Справа № 645/536/18
Провадження № 1-кп/645/64/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 жовтня 2021 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м.Харків у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судових засідань ОСОБА_2
за участю прокурора Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України
25.09.2017 приблизно о 12:00 годині ОСОБА_4 перебував у будинку, кімнату в якому він тимчасово винаймав у ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, влаштував сварку з ОСОБА_5 , в ході якої, у ОСОБА_4 , на підґрунті особистих неприязних відносин виник злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .. Реалізуючи свій злочинний намір на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, підійшов до ОСОБА_5 , яка сиділа на стільці в одній із кімнат будинку за вищевказаною адресою та схопивши ОСОБА_5 рукою за шию та почав її здавлювати, після чого, наніс декілька ударів пластиковим козирком від головного убору в область лоба потерпілої, далі, продовжуючи свої протиправні дії, направлені на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_4 схопив потерпілу за ліву руку в ділянці передпліччя та почав викручувати. Так, своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 , тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми лівого передпліччя у вигляді перелому дистальної третини діафізу ліктьової кістки зі зміщенням, синців на голові, шиї. За ступенем тяжкості: закрита тупа травма лівого передпліччя у вигляді перелому дистальної третини діафізу ліктьової кістки зі зміщенням не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад трьох тижнів (21 дня), і за цією ознакою відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості; синці викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6 днів, і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винним у скоєні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, пояснив суду про обставини викладені вище, зазначив, що дійсно 25 вересня 2017 року в денний час він знаходився в кімнаті, яку тимчасово винаймав у ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , на підґрунті особистих неприязних відносин у нього виник намір на заподіяння ОСОБА_5 , тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим схопивши ОСОБА_5 рукою за шию та почав її здавлювати, після чого, наніс декілька ударів пластиковим козирком від головного убору в область чола потерпілої, після чого схопив потерпілу за ліву руку в ділянці передпліччя та почав викручувати.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує, зокрема кількість як і кількість та характер нанесених ударів, враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним кримінального діяння, розуміючи яка міра покарання загрожує, показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує, а саме про обставини вчинення кримінальних правопорушень, прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінальних правопорушень та винуватості обвинуваченого у їх вчиненні, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження щодо речових доказів, процесуальних витрат та матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність їхньої позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням повного визнання вини у вчинені вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вважає за доцільне обмежитись дослідженням доказів, які стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Вину обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття
Оскільки кримінальне провадження розглянуто в межах пред`явленого обвинуваченням, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , передбаченою ст. 67 КК України судом визнається вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння
Згідно досудової доповіді щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , складеної 03 березня 2018 року, орган пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість ОСОБА_4 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченого встановлено, що він в силу ст. 89 КК України раніше не засуджений, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.
Призначаючи ОСОБА_4 у покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, який, за змістом ст. 12 КК України, є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості, його наслідки, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у межах санкції інкримінованої статті у виді позбавлення волі із звільненням обвинуваченого від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком в порядку ст. 75 КК України, оскільки його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень можливо без ізоляції від суспільства.
Таке покарання за глибоким переконанням суду буде обґрунтованим і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним та іншими особами кримінальних правопорушень.
У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини пом`якшуючи та обтяжуючі покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 374 КПК України, а також враховуючи роз`яснення, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», висновки з усіх питань, пов`язаних з призначенням покарання, необхідно належним чином мотивувати у вироку. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням також має бути належним чином мотивоване.
Окрім того, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 395 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України та призначити покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.
У зв`язку зі звільненням засудженого ОСОБА_4 з випробуванням покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи,
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок який набрав законної сили є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для всіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Відповідно до приписів ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: