу України, що діяла на момент вчинення, у виді позбавлення волі строком на 2 роки; за ч.3 ст.27 ч.1 ст.358

КК України в межах санкції статті Кримінального кодексу України, що діяла на момент вчинення, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17000 грн.; за ч.4 ст.358 КК України в межах санкції статті Кримінального кодексу України, що діяла на момент вчинення, у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 850 грн., а остаточне покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. На підставі ст.75 КК України передбачено звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із встановленням судом іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Зазначеною угодою також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Суд вважає, що вказане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення як ним, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Оскільки ОСОБА_3 несудимий, одружений, його дружина вагітна, суд звільняє останнього на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробовуванням та з огляду на особу обвинуваченого, його процесуального поведінку та тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень, встановлює іспитовий строк 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України суд здійснює зарахування строку попереднього ув`язнення.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу необхідно змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з метою запобігання ризику, передбаченому ст.177 КПК України, а саме переховування обвинуваченого від суду.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, а арешт майна відповідно до ст.174 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертиз під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 366-368, 371, 374, 376, 468, 473-476 КПК України, суд,
У Х В А Л И В

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 листопада 2021 року у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001045 від 14.09.2020, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.190, ч.3 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Волинської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.190, ч.3 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

- за ч.3 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити до відбуття ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробовуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Зарахувати ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.72 КК України, в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 06.11.2021 по 07.11.2021 включно, з розрахунку що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту змінити на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.
Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:
-прибувати до суду за першою вимогою;
-повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи.
Арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 13.10.2020, скасувати.

Речові докази у справі, а саме:
-мобільний телефон марки Huawei P Smart 2019, із номерами операторів мобільного зв`язку: НОМЕР_2 , НОМЕР_6 , залишити ОСОБА_3 за належністю;
-копію договору про навчання ОСОБА_5 від 18.09.2019 №1035, 2019-2 М/С, оригінал вказаного договору, документи із взірцями почерку ОСОБА_3 , залишити при матеріалах кримінального провадження впродовж всього часу їх зберігання;
-банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_4 , повернути ОСОБА_3 за належністю;
-протокол серії АА №333360 від 24.03.2019 за ч.1 ст.130 КУпАП та його копію повернути в УПП у Волинській області.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави витрати за проведення експертиз в загальній сумі 2615 (дві тисячі шістсот п`ятнадцять) гривень 20 копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий