Справа № 524/9134/21
Провадження № 1-кс/524/372/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні №0001230 від 01.08.2021 року, -
В С Т А Н О В И В :

Прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0001230 від 01.08.2021 року.
На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 01.08.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.358 КК України, за фактами використання завідомо підробленого документа.
У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 31.07.2021 року до Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області надійшла письмова заява від адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про те, що невідома особа на підставі завідомо підроблених документів здійснено переоформлення належного їй майна, а саме вантажного спеціалізованого фургону малотоннажний, марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 308 CDI із номерним позначенням кузова НОМЕР_1 , червоного кольору, 2000 року випуску.

Під час допиту в якості свідка ОСОБА_5 повідомила, що ніякого доручення та договору купівлі продажу на вантажний спеціалізований фургон малотоннажний, марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 308 CDI із номерним позначенням кузова НОМЕР_1 , червоного кольору, 2000 року випуску не надавала та не підписувала. Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , вантажний спеціалізований фургон малотоннажний, марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 308 CDI із номерним позначенням кузова НОМЕР_1 , червоного кольору, було видано державний реєстраційний номер НОМЕР_3 . Крім цього даний автомобіль являється пересувне приміщення для приготування їжі. Останній раз даний автомобіль вона бачила за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , якому ж і передала на зберігання даний автомобіль із ключами та документами.

На даний час відповідно до наданої довідки із ТСЦ МВС № 5342 відповідно до підсистеми НАІС Єдиного державного реєстру транспортних засобів, станом на 09.09.2021 року, автомобіль MERCEDES-BENZ SPRINTER 308 CDI, 2000 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , має державний номерний знак НОМЕР_4 та числиться зареєстрований за ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підставою для реєстрації був договір купівлі-продажу транспортного засобу від 14.01.2021 № 13976/01/2021, укладений між ТЗОВ «Новус-Н» і ОСОБА_6 . Продавець ТЗОВ «Новус-Н» діяв на підставі договору-комісії № 13976/01/2021 від 14.01.2021, який 14.01.2021 ОСОБА_5 нібито уклала з ТЗОВ «Новус-Н» і на якому наявний підпис від її імені.

Допитана в рамках досудового розслідування ОСОБА_5 факт її участі у перереєстрації транспортного засобу заперечувала та пояснила, що не надавала нікому повноважень розпоряджатися автомобілем та будь-яких документів з цього приводу не підписувала.

27.01.2022 року слідчим СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки згідно ст. 98 КПК України є об`єктом кримінально протиправних дій.

В клопотанні прокурор просить накласти арешт на вантажний спеціалізований фургон малотоннажний, марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 308 CDI із номерним позначенням кузова НОМЕР_1 , червоного кольору, 2000 року випуску, який фактично знаходяться у власності та користуванні ОСОБА_6 , обґрунтовуючи тим, що існує обґрунтована підозра, що за попередньою змовою осіб, які на даний час не встановлені, використовуючи завідомо підроблені документи заволоділи вищевказаним транспортним засобом, тому з метою збереження речового доказу необхідно накласти арешт.

Прокурор до судового засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином. Надала до суду заяву, в якій просить розглядати клопотання без її участі.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходить до наступного.
Органом досудового розслідування за матеріалами правоохоронних органів здійснюється досудове розслідування за фактами використання завідомо підробленого документа, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Пунктом 7 частини 2 ст. 131 КПК України арешт майна віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Як встановлено слідчим суддею, до матеріалів клопотання не долучено постанову дізнавача про призначення почеркознавчої експертизи, якою буде встановлено факт підроблення підпису ОСОБА_5 на договорі комісії № 13976/01/2021 від 14.01.2021, який 14.01.2021 остання нібито уклала з ТЗОВ «Новус-Н», і на якому наявний підпис від її імені, не долучено висновку експерта щодо проведення такої експертизи.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Згідно п. 1 ч. 2 статті 170 КПК арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Слідчий суддя прийшов до висновку про недостатність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки останнє в даному кримінальному провадженні не відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.
Вказане свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження, потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Таким чином, слідчий суддя у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, врахувавши розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання прокурора, оскільки не доведено необхідності накладення арешту на вантажний спеціалізований фургон малотоннажний, марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 308 CDI із номерним позначенням кузова НОМЕР_1 , червоного кольору, 2000 року випуску, який фактично знаходяться у власності та користуванні ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 16, 131, 132, 167, 170-175, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні №0001230 від 01.08.2021 року, відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1