ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/675/20 Номер провадження 11-кп/814/148/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
заставодавця ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Октябрського районного суду м.Полтава від 19.03.2021 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 05.05.2000 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 140 КК України до штрафу у розмірі 170 грн;
- 10.06.2002 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 81, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України на 4 роки і 6 місяців позбавлення волі;
- 28.01.2008 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік обмеження волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 11.06.2008 року Октябрським районним судом м. Полтави за ст. 353, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України на 4 роки і 6 місяців позбавлення волі;
- 18.09.2008 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 190, ст. 71 КК України на 4 роки і 6 місяців позбавлення волі;
- 04.02.2013 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 190 КК України на 1 рік позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 11.04.2013 року Полтавським районним судом Полдтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 1 рік позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 06.02.2014 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України на 1 рік і 6 місяців позбавлення волі;
- 28.03.2014 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 1 рік і 6 місяців позбавлення волі;
- 23.04.2014 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України на 1 рік і 6 місяців позбавлення волі;
- 03.05.2018 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України на 3 роки і 3 місяці позбавлення волі;
- 18.07.2019 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 18.07.2019 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. 12.09.2019 року Октябрським районним судом м. Полтави задоволено клопотання Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Київського районного суду м. Полтави від 18.07.2019 року, більш суворим покаранням призначеним вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 18.07.2019 року остаточно визнано засудженим до покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України і призначено йому покарання:
-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;
-за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання, до призначеного покарання приєднано невідбуту частину покарання за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 18.07.2019 року (з урахуванням ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 12.09.2019 року), остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавленні волі на строк 5 (п`ять) років і 6 (шість) місяців.
Заставу, внесену за ОСОБА_7 , в сумі 31530 (тридцять одна тисяча п`ятсот тридцять) грн, відповідно до ухвали Полтавського апеляційного суду від 03.02.2020 року у справі № 554/11678/19, згідно квитанції № 0.0..1 від 18.02.2020 року звернуто в дохід держави та зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України, використовуючи у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Стягнуто із обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_10 1400 (одну тисячу чотириста) грн на відшкодування матеріальної шкоди та 5000 (п`ять тисяч) грн на відшкодування моральної шкоди; на користь держави 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн 08 коп. судових витрат на залучення експерта.
Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.
Згідно з вироком суду 28 листопада 2019 року приблизно о 12 годині ОСОБА_7 поблизу зупинки громадського транспорту «Боженка», за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 231, умисно, повторно, з корисливих спонукань, таємно, шляхом вільного доступу, викрав з автомобіля «Таврія», д. н. з. НОМЕР_1 мобільний телефон «Huawei P smart Z 64 gb» в корпусі чорного кольору imei 1: НОМЕР_2 , imei 2: НОМЕР_3 , чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріального збитку у розмірі 4166,67 грн.

Окрім цього, 13 березня 2020 року приблизно о 16 годині 20 хвилин ОСОБА_7 поблизу зупинки громадського транспорту «Гетьмана Сагайдачного» м. Полтави (в напрямку «Центру»), умисно, повторно, з корисливих спонукань, відкрито викрав у ОСОБА_12 з карману мобільний телефон «Pixus Raze» у корпусі чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 вартістю 1400 грн та, будучи викритим, утік з місця події, а викраденим розпорядився.

Не погоджуючись з вироком, обвинувачений звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою та доповненнями до неї, в яких апеляційні вимоги змінив.
Не оспорюючи висновок суду про доведеність його вини за ч.2 ст.185 КК України, просить змінити вирок суду в частині кваліфікації його дій за епізодом від 13.03.2020 щодо потерпілого ОСОБА_10 з ч.2 ст.186 КК України на ч.2 ст.185 КК України та призначити йому остаточне покарання за сукупністю злочинів з 5 років 6 місяців позбавлення волі на більш менший строк.
Зазначає, що постановивши обраховувати строк покарання з 06.05.2020 року, суд не врахував, що 03.02.2020 ухвалою Полтавського апеляційного суду його було заарештовано та взято під варту у залі суду в рамках кримінального провадження №0003434 від 29.11.2019.
Окрім цього, просить повернути заставу ОСОБА_9 , внесену за нього в сумі 31 530 грн, оскільки зі змісту ухвали Полтавського апеляційного суду від 03.02.2020 року не вбачалося, які права, обов`язки та ризики настають для ОСОБА_9 у разі внесення застави та остання з такими ознайомлена та обізнана не була.
Вказує, що витягнув у потерпілого ОСОБА_10 мобільний телефон із задньої кишені джинсів таємно та пішов геть, а потім побіг. При цьому не бачив та не чув, що потерпілий за ним біг або щось кричав услід.

Також вказує на безпідставне стягнення з нього витрат на залучення експерта, оскільки експертиза проводилась з ініціативи сторони обвинувачення.
Додає, що потерпілим не надано доказів на підтвердження завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди, що є підставою для відмови у задоволенні цивільного позову ОСОБА_10 у цій частині.
Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржили.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника в його інтересах, які підтримали апеляційну скаргу у повному обсязі за виключенням перерахунку строку попереднього ув`язнення у зв`язку з вирішенням зазначеного питання ухвалою суду першої інстанції від 19.04.2021; прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Висновок суду щодо правильності кваліфікації та доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, щодо ОСОБА_11 є обгрунтованим та ніким з учасників кримінального провадження не оспорюється.
Не оспорюється і встановлений судом першої інстанції факт викрадення ОСОБА_7 мобільного телефону у потерпілого ОСОБА_10 , однак обвинувачений та його захисник не погоджуються та оспорюють кваліфікацію дій ОСОБА_7 за даним епізодом за ч.2 ст.186, оскільки вважають, що обвинувачений викрав телефон таємно.
Суд першої інстанції правильно визнав ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України, а доводи апелянтів щодо необхідності кваліфікації дій обвинуваченого щодо потерпілого ОСОБА_10 як вчинене повторно таємне викрадення чужого майна з огляду на необізнаність ОСОБА_7 із тим, що ОСОБА_10 після викрадення у нього мобільного телефону біг за ОСОБА_7 та кричав, не є такими, що відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення з огляду на наступне.
Так, з показань потерпілого ОСОБА_10 , наданих під час допиту в суді першої інстанції вбачається, що останній 13 березня 2020 року приблизно о 16 годині 20 хвилин перебував на зупинці громадського транспорту «Гетьмана Сагайдачного» м. Полтави в напрямку «Центру». В цей час до нього підбіг раніше незнайомий йому ОСОБА_7 та відкрито викрав із його кармана мобільний телефон «Pixus Raze» у корпусі чорного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 вартістю 1400 грн. Після цього він побіг за ним та просив повернути викрадене, але наздогнати не зміг.
Допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_13 показав, що працює охоронцем в магазині «Аврора», що по вулиці Європейська, 104 в м.Полтава, того ж дня і приблизно у той же час бачив, як чоловік у темній спортивній куртці та з рюкзаком на плечах біг за іншим чоловіком, одягненим, у спортивну куртку темного кольору із зеленими вставками. При цьому останній на крики чоловіка з рюкзаком, який біг за ним, не реагував.
Відповідно до протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_10 зазначив, що ОСОБА_7 є особою, що відкрито заволоділа його мобільним телефоном, а ОСОБА_13 вказав на ОСОБА_7 як на особу, що тікала з мобільним телефоном у руках та не зважала на крики чоловіка, який доганяв ОСОБА_7 .
Показання ОСОБА_10 та ОСОБА_13 узгоджується з поясненнями, наданими ними під час проведеного слідчих експериментів від 14.03.2020, 24.03.2020 та 10.04.2020 року відповідно.
При цьому з наданих ОСОБА_10 пояснень під час слідчого експерименту вбачається, що останній відчув, як з лівої задньої кишені його джинсів хтось виймає його мобільний телефон, відразу обернувся та побачив чоловіка з мобільним телефоном у руках. Окрім цього ОСОБА_10 вказав на те, що особа, яка викрала його мобільний телефон з кишені, почала втікати вже після того, як ОСОБА_10 задав йому питання «Що ти робиш?».
Вказаний перебіг подій підтверджується і поясненнями свідка ОСОБА_14 , наданих ним під час проведення слідчого експерименту від 31.03.2020 року, відповідно до яких свідок бачив як особа, яку ОСОБА_14 впізнав за фотознімками як ОСОБА_7 відповідно до протоколу від 16.05.2020, витягнув з лівого кармана джинсів чоловіка у чорній куртці та з рюкзаком за плечима мобільний телефон. Далі чоловік обернувся до ОСОБА_7 та щось йому сказав, після чого ОСОБА_7 , почав тікати а чоловік з рюкзаком побіг за ОСОБА_7 , кричав йому щось у спину, проте ОСОБА_7 не зупинявся та не реагував.
Показання потерпілого ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_13 та показання свідка ОСОБА_14 є послідовними відповідають встановленим обставинам у справі та узгоджується з подіями, зафіксованими камерами відеоспостереження «Полтавського комерційного технікуму», відповідно до яких ОСОБА_7 13 березня 2020 року приблизно о 16 годині 20 хвилин зі сторони зупинки громадського транспорту «Гетьмана Сагайдачного» м. Полтави втікає від потерпілого ОСОБА_10 , після чого останній повертається до зупинки.
Таким чином, суд першої інстанції об`єктивно з`ясував обставини вчинення злочину, які підтверджені належними і допустимими доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими відповідно до ст.94 КПК України.
Враховуючи викладене, місцевий суд дійшов до обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, правильно кваліфікував його дії як за ч.2 ст.185, так і за ч.2 ст.186 КК України та належним чином мотивував своє рішення.
Обрана судом міра покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який є неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, не працює та не має законних джерел доходу, посередньо характеризується, має дуже високий ризик небезпеки для суспільства та вчинення повторних правопорушень, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, визначена за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст.70 шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та за сукупністю вироків відповідно до ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового складання. Призначене покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.
При цьому, вирішуючи питання щодо необхідності допиту в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , колегія суддів не вважає за необхідне повторно допитувати потерпілого ОСОБА_10 , оскільки допит останнього судом першої інстанції здійснено без будь-яких порушень та у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства. Щодо проведення допиту свідка ОСОБА_14 , обвинувачений та захисник відмовилися від допиту свідка з огляду на неявку ОСОБА_14 у судові засідання та вжиття судом апеляційної інстанції всіх необхідних процесуальних заходів задля забезпечення його участі під час апеляційного розгляду.
Безпідставними є доводи обвинуваченого щодо необхідності повернення застави, внесеної ОСОБА_9 , оскільки вказана застава звернена у дохід держави у зв`язку із порушенням ОСОБА_7 п.5 ч.1 ст.177 КПК України, чим останній порушив покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави обов`язки, а саме вчинив нове кримінальне правопорушення. Відповідно до змісту ухвали Полтавського апеляційного суду від 03.02.2020, заставодавцю роз`яснено випадки, за яких застава підлягає зверненню у дохід держави, з-поміж яких - невиконання покладених на підозрюваного обов`язків.
Доводи обвинуваченого щодо зарахування строку попереднього ув`язнення є такими, що не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ухвали Октябрського районного суду м.Полтави від 19.04.2021 року обвинуваченому ОСОБА_7 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 03.02.2020 по 19.02.2020 включно.
Витрати на залучення експерта стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до ч.3 ст.124 КК України з урахуванням ухвалення щодо нього обвинувального вироку та наявності документального підтвердження витрат на залучення експерта.
Щодо доводів апеляційної скарги щодо відсутності обґрунтування стягнутої на користь потерпілого з обвинуваченого моральної шкоди, останні не заслуговують на увагу з огляду на наступне.
Відповідно до положень ч.1 ст.128 КПК України - особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Так, згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 року з наступними змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Судом першої інстанції при вирішенні цивільного позову потерпілого до ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди в повній мірі враховано обставини кримінального правопорушення, характер моральних страждань і переживань потерпілого, у зв`язку із викраденням особистого майна та необхідністю прикладання додаткових зусиль для відновлення попереднього стану, оцінено розмір моральної шкоди, виходячи із засад розумності та справедливості у відповідності до вищенаведених норм Закону та рекомендації Верховного Суду України.
Так, саме винними діями ОСОБА_7 заподіяна моральна шкода, яка полягає в моральних переживаннях, що їх зазнав потерпілий в зв`язку з вчиненням щодо нього кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, тому враховуючи наведене та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, завдана потерпілому моральна шкода підлягає відшкодуванню у встановленому судом першої інстанції розмірі, а саме, 5000 грн.
Отже, апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Октябрського районного суду м.Полтава від 19.03.2021 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою - в той самий строк, з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4