Справа № 186/1534/21
Провадження № 1-кп/0186/171/21
У Х В А Л А
06 грудня 2021 року м.Першотрвенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 04 серпня 2021 року по обвинуваченню :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Солнцево, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, який має на утриманні трьох малолітніх дітей доньок: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , непрацюючого, несудимого, який зареєстрований та проживає за адресою:, АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України

за участю: прокурора ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
22 листопада 2021 року на розгляд до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

У судовому засіданні прокурор просив призначити даний обвинувальний акт до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, також прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 днів. В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_3 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс» та психотропної речовини «метамфетамін» у великих розмірах.

У вказаному кримінальному провадженні на досудовому розслідуванні ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді від 01 листопада 2021 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвали до 25 грудня 2021 року. Підставою для обрання такого запобіжного заходу стало існування ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, які полягають в тому, що ОСОБА_3 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України прокурор обгрунтовує тим, що ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, перебуваючи на свободі та усвідомлюючи тяжкість покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, обгрунтовується тим, що ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, з метою спотворення доказової бази по кримінальному провадженню може незаконно впливати на свідків шляхом погроз, вмовлянь, обіцянок чи інших незаконних дій, з метою зміни ними показань, які його викривають.

З огляду на те, що завершити розгляд справи до закінчення терміну дії вищевказаної ухвали про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою неможливо, а ризики заявлені на момент обрання запобіжного заходу, які полягають в тому, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, на даний час не зменшилися, існують на теперішній час та виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, а тому є необхідність у продовженні строку даного запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_8 не заперечував щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду. Щодо клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого зазначив, що воно є не обгрунтованим та не підлягає задоволенню. Крім того захисник заявив клопотання про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_3 міри запобіжного заходу. Своє клопотання захисник мотивує тим, що на утриманні обвинуваченого знаходиться троє малолітніх дітей ( донька ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 ), дружина страждає на важку психіатричну хворобу та час від часу потребує стаціонарного лікування. ОСОБА_3 раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, має тимчасову роботу. На думку адвоката жодний ризик, передбачений ст.177 КПК України на даний час не існує. Обвинуваченому ОСОБА_3 немає сенсу переховуватись від органів слідства, адже він добровільно видав наркотичні засоби працівникам поліції. Прохав суд змінити щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання або домашній арешт у нічний час доби у період з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин, надавши йому можливість працювати, спілкуватись з родиною та утримувати і виховувати трьох малолітніх дітей.

Обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти призначення обвинувального акту до судового розгляду. Прохав суд задовольнити клопотання його захисника ОСОБА_8 та змінити відносно нього міру запобіжного заходу. У задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Прокурор, прохав суд відмовити захиснику у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, доходить наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої абочастиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Судом встановлено, що обвинувальний акт складено згідно з вимогами КПК України, процесуальних порушень, перешкоджаючих розгляду справи в суді, не виявлено.

Підстав для закриття провадження у справі, повернення обвинувального акту прокурору, направлення обвинувального акту для визначення підсудності судом не встановлено, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про призначення судового розгляду на підставі даного обвинувального акту.

Підстав, передбачених ч.2 ст.27 КПК України, для проведення судового розгляду у закритому судовому засіданні судом не встановлено, тому суд доходить висновку щодо здійснення судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В судовому засіданні встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_3 на досудовому слідстві 01 листопада 2021 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк тримання під вартою закінчується 25 грудня 2021 року.

Мотивуючи своє клопотання, прокурор посилається на ті обставини, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, з конфіскацією майна, обвинувачений не зайнятий суспільно-корисною працею, що підтверджує наявність ризиків, що обвинувачений може переховуватися від суду. На даний час ризики не перестали існувати, а тому вважає, що наявні підстави для подальшого утримання обвинуваченого під вартою.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, суд враховує, що при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим та прокурором було доведено наявність ризиків, зокрема, передбачених п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, ці ризики на теперішній час не змінилися, крім того, не змінилися й обставини, передбачені ст.178 КПК України, які враховувалися при обранні обвинуваченому запобіжного заходу. Судом встановлено, що ОСОБА_3 несудимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, має на утриманні трьох малолітніх дітей, не має постійного місця роботи, що підтверджує наявність ризиків, що, знаходячись на волі, обвинувачений може переховуватися від суду, крім того враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується в скоєнні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, суд приходить до висновку, що існує реальна загроза незаконного впливу обвинуваченого на свідків з метою зміни ними показань, які його викривають.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується.

При розгляді вказаних клопотань прокурора та сторони захисту суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Ризики, визначені ухвалою про обрання запобіжного заходу, на даний час лишаються дійсними та триваючими.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою та відмову у зміні запобіжного заходу, суд враховує, що тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини має задовольняти вимогу пропорційності, що викладено урішенні ЄСПЛ від 18 березня 2008 року у справі «Ладент проти Польщі» (заява № 11036/03, п.55), а тому тримання обвинуваченого під вартою є необхідним для забезпечення його присутності в суді, а інші, менш суворі заходи, не є достатніми для досягнення цієї цілі.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч. 3 ст.183 КПК України, відповідно до яких при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом,.

Такою сумою застави суд визначає п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 113500 (сто тринадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок,, що буде достатньо для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 45 днів до 19 січня 2021 року.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, а у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу слід відмовити.

Керуючись ст.ст.314-316, 27 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Призначити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 04 серпня 2021 року, по обвинуваченню ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Першотравенського міського суду Дніпропетровської області на 14 годину 30 хвилин 13 грудня 2021 року.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою задовольнити частково, у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити строк тримання ОСОБА_3 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України, під вартою на строк 45 днів до 19 січня 2022 року.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання. обов`язків, визначених ч. 5 ст.194 КПК України.

Визначити заставу у розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 113500 (сто тринадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому негайно після її оголошення та направити до ДУВП № 4 для виконання.

На ухвалу в частині продовження міри запобіжного заходу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1 .