ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа№629/1807/20 Головуючий I інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/553/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.119 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника потерпілої ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29 травня 2020 року, -

УСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не маючого судимості, -

засуджено за ч.1 ст.119 КК України на 3 роки обмеження волі.

Кримінальне провадження було розглянуто у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Як установив суд, 09 березня 2020 року близько 19 год. ОСОБА_8 знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , де разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 спільно вживав алкогольні напої. Перебуваючи за вищевказаною адресою у ОСОБА_8 на ґрунті раптово-виниклих неприязних відносин виник конфлікт з ОСОБА_12 .. В ході конфлікту, ОСОБА_8 , знаходячись біля ОСОБА_12 , який стояв на подвір`ї на бетонній доріжці, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на нанесення йому тілесних ушкоджень, діючи з необережності, у формі злочинної недбалості, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не передбачаючи можливості настання смерті ОСОБА_12 , хоча повинен і міг передбачити настання зазначених наслідків, діючи умисно, штовхнув правою ногою ОСОБА_12 у живіт, від чого останній втратив рівновагу, впав та вдарився лівою тім`яно - скроневою частиною голови об бетонну поверхню доріжки, на якій стояв. Внаслідок поштовху та послідуючого падіння об бетонну поверхню доріжки, ОСОБА_12 отримав наступні тілесні ушкодження, а саме голови: закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток черепа і крововиливами під оболонки головного мозку, що ускладнилася набряком-набуханням головного мозку, закрита черепно-мозкова травма у вигляді лінійного перелому лівої скроневої та тім`яної кістки з крововиливами над твердою мозковою оболонкою в лівій тім`яній області в зоні лінії перелому, крововиливами під тверду мозкову оболонку в правій лобно-скронево-тім`яній долях по базальній та конвекситальній поверхнях і крововиливами під м`які мозкові оболонки в області полюса правої лобної та скроневої ділянок, по зовнішній поверхні правої тім`яної ділянки, забою тканини головного мозку, забитої рани в лівій лобній області з кровопідтечністю м`яких покровів з боку їх внутрішньої поверхні в цій області, садна в лівій тім`яній області, синця в тім`яній області в центрі, поверхневої забитої рани в правій тім`яній області з масивною кровопідтечністю м`яких покровів з боку їх внутрішньої поверхні в лівій скронево-тім`яно-потиличній області поширюючись в праву тім`яно-потиличну область; садна в області лоба зправа, на спинці носу в центрі розповсюджуючись вправо, на кінчику носу зправа, садно в лівій підочній області розповсюджуючись на нижню повіку лівого ока розташоване на синцевій основі, забито-рвана рана на червоній каймі верхньої губи в центрі розповсюджуючись на слизову оболонку, забито-рвана рана на червоній каймі нижньої губи у лівого кута рота розповсюджуючись на слизову оболонку, закрита черепно- мозкова травма у вигляді лінійного перелому лівої скроневої та тім`яної кістки з крововиливами над твердою мозковою оболонкою в лівій тім`яній області в зоні лінії перелому, крововиливами під тверду мозкову оболонку в правій лобно-скронево- тім`яній долях по базальній та конвекситальній поверхнях і крововиливами під м`які мозкові оболонки в області полюса правої лобної та скроневої ділянок, по зовнішній поверхні правої тім`яної ділянки, забою тканини головного мозку, забитої рани в лівій лобній області з кровопідтечністю м`яких покровів з боку їх внутрішньої поверхні в цій області, садна в лівій тім`яній області, синця в тім`яній області в центрі, поверхневої забитої рани в правій тім`яній області з масивною кровопідтечністю м`яких покровів з боку їх внутрішньої поверхні в лівій скронево-тім`яно-потиличній області поширюючись в праву тім`яно-потиличну область; садна в області лоба зправа, на спинці носу в центрі розповсюджуючись вправо, на кінчику носу зправа, садно в лівій підочній області розповсюджуючись на нижню повіку лівого ока розташоване на синцевій основі, забито-рвана рана на червоній каймі верхньої губи в центрі розповсюджуючись на слизову оболонку, забито-рвана рана на червоній каймі нижньої губи у лівого кута рота розповсюджуючись на слизову оболонку; тулуба: садно в області проекції 6-го правого ребра по задньо-пахвовій лінії, садно в правій поперековій області відповідно лопатковій лінії; кінцівок: садна по розгинальним поверхням в області проекції обох ліктьових суглобів, по задньо-зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, по передній поверхні в області проекції правого колінного суглобу. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_12 помер. Згідно висновку експерта № 12-17/55-ЛЗ/20 від 22.04.2020 причиною смерті ОСОБА_12 є закрита черепно-мозкова травма з переломом кісток черепа і крововиливами під оболонки головного мозку, що ускладнилася набряком-набуханням головного мозку, спричинена від травматичної дії в ліву тім`яно - скроневу частину голови і утворилася при падінні його на твердий предмет з поширеною діючею площиною з наданим тілу прискоренням, тобто могла утворитися при падінні на бетонну поверхню доріжки.

В апеляційній скарзі, в редакції внесених доповнень, захисник ОСОБА_7 посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Зазначила, що судом при призначенні покарання безпідставно не було визнано пом`якшуючою покарання обставиною активне сприяння розкриттю злочину, як самостійної обставини. Відзначила, що ОСОБА_8 за місцем проживання характеризується формально позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, в силу ст.89 КК України не судимий, має матір похилого віку, яка є інвалідом 3 групи загального захворювання і яка наразі потребує постійного стороннього догляду та не здатна на самообслуговування. Наголосила, що обвинувачений, незважаючи на забезпечення лікування своєї матері, продовжує відшкодовувати матеріальну та моральну шкоду потерпілій. Просить вирок суду змінити, пом`якшити ОСОБА_8 покарання, звільнивши останнього від його відбування з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу; потерпілу ОСОБА_9 , її представника ОСОБА_10 , прокурора, які заперечували проти задоволення скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є злочинами середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, розлучений, офіційно не працевлаштований, за місцем мешкання характеризується задовільно, в силу ст.89 КК України раніше не судимий, має матір похилого віку, якій встановлено 3 групу інвалідності із загального захворювання.

Суд також взяв до уваги досудову доповідь органу пробації, згідно якої, виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Крім того, судом було взято до уваги наявність пом`якшуючої покарання обставини - щире каяття та обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим суд призначив ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі, без застосування положень ст.75 КК України, яке колегія суддів вважає необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про безпідставне неврахування судом першої інстанції як пом`якшуючої покарання обставини - активне сприяння розкриттю злочину, то вони є необґрунтованими.

Згідно висновків, які містяться у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (кримінальне провадження №288/1158/16-к), під активним сприянням розкриттю злочину розуміють дії винної особи, спрямовані на надання органам досудового розслідування і суду допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, які ще не були відомі цим органам. Саме лише визнання власної винуватості під тиском зібраних доказів і підтвердження інформації, вже встановленої компетентними органами з інших джерел, не є активним сприянням розкриттю злочину.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, у них не міститься даних про повідомлення обвинуваченим органам досудового розслідування таких обставин вчинення злочину, які б не були встановлені ними на підставі показань потерпілої, свідків та інших доказів.

З огляду на наведене, під час призначення покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції обґрунтовано не визнав пом`якшуючою покарання обставину - активне сприяння розкриттю злочину у розумінні пункту першого частини першої статті 66 КК України.

Щодо посилань сторони захисту на наявність у обвинуваченого матері, яка є інвалідом 3 групи та наразі потребує його постійного догляду і не здатна на самообслуговування, то це саме по собі, за наявності вищевказаних обставин, не є підставою для пом`якшення призначеного покарання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання є справедливим і підстав для його пом`якшення або застосування більш суворого покарання, - не вбачає.

З огляду на наведене, підстави для зміни вироку - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29 травня 2020 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: