Справа № 761/3266/22
Провадження № 1-кс/761/2168/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000057 від 27.04.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
27 січня 2022 року прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 27.04.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, про арешт майна, а саме на приміщення з АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна ), власником яких є територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради, які закріплені на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва»

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що у провадженні відділу дізнання Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань№0000057 від 27 квітня 2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи самовільно, всупереч установленому законом порядку, без згоди власника та балансоутримувача використовують комунальне майно, а саме нежитлові приміщення з АДРЕСА_2 , загальною площею 136,7 кв. м. (реєстраційний номер майна ), чим заподіяно значну шкоду державним інтересам та інтересам власника.

Встановлено, що відповідно до розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.02.2011 №80 «Про закріплення майна за комунальним підприємством «Керуюча дирекція» (в редакції від 30.12.2016 № 801) житловий будинок по АДРЕСА_3 разом з нежитловими приміщеннями закріплено на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговуванням житлового АДРЕСА_4 ».

На даний час у балансоутримувача нежилих приміщень з АДРЕСА_1 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», доступ до вказаних приміщень відсутній.

Представниками КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» неодноразово вчинялись спроби потрапити у вказані приміщення, але позитивного результату досягнуто не було, про що були складані акти обстеження нежитлових приміщень.

18.05.2021 проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого встановлено що вхід до групи нежилих приміщень з № 1 по 13 групи приміщень № 9 (літ. А) загальною площею 136, 7 кв. м, закритий, доступу немає.

28.05.2021 начальником СД ВП № 4 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 винесено постанову про визнання речовим доказом нежилі приміщення з № 1 по АДРЕСА_5 (реєстраційний номер майна ).

Прокурор ОСОБА_3 , будучи завчасно та належним чином повідомленим про час та дату судового розгляду, в судове засідання не з`явився. Разом з цим, до канцелярії Шевченківського районного суду м. Києва подав заяву, в якій він повідомляє, що клопотання підтримує в повному обсязі, просить розглядати без його участі.

Власник та балансоутримувач майна, щодо якого розглядається клопотання про арешт були повідомлені про час та дату судового засідання завчасно та належним чином.

Жодних заяв та клопотань, в тому числі про відкладення розгляду справи, від власника чи балансоутримувача майна до суду не надходило.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про можливість розгляду клопотання про арешт майна у відсутність прокурора та власника вилученого майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Враховуючи наведені обставини, відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України, з урахуванням скорочених строків розгляду клопотання про арешт майна, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд вищевказаного клопотання у відсутність представників власників майна.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна, а саме на приміщення з № 1 по АДРЕСА_5 (реєстраційний номер майна ), власником яких є територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради , які закріплені на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» із забороною користування та розпорядженням таким майном.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про необхідність накладення арешту на нерухоме майно, перелік якого наведено вище.

Разом з тим, слідчий суддя не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :
Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 27.04.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

- на приміщення з АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна ), власником яких є територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради , які закріплені на праві господарського відання за КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» із забороною користування та розпорядженням майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1