Справа № 201/632/22
Провадження №1-кс/201/187/2022
У Х В А Л А
Іменем України

24 січня 2022 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 05.01.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

19.01.2022 року адвокат ОСОБА_3 звернулася в інтересах ОСОБА_4 до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою, в якій просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідальної особи ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області та не пізніше 24 годин зобов`язати уповноважену особу внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 від 05.01.2022 року про вчинення відносно неї кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358, ч.1 ст. 14, ч.ч.2,3 або 4 ст. 190 КК України, що полягають у використанні завідомо підробленого документа (нотаріальної заяви (згоди) з метою незаконного заволодіння нерухомим майном.

В поданій заяві зазначено наступне.

«Громадянка України ОСОБА_4 та громадянин ОСОБА_5 РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_3 перебували в зареєстрованому шлюбі.

Їх шлюб було зареєстровано 04 жовтня 2014 року, про що Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції було зроблено відповідний актовий запис №863 та що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_5 .

Перебуваючи у шлюбі сторони придбали нерухоме майно, квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівліпродажу квартири від 26.05.2016 року, який посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_6 зареєстровано в реєстрі за №798.

Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Тобто, означене нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя.

Під час шлюбу сторони проживали в спільній квартирі. Спільне життя сторін не склалося то ж шлюб було розірвано Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, рішенням від 24.03.2021 року по справі №201/11238/20.

Поділ майна подружжя НЕ здійснювався ані в добровільному порядку, ані в судовому.

Після розірвання шлюбу Заявниця ОСОБА_4 проживає разом зі спільною малолітньою дитиною у своїх батьків.

05.01.2022 року ОСОБА_4 побачила світло в квартирі, яка є спільною сумісною власністю подружжя, та направилася туди для того щоб забрати речі дитини та особисті речі, які колишній чоловік не повертав після припинення відносин.

В квартирі ОСОБА_4 виявила невідомих осіб, дозвіл на перебування яким у своєму помешканні вона не надавала. Особи повідомили, що вони є ріелторами та здійснюють показ об`єкту потенційним покупцям.

Також колишня свекруха заявниці - ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_6 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 тел. НОМЕР_7 повідомила, що вона є новою власницею зазначеною квартири. Надати правовстановлюючі документи відмовилася. З приводу означеного ОСОБА_4 здійснила виклик поліції.

На вимогу слідчого колишня свекруха ОСОБА_7 надала для огляду оригінал договору дарування від 29 грудня 2021 року, відповідно до якого номінальний власник спільно набутого за час шлюбу майна ОСОБА_5 здійснив його відчуження на користь своєї матері ОСОБА_7 . Договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстровано в реєстрі за №659.

Із пункту 11 вказаного Договору вбачається, що правочин вчинено за письмовою згодою заявниці ОСОБА_4 , яку вона начебто надала 10.12.2021 року та яку посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 та зареєстровано в реєстрі за №110.

Однак, ОСОБА_4 НЕ НАДАВАЛА нотаріальну згоду на вчинення правочину. З нотаріусом ОСОБА_10 вона не знайома, ніколи в офісі нотаріуса не була, жодних документів у цього нотаріуса не підписувала.

В означених діях вбачаються ознаки кримінальних злочинів, відповідальність за які передбачено ст.190 та ст.358 Кримінального кодексу України.

Відповідальною особою за внесення відомостей до ЄРДР, витяг з ЄРДР не надано, про прийняте рішення заявника не повідомлено».

Скаржник в судове засідання надала заяву про розгляд скарги без її участі. Скаргу просила задовольнити та надала додаткові докази вчинення кримінального правопорушення.

Представник ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суддя слідчий вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі інших заявників, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.

Зі змісту скарги встановлено, що 05.01.2022 року Громадянка ОСОБА_4 звернулася до ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про підробку документа (нотаріальної згоди), на підставі якого було неправомірно відчужено належне їй нерухоме майно третій особі.

Однак, станом на час розгляду скарги відомостей про внесення уповноваженими особами ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за поданою заявою до ЄРДР слідчому судді чи заявнику не надано. Листом начальника ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надано відповідь від 13.01.2022 року, в якому зазначено, що в ході виконання матеріалу з учасниками конфлікту проведено індивідуально-профілактичну бесіду направлену на неприпустимість вчинення правопорушень та злочинів, дане питання відноситься до цивільно-правових, яке слід вирішувати у судовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

За змістом ч. 3 ст. 214 КПК України заборонено здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Викладені в такому повідомленні обставини підлягають перевірці, але така перевірка повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.

Таким чином, слідчий суддя констатує пряму заборону процесуального Закону, а відтак неможливість здійснення перевірочних дій про можливий злочин без попереднього внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Наслідком такого порушення буде визнання всіх зібраних доказів недопустимими.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту вимог ч. 2 ст. 214 КПК України вбачається, що з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань розпочинається досудове розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як випливає з положень принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частиною 1 ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з яким Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 21 Конституції України передбачено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Статтю 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 17 цієї Конвенції говорить про те, що жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до статті 7 Загальної декларації прав людини всі люди рівні перед законом і мають право, без будь-якої різниці, на рівний їх захист законом. Всі люди мають право на рівний захист від якої б то не було дискримінації, що порушує цю Декларацію, і від якого б то не було підбурювання до такої дискримінації.

Статтею 8 цієї Декларації передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Таким чином, приймаючи до уваги, що невнесення відомостей до ЄРДР за заявою скаржника порушує його права, а також зважаючи на те, що за вказаних обставин уповноваженими особами не виконано зазначені положення КПК України, а відомості, які містяться в заяві безпідставно не внесені до ЄРДР, слідчий суддя дійшов до висновку, що вимога про зобов`язання уповноваженої особи внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування підлягає задоволенню.

Доходячи до такого висновку, слідчий суддя також враховує положення ст.ст. 8, 9 КПК України, згідно яких в Україні діє верховенство права. Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 07 грудня 2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Крім того, наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 року № 298 затверджене Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (далі Положення № 298).

Підпунктом 1 п. 1 розділу 3 Положення передбачено внесення відомостей про повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення до Реєстру у термін, визначений ч. 1 ст. 214 КПК України.

Відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність вносяться виключно реєстратором заяви про кримінальне правопорушення, що чітко передбачено вимогами п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України і Положення № 298, а тому не підлягають задоволенню вимоги скаржника про зобов`язання внести відомості до ЄРДР з попередньою правовою кваліфікацією, визначеною ним за ч.1 ст. 358, ч.1 ст.14, ч.ч.2,3 або 4 ст. 190 КК України.

Вимоги скарги в частині визнання незаконною бездіяльності відповідальної особи ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою від 05.01.2022 року, не підлягає задоволенню, оскільки означені вимоги не узгоджуються з повноваженнями слідчого щодо здійснення судового контролю, який полягає в ухваленні рішень у відповідності до приписів ч. 2 ст. 307 КПК України про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 2, 25, 28, 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_11 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на дії ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 05.01.2022 року задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області не пізніше 24 годин після отримання копії ухвали внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 від 05.01.2022 року (ЖЄО № 412 від 05.01.2022 року), про що надати йому відповідний витяг з ЄРДР.

В задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її вручення учасникам провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1