Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/8461/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, клопотання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ротмістрівка, Смілянського району, Черкаської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, до засудження не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживав по АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,

про умовно-дострокове звільнення від покарання призначеного вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06.02.2019 року,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

в режимі відеоконференції

представник «БВК №35» ОСОБА_5 ,

засуджений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_3 засуджений 06.02.2019 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 06 місяців позбавлення волі. За час відбування покарання в ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» характеризувався позитивно, працевлаштований на виробництві установи, за сумлінну поведінку та ставленням до праці має заохочення.

Засуджений вважає, що своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому підлягає умовно-достроковому звільненню.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання та просив задовольнити з підстав заявлених у клопотанні.

Представник колонії вважає, що в задоволенні клопотання засудженого слід відмовити, оскільки останній має недостатній ступінь виправлення.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що ОСОБА_3 не підлягає умовно-достроковому звільненню.

Заслухавши думки учасників судового засідання, перевіривши матеріали особової справи засудженого та надані суду матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.

ОСОБА_3 засуджений вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06.02.2019 року за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання ОСОБА_3 частково приєднане невідбуте покарання у виді 6 місяців позбавлення волі за вироком Якимівського районного суду Запорізької області від 11.10.2013 року і остаточно призначено покарання 3 роки 06 місяців позбавлення волі.

Початок строку покарання 08.11.2018 року, кінець строку 08.05.2022 року.

Утримуючись в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» з 12.11.2018 року характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав.

В Державній установі «Білоцерківська виправна колонія № 35» Міністерства юстиції України відбуває покарання з 26.04.2019 року.

За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Стягнень не має, має 7 заохочень.

Працевлаштований на підприємстві установи укладальник-пакувальник, наказ № 34 від 06.03.2020 року. Відношення до роботи добре.

Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи.

Своє спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.

За характером спокійний, врівноважений.

Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.

До виконання робіт по благоустрою місць позбавлення волі, відноситься з розумною ініціативою.

Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до вимог статті 126 КВК України навчався в Білоцерківському навчальному центрі №35, отримав кваліфікацію слюсар-сантехнік ІІ розряду.

Відповідно до ст. 123 КВК України приймає особисту участь у організації виховних заходів, які проводяться в установі.

Відповідно до ст. 123 КВК України не приймає участь реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених.

Згідно з ст. 110 КВК України, підтримує зв`язки із рідними.

Відповідно до ст. 127 КВК України не приймає участі у роботі самодіяльних організацій

Також з наданих матеріалів убачається, що відповідно до протоколу №28 від 14.07.2021 року, відмовлено комісією установи у зв`язку із тим, що мав недостатній ступінь виправлення, ст. 81 КК України.

Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебував.

Частиною 1 ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення.
Виконання призначеного судом покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому в його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ст. 81 КК України зазначено, що до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, однак зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.
Умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину. Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.
Крім іншого, судом також встановлено, що за період з 1998 по 2019 роки ОСОБА_3 6 разів засуджувався за умисні злочини. Неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі. Звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково. Однак, після звільнення з місць позбавлення волі, під час умовно-дострокового звільнення вчиняв нові умисні злочини.

Так, вироком Смілянського районного суду Черкаської області від 12.05.1998 року ОСОБА_3 засуджено за ч.3 ст. 140, ст. 46-1 КК України 1960 року на 3 роки позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки зі сплатою штрафу у розмірі 425 грн.

Через невеликий проміжок часу ОСОБА_3 знову вчинив умисний злочин та 23.06.1999 року вироком Сімферопольським районним судом Автономної Республіки Крим був засуджений за ч. 2 ст. 140, ст. 43 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 06.11.2001 року умовно-достроково на 9 місяців 26 днів, ст. 52 КК України.

Однак, ОСОБА_3 через нетривалий строк, знову вчинив ряд злочинів та 09.04.2004 року був засуджений вироком Олександрійського районного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 119 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України на 8 років позбавлення волі. Звільнений 15.12.2007 року, невідбутий строк 3 роки 8 місяців 3 дні замінено на обмеження волі.

18.06.2009 року вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області засуджений за ч. 3 ст. 185, із застосуванням ч. 1 ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 04.10.2012 року умовно-достроково на 11 місяців 15 днів, ст. 81 КК України. Однак через нетривалий час, під час умовно-дострокового звільнення знову вчинив умисний злочин.

11.10.2013 року вироком Акимівського районного суду Запоріжської області ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, на 5 років 11 місяців 15 днів позбавлення волі. Звільнений 08.12.2017 року умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 26 днів, ст. 81 КК України.

Незважаючи на проявлений до нього гуманізм, він в період умовно-дострокового звільнення знову вчинив умисний злочин та 06.02.2019 року вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Суд враховує ті обставини, що ОСОБА_3 неодноразово звільнявся від відбування покарання умовно-достроково, однак належних висновків для себе не зробив та вчиняв нові умисні корисливі злочини. Зазначені факти свідчать про стійку тенденцію засудженого на систематичне вчинення злочинів та небажання ставати на шлях перевиховання та виправлення.
З огляду на наведене, у суду виникають сумніви щодо виправлення засудженого, що є необхідною умовою під час застосування умовно-дострокового звільнення, засуджений жодним чином не довів, що він сумлінною поведінкою та ставлення до праці став на шлях виправлення.
Слід зазначити, що умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Враховуючи викладене, суд не знаходить законних підстав для задоволення клопотання, оскільки не зважаючи на звільнення із місць позбавлення волі, в тому числі і умовно-достроково ОСОБА_3 , знову вчиняв злочини. Матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, зміст вищезазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06.02.2019 року.
Таким чином, суд дійшов висновку про неможливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Керуючись ст. 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_1