Справа № 524/5469/21
Провадження № 1-кс/524/2499/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2021 року Слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , за участі: - секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в матеріалах кримінального провадження, зареєстрованого 15 червня 2021 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000927 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

01 вересня 2021 року до слідчого судді звернувся ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна.

В обґрунтування клопотання пояснив, що ухвалою слідчого судді від 19 червня 2021 року було накладено арешт на тимчасово вилучене майно згідно протоколу огляду від 14.06.2021 року, а саме на: - транспортний засіб - автомобіль Renault Sandero, реєстрацiйний номер НОМЕР_1 та відеореєстратор «YI Smart Dash Camera» IC: НОМЕР_2 , в якому встановлена флеш-картка об`ємом 64Gb 3 надписом Kingston, що перебувають у власності ОСОБА_4 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та/або користування вказаним майном в межах строку досудового розслідування до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Вважає, що, оскільки власнику майна ОСОБА_4 не було повідомлено про підозру, відтак арешт був накладений на майно, яке належить третій особі, а отже є необґрунтованим та безпідставним.

Заявник просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19 червня 2021 року у кримінальному провадженні, зареєстрованого 15 червня 2021 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000927 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У судове засідання заявник ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_3 не прибули, клопотання підтримали, просили задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, викладені у клопотанні, просили розглянути без їх участі.

Слідчий та прокурор у судове засідання не прибули, про час, дату та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомляли.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали клопотання, встановив наступне.

15 червня 2021 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000927 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19 червня 2021 року було накладено арешт на майно, належне ОСОБА_4 , яке було вилучено згідно протоколу огляду від 14.06.2021 року,а саме на: - транспортний засіб - автомобіль Renault Sandero, реєстрацiйний номер НОМЕР_1 та відеореєстратор «YI Smart Dash Camera» IC: НОМЕР_2 , в якому встановлена флеш-картка об`ємом 64Gb 3 надписом Kingston, з позбавленням власника майна права відчуження, розпорядження та/або користування вказаним майном в межах строку досудового розслідування до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку, з передачею автомобіля на відповідальне зберігання його власнику ОСОБА_4 з покладанням на нього обов`язків не здійснювати ремонтні роботи автомобіля та надавати його за вимогою слідчого та експерта для проведення відповідних процесуальних слідчих дій та експертиз.
Визначено місцем зберігання відео реєстратора з флешкартою у камері зберігання речових доказів Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, м.Кременчук, вул. 29 вересня, буд. № 6.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

У відповідності до абз. 2 ч.1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя вважає, що заявник в розумінні ст. 64-2 КПК України та ст. 1 Протоколу (колишнього Першого протоколу) до Європейської конвенції прав людини та основних свобод, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, має гарантоване право на вільне володіння, користування та розпорядження належним йому майном.

Тлумачення положень ст. 1 Протоколу до Конвенції при застосуванні її до вилучення майна під час кримінального провадження, надано Європейським судом з прав людини, зокрема, у Рішенні від 23 січня 2014 року у справи «EAST/WEST ALLIANCE LIMITED» проти України:

«...1. Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майно повинно бути законним (див. рішення у справі Іатрідіс проти Греції» (ВП), заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «ОСОБА_3 проти Франції» від 22.09.1994 року, Series AN 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, п. п. 49-62 від 10.05.2007 року).

2. Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майно повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п. п. 69 і 73 Series AN 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються та метою, яку прагнуть досягти (див. рішення від 21.02.1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства, п. 50, Series AN 98)...»

Слідчий суддя, враховуючи наведене, а також враховуючи, що слідчим не було надано слідчому судді матеріали кримінального провадження та не було обґрунтовано необхідність продовження арешту, не зазначено які саме заходи з арештованим майном планується провести у ході досудового розслідування та яке саме значення мають речі для кримінального провадження, а тому у продовженні арешту майна немає необхідності, продовження арешту речей, зазначених у клопотанні може призвести до порушення прав власника майна у розумінні ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а звідси, арешт необхідно скасувати, тим самим клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 64-2, 170, 173,174 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 19 червня 2021 року у кримінальному провадженні, зареєстрованого 15 червня 2021 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000927 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на майно, належне ОСОБА_4 , яке було вилучено згідно протоколу огляду від 14.06.2021 року, а саме на: - транспортний засіб - автомобіль Renault Sandero, реєстрацiйний номер НОМЕР_1 та відеореєстратор «YI Smart Dash Camera» IC: НОМЕР_2 , в якому встановлена флеш-картка об`ємом 64Gb 3 надписом Kingston.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду упродовж 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: