Справа № 451/226/18
Провадження № 1-в/451/71/21
УХВАЛА
іменем України
10 грудня 2021 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання, -

за участю прокурора ОСОБА_4 , представника Радехівського РС філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_5 , заявника ( засудженого) ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до Радехівського районного суду Львівської області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами. Клопотання обґрунтовує тим, що 30.07.2018 року він засуджений вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області за ч. 2 ст. 286 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транпортними засобами на строк три роки. У подальшому, вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду від 20.03.2019 року вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 30.07.2018 року скасовано та призначено покарання за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транпортними засобами на строк три роки. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 21.10.2019 року ОСОБА_3 звільнено умовно-достроково на 1 рік 8 міс. 7 днів від відбування покарання за вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 30.07.2018 року, скасованого вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду від 20.03.2019 року в частині призначеного покарання із залишенням додаткової міри покарання - позбавлення права керування транпортними засобами на строк три роки. Основне покарання він відбув у повному обсязі. За час перебування на обліку в Радехівському РС філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області з 06.11.2019 р. під час відбуття додаткового покарання, громадського порядку він не порушував, до адміністративної відповідальності не притягувався, нових злочинів не вчиняв, відбув більше двох третин призначеного судом строку додаткового покарання. Просить врахувати, що вчинений ним злочин відноситься до необережних злочинів і від відбуття повного терміну покарання його було умовно-достроково звільнено. Також зазначив, що в нього на утриманні двоє малолітніх дітей і він прикладає усі зусилля в пошуках отримання доходів для належного матеріального забезпечення сім`ї, на даний час не працює. Враховуючи вищевикладене, просив клопотання задовольнити.

ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та дав аналогічні пояснення тим, які викладені у клопотанні, просив звільнити його від подальшого відбування додаткового покарання.

Прокурор щодо задоволення клопотання заперечив, мотивуючи свою позицію тим, що за характером та обставинами вчиненого ОСОБА_3 злочину відсутні підстави для його умовно-дострокового звільнення від відбування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, в тому числі враховуючи посередню характеристику на засудженого.

Представник Радехівського РС філії ДУ «Центр пробації» у судовому засіданні зазначила, що дійсно 30.07.2018 року ОСОБА_3 засуджений вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області за ч. 2 ст. 286 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транпортними засобами на строк три роки. У подальшому, вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду від 20.03.2019 року вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 30.07.2018 року скасовано та призначено покарання за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транпортними засобами на строк три роки. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 21.10.2019 року ОСОБА_3 звільнено умовно-достроково на 1 рік 8 міс. 7 днів від відбування покарання за вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 30.07.2018 року, скасованого вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду від 20.03.2019 року в частині призначеного покарання із залишенням додаткової міри покарання - позбавлення права керування транпортними засобами на строк три роки. За час перебування на обліку в Радехівському РС філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області з 06.11.2019 р. під час відбуття додаткового покарання, громадського порядку він не порушував, до адміністративної відповідальності не притягувався, нових злочинів не вчиняв, однак докази працевлаштування засудженого в матеріалах особової справи відсутні; також зазначила, що в характеристиці староста села допустив описку і зазначив, що засуджений зловживає алкоголем ( спростування цього в матеріалах справи відсутні); щодо клопотання засудженого, то таке підтримує.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, особову справу № 3/2019 р., суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно положень п. 17 постанови Пленуму ВСУ від 26.04.2002 № 2 суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Положеннями ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від додаткового покарання.

Строк додаткового покарання, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 55 КК України, обчислюється з моменту відбуття основного покарання, а при призначенні покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове до інших основних покарань, а також у разі застосування ст.77 цього Кодексу- з моменту набрання законної сили вироком.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України та п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване лише після повного, всебічного вивчення даних про особу засудженого та після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин.

У відповідності до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно з кримінально-процесуальним законодавством умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Стаття 81 КК України не містить імперативної вказівки на її застосування, а носить рекомендаційний характер і застосовується суддями за наявності усіх умов передбачених даною статтею і доказів того, що засуджений дійсно заслуговує на застосування до нього ст. 81 КК України.

Судом встановлено, що 30.07.2018 року ОСОБА_3 засуджений вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області за ч. 2 ст. 286 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транпортними засобами на строк три роки. У подальшому, вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду від 20.03.2019 року вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 30.07.2018 року скасовано та призначено покарання за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транпортними засобами на строк три роки. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 21.10.2019 року ОСОБА_3 звільнено умовно-достроково на 1 рік 8 міс. 7 днів від відбування покарання за вироком Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 30.07.2018 року, скасованого вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду від 20.03.2019 року в частині призначеного покарання із залишенням додаткової міри покарання - позбавлення права керування транпортними засобами на строк три роки.

Відповідно до характеристики на ОСОБА_3 старости сіл Йосипівка, Обортів, Полове, Сушно, Тоболів від 21.11.2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Радехівського району, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за період проживання скарг від громадян села на нього не надходило. Громадянин ОСОБА_3 проживає за даною адресою із дружиною та двома малолітніми дітьми, 2014 р.н. та 2018 р.н.. Опікується своєю сім`єю, доглядає за дітьми, офіційно не працевлаштований, зловживає спиртними напоями, в конфліктних ситуаціях замічений не був, до хуліганських вчинків схильності немає.

Разом з тим, з пояснень засудженого, наданих суду, вбачається, що ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_1 із дружиною та двома дітьми, офіційно не працевлаштований, що свідчить про те, що засуджений ставленням до праці не довів своє виправлення.

В матеріалах справи наявна квитанція про сплату ОСОБА_3 витрат на користь держави в розмірі 4290 грн.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року№2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

Виходячи з указаної мети, а також принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання, воно має вирішуватись з врахуванням характеру вчинених дій, їх небезпечності та даних про особу засудженого.

Тому, на думку суду, наявність лише вищевказаних обставин в даному клопотанні, які не підтвердженні доказами, а також необхідність повернення посвідчення водія задля працевлаштування водієм, не є переконливими та достатніми підставами для його умовно-дострокового звільнення, зважаючи на обставини та характер вчиненого ним правопорушення, обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , тобто перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Зокрема, з вироку суду вбачається, що протиправні дії ОСОБА_3 було вчинено в стані алкогольного сп`яніння і наслідком порушення ним Правил дорожнього руху України стало спричинення потерпілій тілесних ушкоджень від яких померла на місці пригоди.

Суд зазначає, що керування особою транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, бо водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я учасників дорожнього руху.

Оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що засуджений став на шлях виправлення і ставленням до праці довів своє виправлення, тому та обставина, що він на даний час відбув більше половини строку додаткового покарання та посередньо характеризується за місцем проживання, не може бути підставою для вирішення питання про його умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання.

У зв`язку з цим, оскільки вирішальним фактором є не факт відбування засудженим певної частини покарання, а його виправлення, не зважаючи на те, що засуджений ОСОБА_3 відбув більше половини строку додаткового покарання, однак на шлях виправлення не став та своїм ставленням до праці не довів своє виправлення, а тому суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання у виді позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі наведеного, відповідно до вимог ст. 81 КК України, керуючись ст. ст.. 369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Радехівський районний суд Львівської області.

Головуючий суддяОСОБА_1