Справа № 307/3064/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

08.02.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурорки ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , та його захисника, адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за № 11-кп/4806/630/21, за апеляційною скаргою, яку подала прокурорка ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 листопада 2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 10 червня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України - повернуто прокурору.
В ухвалі суду вказується на те, що до Тячівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному 10 червня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 вересня 2021 року призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні. Судом встановлено, що в обвинувальному акті від 20 серпня 2021 року не зазначено місце вчинення кримінального правопорушення, що не дає можливості встановити, якому суду підсудне кримінальне провадження, відповідно до територіальної юрисдикції. Відтак, у відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Тому, на переконання суду, за наведених вище обставин обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення, вказаних в ухвалі недоліків упродовж розумного строку.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 вказує на те, що ухвала суду є необґрунтованою, невмотивованою, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що обвинувальний акт містить необхідні відомості, як того вимагають приписи ст. 291 КПК України. Так, у обвинувальному акті чітко зазначено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України, а саме посягання на територіальну цілісність і недоторканість України, шляхом розповсюдження матеріалів із публічними закликами до умисних дій, вчинених з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України. Апелянтка стверджує, що обвинувачений розповсюджував публікування відповідних матеріалів у соціальній мережі «Фейсбук», тобто, в обвинувальному акті конкретизовано де саме вчинено кримінальне правопорушення. При цьому, в оскаржуваній ухвалі зазначено, що суд першої інстанції позбавлений можливості визначити підсудність кримінального провадження. Проте, на думку прокурора, це твердження суперечить вимогам КПК України та самому тексту ухвали, позаяк головуючий суддя у вищевказаній ухвалі здійснює посилання на ст. 32 КПК України. Апелянтка звертає увагу на те, що питання направлення кримінального провадження з одного суду до іншого у межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів апеляційного суду за поданням місцевого суду чи за клопотанням сторін. Прокурорка просить ухвалу скасувати і призначити новий судовий розгляд обвинувального акту у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, заслухавши думку прокурорки ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які судове рішення вважали законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів задовольняє з таких підстав.
Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Як убачається зі змісту обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , такий складений та підписаний слідчим і затверджений прокурором, містить дату та місце його складання та затвердження, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинуваченого, прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, відомості про: відсутність потерпілих та викривачів, матеріальних збитків та цивільного позову, підстав для застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання; проведену експертизу та витрати на її проведення.
Із матеріалів кримінального провадження також убачається, що до обвинувального акту додано передбачені ч. 4 ст. 291 КПК України додатки реєстр матеріалів досудового розслідування, розписку обвинуваченого та захисника про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
Тому, апеляційний суд вважає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 відповідає вимогам, які визначено для такого процесуального документу, оскільки він містить всі передбачені ст. 291 КПК України відомості, у зв`язку з чим, висновки суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, - визнаються необґрунтованими й такими, що не унеможливлюють призначення обвинувального акту до судового розгляду, в зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги прокурорки про те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 містить необхідні відомості, як того вимагає ст. 291 КПК України, і в ньому чітко зазначено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України, а саме посягання на територіальну цілісність і недоторканість України, шляхом розповсюдження матеріалів із публічними закликами до умисних дій, вчинених з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, - знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.
При цьому, висновки суду першої інстанції про те, що в обвинувальному акті від 20 серпня 2021 року не зазначено місце вчинення кримінального правопорушення, що не дає можливості встановити, якому суду підсудне вказане кримінальне провадження відповідно до територіальної юрисдикції, - апеляційний суд визнає безпідставними, такими, що не ґрунтуються на вимогах КПК України й відповідно не дають підстав для повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_6 прокурору.
Не погоджуючись із висновками суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору із наведених в оскаржуваній ухвалі підстав, апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції під час підготовчого судового засідання не вправі виходити за межі повноважень, наданих ст. 314 КПК України, оскільки оцінка доказів, доведеності або недоведеності вини обвинуваченого, а також обґрунтованості пред`явленого обвинувачення неможлива на стадії підготовчого судового засідання, так як указані питання підлягають вирішенню безпосередньо під час розгляду кримінального провадження по суті.
Разом із тим, обґрунтованими й такими, що заслуговують на увагу апеляційний суд визнає і доводи апеляційної скарги про те, що в оскаржуваній ухвалі зазначено, що суд першої інстанції позбавлений можливості визначити підсудність кримінального провадження, однак таке твердження суперечить вимогам КПК України та самому тексту ухвали, позаяк головуючий суддя в оскаржуваній ухвалі здійснює посилання на ст. 32 КПК України, а питання направлення кримінального провадження з одного суду до іншого у межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів апеляційного суду за поданням місцевого суду чи за клопотанням сторін.
Тому, на переконання апеляційного суду, наведені в оскаржуваній ухвалі твердження та висновки суду першої інстанції не дають підстав для повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_6 , позаяк не свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України.
Визнаючи вищевказані висновки суду першої інстанції такими, що не свідчать про невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_6 вимогам КПК України, апеляційний суд вважає, що вимоги закону щодо викладу в обвинувальному акті фактичних обставин та формулювання обвинувачення дотримано, обставини, які відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, у тому числі й подія кримінального правопорушення, викладено чітко і конкретно, а відтак, обвинувачення ОСОБА_6 не викликає сумнівів.
Отже, висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_6 вимогам ст. 291 КПК України та неможливість призначення його до судового розгляду, - апеляційний суд вважає необґрунтованими та спростованими доводами апеляційної скарги та прокурором під час її розгляду апеляційним судом.
Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції неправомірно, з порушенням вимог КПК України, повернув обвинувальний акт прокурору, що призводить до необґрунтованого затягування розгляду кримінального провадження.
На будь-які інші порушення закону, які би давали підстави для повернення обвинувального акта в ухвалі суду не вказується й таких апеляційним судом не встановлено.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що повернення обвинувального акту із зазначених в ухвалі підстав, призведе до необґрунтованого затягування розгляду кримінального провадження, і як наслідок, до порушення передбачених ст. 28 КПК України розумних строків судового розгляду.
Водночас, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, що є одним з основоположних принципів кримінального провадження та гарантією швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду кримінального провадження, який закріплений у ст. 2 КПК України, що відображає вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Про обов`язковість дотримання розумного строку розгляду кримінальних справ неодноразово наголошував та встановлював порушення і Європейський суд з прав людини (справи «Смірнова проти Росії» від 24 липня 2003 року, «Вітрук проти України» від 16 вересня 2010 року, «Юртаєв проти України» від 31 січня 2006 року та інші).
Отже, з наведеного вбачається, що судом першої інстанції порушені вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про повернення обвинувального акта прокурору, в зв`язку із чим, оскаржувана ухвала як незаконна та необґрунтована підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст. ст. 291, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу, яку подала прокурорка Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 , задовольнити.
Ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 листопада 2021 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000036 від 10 червня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України, повернуто прокурору, - скасувати, призначивши новий розгляд обвинувального акту в Тячівському районному суді Закарпатської області зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :