Справа №: 343/741/21
Провадження №: 1-кп/0343/108/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 вересня 2021 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
судді - ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження №1-кп/0343/108/21, справа №343/741/21, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000009 від 14.03.2021, про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, без постійного місця роботи, з середньою освітою, неодруженого, без утриманців, судимого:

17.10.2017 за частиною 2 статті 289, частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України на підставі статей 69, 70 вказаного Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, від відбування якого 12.03.2018 звільнений на підставі статті 4, пункту «а» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році»,

16.04.2021 за частиною 1 статті 185, частиною 3 статті 357 Кримінального кодексу України на підставі частини 1 статті 70 вказаного Кодексу до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень,

05.05.2021 за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців,

07.05.2021 за частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України до покарання у виді 6 місяців арешту,

29.07.2021 за частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України, на підставі частини 4 ст. 70 Кримінального кодексу України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю: прокурорів Долинського відділу Калуської окружної прокуратури- ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 повторно незаконно заволодів транспортним засобом.

Злочин вчинено за таких обставин:
ОСОБА_3 , маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість за статтею 289 Кримінального кодексу України, 14 березня 2021 року приблизно в 1.00 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у м. Долина Калуського району, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, підійшов до автомобіля ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився біля будинку № 7 на вул. Степана Бандери та на праві власності належить ОСОБА_7 , яким користується ОСОБА_8 . Втілюючи в життя свій злочинний намір, ОСОБА_3 відчинив за допомогою викрутки дверцята водія, проник в його салон, де без ключа, шляхом з`єднання проводу стартера з проводами акумуляторної батареї, запустив двигун автомобіля та виїхав з м. Долина, чим повторно незаконно заволодів транспортним засобом і пошкодженням автомобіля спричинив матеріальних збитків на загальну суму 413,60 гривні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у вчинені інкримінованого йому злочину та показав суду, що він на автомобілі, яким незаконно заволодів, приїхав з м. Івано-Франківськ у м. Долина, де переночував у готелі. 14 березня 2021 року у дворі одного з будинків в м. Долина він побачив автомобіль ВАЗ 2105, який відкрив за допомогою викрутки, завів мотор і поїхав у сторону м. Львів. По дорозі його затримали та арештували. У вчиненому щиро кається. Вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, конретних ж мотивів його вчинення не може вказати. Саме вживання алкоголю спонукало його до вчинення кримінальних правопорушень. Просить його суворо не карати, врахувати, що тривалість перебування в місцях позбавлення волі не виправляє засуджених, тому призначити найм`якше з можливих покарань.
Враховуючи показання обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість у подальшому оскаржити дані фактичних обставин в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, беручи до уваги відсутність заперечень в учасників судового провадження, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнав недоцільним та обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу.
Аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази: показання обвинуваченого, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України, оскільки він повторно незаконно заволодів транспортним засобом.

Призначаючи покарання, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особа винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше судимий, згідно з довідками № 3146 від 23.04.2021, № 1070 від 23.04.2021, № 284 від 22.04.2021, в психоневрологічному та наркологічному обліку не перебуває, амбулаторну допомогу не отримує. Відповідно до характеристики, виданої Голосківським старостинським округом Отинійської селищної ради за № 15/23.1-10 від 22.04.2021, скарг на його поведінку не поступало.
Судом встановлено, що обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 66 КК України, є визнання ним своєї вини та щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , передбаченою ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 № 3477-IV передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Тому, суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно з якими досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При призначенні покарання суд бере до уваги положення ст. 50 КК України,якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, положення ст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Таким чином, враховуючи мотиви, якими керувався ОСОБА_3 при вчиненні злочину, поведінку під час та після вчинення злочинних дій, зокрема, повне визнання своєї винуватості та його щире каяття, беручи до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, крім того, на час ухвалення даного вироку засуджений за вчинення інших кримінальних правопорушень, передбаченихч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, не працює, наявність пом`якшуючих покарання обставин та однієї обтяжуючої обставини, приймаючи до уваги його молодий вік, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років без конфіскації майна, так як в його злочинних діях не було встановлено корисливого мотиву.
При цьому, суд враховує, що даний злочин обвинувачений ОСОБА_3 вчинив до постановлення вироку Івано-Франківського міського суду 29 липня 2021 року, за яким його засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за попередніми вироком Івано-Франківського міського суду від 16.04.2021 у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, вироком Коломийського міськрайонного суду від 05.05.2021 у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, вироком Івано-Франківського міського суду 07.05.2021 у виді 6 місяців арешту, - більш суворим, призначеним за даним вироком, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Таким чином, враховуючи вирок Івано-Франківського міського суду від 29 липня 2021 року, суд припризначенні покарання за даним вироком застосовує вимоги ч. 4 ст. 70 КК України та принцип поглинання більш суворим покаранням менш суворого.

Саме таке покарання буде відповідати тяжкості злочину, меті покарання, гуманності, справедливості, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Як вбачається з п.14 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.
Враховуючи, що суд дійшов до висновку про обрання покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді позбавлення волі, з метою забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Питання про скасування арешту суд вирішує відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України та враховує міру покарання, яку слід призначити обвинуваченому, що майно, на яке накладено арешт, не підлягає спеціальній конфіскації, відсутність цивільних позовів в кримінальному провадженні, в якому такий арешт накладений.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Під час досудового розслідування понесено процесуальні витрати на залучення експертів, які згідно з довідкою Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України про витрати на проведення експертиз в кримінальному провадженні (висновок № СЕ-19/109-21/2775 від 09.04.2021, висновок № СЕ-19/109-21/3690/ТР від 12.04.2021) становлять 2942,10 гривні та які, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, та призначити йому покаранняу виді 6 (шість) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України, шляхом поглинання менш суворого покарання за попередніми вироком Івано-Франківського міського суду від 29 липня 2021року у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна, більш суворим, призначеним за даним вироком, призначити остаточне покарання у виді 6 (шість) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Строк відбування покарання обчислювати з 14 березня 2021 року, з часу фактичного затримання.
До набрання вироком законної сили раніше обраний запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 16.03.2021, на автомобіль марки «ВАЗ 2105», реєстраційний номер НОМЕР_2 , металеву зігнуту викрутку, частини поліетиленової упаковки, пластикової накладки, викрутку з пластиковою ручкою, мобільний телефон "Леново", куртку спортивного типу та кросівки.
Речові докази по справі після набрання вироком законної сили, а саме:
- автомобіль марки «ВАЗ 2105», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зберігається на території господарського двору ВП № 1 (м. Долина), повернути власнику ОСОБА_7 , жителю АДРЕСА_3 ;
- мобільний телефон "Lenovo", куртку спортивного типу чорно-оранжевого кольору, кросівки, які зберігаються у камері зберігання речових доказів ВП № 1 (м. Долина), що в м. Долина, вул. Яворницького, 8, - повернути власнику ОСОБА_3 ;
- металеву зігнуту викрутку, частину поліетиленової упаковки червого кольору, пластикову накладку чорного кольору з важелями перемикання передач, змиви з керма та ручки водійських дверцят із внутрішньої сторони, викрутку з пластиковою ручкою чорного та жовтих кольорів, уламок пластмаси чорного кольору, слід низу підошви взуття, які зберігаються у камері зберігання речових доказів ВП № 1 (м. Долина), що в м. Долина, вул. Яворницького, 8, - знищити;
- DVD - диски з відеозаписами з вуличних камер відеонагляду та облаштованої території автомийки, залишити при матеріалах кримінального провадження за №0000009 від 14.03.2021, які зберігаються в сторони обвинувачення.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 2942 (дві тисячі дев`ятсот сорок дві) гривні 10 копійок.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя: ОСОБА_1