КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №753/2993/20
Провадження №11-кп/824/868/2021 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2

Ухвала

Іменем України

28 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №0009433 за апеляційною скаргою з доповненнями захисника обвинуваченої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 25.05.2020 року щодо обвинуваченої

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з вищою освітою, непрацюючої, незаміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої 06.12.2018 вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнена з випробуванням на іспитовий строк 3 роки,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

В с т а н о в и л а:

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 25.05.2020 року ОСОБА_6 визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі вимог ст. 71 КК України до призначеного покарання обвинуваченій ОСОБА_6 частково приєднано невідбутий строк покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 06.12.2018 р. та за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначених покарань остаточно до відбуття ОСОБА_6 призначено 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_6 вказано обчислювати з дня її затримання в порядку виконання даного вироку.
Згідно вироку суду, ОСОБА_6 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, 26.12.2019 приблизно о 16 годині 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «АШАН», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 17, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, вирішила повторно, таємно, викрасти чуже майно, яке належить ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ» (ідентифікаційний код 35442481), на загальну суму 1780 гривень 89 копійок (без ПДВ).
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ОСОБА_6 26.12.2019 приблизно о 16 год. 00 хв., знаходячись в приміщенні торгівельного залу вказаного магазину, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, взяла належний ТОВ «АШАН УКРАЇНА ГІПЕРМАРКЕТ» товар, а саме: ковбаса варена лікарська ТМ «М`ясна гільдія» вагою 1,062 кг., вартістю 123 грн. 80 коп. (без ПДВ); Сосиски «Mozzarella» ТМ «М`ясна гільдія», вагою 0,285 кг., вартістю 40 грн. 75 коп. (без ПДВ); сардельки з сиром вагою 0,513 кг., вартістю 67 грн. 59 коп. (без ПДВ); свиняча піджарка екстра вагою 0,526 гр., вартістю 44 грн. 69 коп. (без ПДВ); 1 упаковку масла вартістю 33 грн. 59 коп. (без ПДВ); батончик «Mars» в кількості 2 штуки, загальною вартістю 16 грн. 50 коп. (без ПДВ); батончик «Snikers» в кількості 2 штуки, загальною вартістю 16 грн. 50 коп. (без ПДВ); батончик «Twix» в кількості 2 штуки, загальною вартістю 16 грн. 50 коп. (без ПДВ); 1 упаковку жувальна гумка «Orbit» ніжна м`ята вартістю 29 грн. 58 коп. (без ПДВ); 1 упаковку M&M's цукерки-драже вагою 125 гр., вартістю 28 грн. 25 коп. (без ПДВ); блок для унітазу «Туалетный утенок» в кількості 1 штуки, вартістю 29 грн. 91 коп. (без ПДВ); тонік для обличчя Lotr.Akt «Loreal» в кількості 1 штуки, вартістю 97 грн. 75 коп. (без ПДВ); міцелярна вода EHER вітамін в кількості 1 штуки, вартістю 64 грн. 80 коп. (без ПДВ); шампунь «Elseve» 250 мл., в кількості 1 штуки, вартістю 56 грн. 62 коп. (без ПДВ); олія для тіла SS «Gamier» в кількості 1 штуки вартістю 167 грн. 70 коп. (без ПДВ); запаска-спрей ервік в кількості 1 штуки вартістю 62 грн. 41 коп. (без ПДВ); гель LODE «Loreal» 150мл., в кількості 1 штуки вартістю 95 грн. 75 коп. (без ПДВ); щоденні прокладки «Libresse» в кількості 1 упаковки, вартістю 25 грн. 83 коп. (без ПДВ); дезодорант жіночий «GR», в кількості 1 штуки, вартістю 40 грн. 75 коп. (без ПДВ); диски Ватні «Клінік», в кількості 1 упаковки, вартістю 33 грн. 45 коп. (без ПДВ); гель освіжаючий «Glade» в кількості 1 штуки, вартістю 35 грн. 40 коп. (без ПДВ); лак для нігтів «CATR» в кількості 1 штуки, вартістю 124 грн. 00 коп. (без ПДВ); шлея «DOG» в кількості 1 штуки, вартістю 97 грн. 57 коп. (без ПДВ); шкарпетки жіночі «Inextenso», в кількості 2 пари, загальною вартістю 48 грн. 32 коп. (без ПДВ); льодяник «Чупа-Чупс» в кількості 2 штук, загальною вартістю 18 грн. 40 коп. (без ПДВ); повідок одинарний в кількості 1 штуки, вартістю 82 грн. 33 коп. (без ПДВ); нашийник в кількості 1 штуки, вартістю 46 грн. 58 коп. (без ПДВ); станок жіночий «Вінус» в кількості 1 штуки, вартістю 15 грн. 79 коп. (без ПДВ); кавовий стік «Carte noir» в кількості 3 штук, загальною вартістю 10 грн. 65 коп. (без ПДВ); кавовий стік «Nescafe Gold» в кількості 1 штуки, вартістю 3 грн. 82 коп. (без ПДВ); кавовий стік «Nescafe Espresso» в кількості З штук, загальною вартістю 7 грн. 80 коп. (без ПДВ); дезодорант для взуття «Салтон», в кількості 1 штуки, вартістю 65 грн. 25 коп. (без ПДВ); корм для цуценят в кількості 4 штук, загальною вартістю 32 грн. 36 коп. (без ПДВ); фарба для волосся «Loreal» тон 100 в кількості 1 штуки, вартістю 116 грн. 58 коп. (без ПДВ), а всього взяла майна на загальну суму 1780 грн. 89 коп. (без ПДВ), який з метою подальшого повторного таємного викрадення заховала до свого рюкзака, який мала при собі.
В подальшому ОСОБА_6 , утримуючи при собі викрадений товар, пройшла через касу гіпермаркету, не розрахувавшись за нього та направилася в сторону виходу з магазину, тим самим виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки була зупинена працівниками вищевказаного гіпермаркету разом з товаром, який вона намагалася викрасти.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції захисник обвинуваченої ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в яких просить вирок Дарницького районного суду м. Києва від 25.05.2020 щодо ОСОБА_6 скасувати та постановити нове судове рішення щодо ОСОБА_6 , яким закрити кримінальне провадження.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що суд першої інстанції розглядаючи справу в порядку ч.3 ст. 349 КПК України належним чином не роз`яснив обвинуваченій умов і наслідків такого розгляду, а самене з`ясував, чи правильно вона розуміє зміст обставин, не впевнився у добровільності її позиції, а також того, що в такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, що, на думку захисника, потягло за собою порушення права обвинуваченої на захист. Зазначає, що відсутність у вказаному кримінальному провадженні захисника сприяло тому, що обвинувачена не маючи юридичної освіти та не будучи обізнаною з наслідками застосування ч.3 ст. 349 КПК не передбачала і не могла передбачити особливості її застосування, а головне наслідки при апеляційному оскарженні.

Крім того, апелянт вказує на те, що суд першої інстанції в ході судового розгляду не встановив всіх обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні і визначені ст. 91 КПК, а тому передчасно дійшов висновку про застосування ч. 3 ст. 349 КПК України.
Зазначає, що наведені у вироку показання обвинуваченої не відповідають показанням наданим нею під час судового засідання, а також показанням наданими нею на місці події. Так, згідно показань обвинуваченої ОСОБА_6 , які вона надала під час допиту її, як підозрюваної, так і під час судового розгляду в суді першої інстанції, вонадійсно 26.12.2019 перебуваючи в магазині Ашан, розташованого в м. Києві по вул. Здолбунівській, 17. поклала частину товарів, які мала намір придбати до рюкзака, а решту - до корзини, однак на касі, заклопотавшись побутовими проблемами пов`язаними зі смертю бабусі та її похованням, виклала касиру лише ті речі, які перебували в корзині, за які був здійснений розрахунок у повному обсязі. Однак, про речі, що перебували у рюкзаку остання забула, про що не заперечує та визнає свою провину. Разом з тим, як тільки охоронці вказали на неоплачені продукти в рюкзаку ОСОБА_6 повідомила, що забула за них і погодилась за них розрахуватись, адже мала необхідну суму у своєму гаманці. Разом з тим, такі показання обвинуваченої, а саме в частині часткової оплати товару, що перебували в корзині, ані в обвинувальному акті, ані у вироку зазначені не були, що на переконання захисника ставить під сумнів законність і обґрунтованість вказаного судового рішення.

Крім того, апелянт зазначає, що надана потерпілою стороною довідка вартості товарів ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», які за версією стороною обвинувачення викрала обвинувачена, не може бути належним та допустимим доказом розміру завданого збитку, оскільки така довідка була видана не уповноваженою особою на підписання довідок та не є первинним бухгалтерським документом, а тому не може підтверджувати обставин, за яку вартість вказаний товар був придбаний товариством. На переконання апелянта, для визначення розміру матеріальних збитків, за відсутності належного документу, що підтверджує розмір такої шкоди слідчий або прокурор зобов`язаний був забезпечити проведення експертизи, що є необхідним правильної кваліфікації кримінального правопорушення та повноти досудового розслідування. На переконання апелянта за відсутності видаткової накладної чи експертизи, суд першої інстанції не міг встановити розмір начебто завданих обвинуваченої ОСОБА_6 збитків.
Крім того, апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутня постанова про призначення групи прокурорів, що, на думку апелянта, свідчить про відсутності повноважень у прокурора ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на погодження обвинувального акта та підтримання державного обвинувачення у суді. Окрім того, захисник звертає увагу суду на те, що відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, відомостей до ЄРДР про вчинення злочину були внесені 26.12.2019, а постанова про призначення групи прокурорів булавинесена 06.12.2020, тобто за 20 днів до реєстрації відомостей в ЄРДР, разом з тим суд першої інстанції повноваження прокурорів в судовому засіданні не перевірив, не дослідив та не долучив постанову про призначення групи прокурорів, що на думку захисника є істотним порушенням вимог КПК України.
Окрім цього захисник вказує на те, що при розгляді справи суд першої інстанції неповно дослідив обставини, що пом`якшують покарання, у зв`язку з чим призначив обвинуваченій покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого діяння та особі обвинуваченої. Так, судом першої інстанції не було враховано, що обвинувачена напередодні часу ймовірного вчинення злочину втратила єдиного родича, а саме бабусю, яка виховувала останню за відсутності батьків та раптово померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . В той період ОСОБА_6 була розгублена, що і стало причиною того, що остання забула про продукти, які перебували у рюкзаку. Також суд не звернув увагу, що ОСОБА_6 виховує неповнолітню дитину, яку у випадку поміщення ОСОБА_6 до місць позбавлення волі прийдеться помістити в інтернат, що є неприпустимим та таким, що істотно вплине на формування психологічного здоров`я дитини, яка дуже прив`язана до матері і особливо переживає смерть бабусі. Інших родичів у дитини немає. Зазначені обставини, на переконання захисника дають суду підстави для застосування ст. 75 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник ОСОБА_7 неодноразово приймали участь під час апеляційного розгляду і підтримали апеляційну скаргу з доповненнями. Разом з тим, будучи належним чином повідомленою про день та час апеляційного розгляду, обвинувачена ОСОБА_6 в судове засідання, призначене на 28.09.21 не з`явилась, та не доступна в телефонному зв`язку, який намагались встановити під відеофіксацію в судовому засіданні, а її захисник надіслав суду заяву, в якій повідомив про те, що між ним та ОСОБА_6 розірвано угоду про надання правової допомоги та припинення його повноважень. Враховуючи наведене та вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд закінчено у відсутність обвинуваченої та її захисника.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу з урахуванням доповнень до неї, думку обвинуваченої, яка підтримала позицію захисника, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченої, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про те, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Згідно положень ч.1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З аналізу ст. 349 КПК України можна виділити такі умови для проведення судового розгляду: 1) відсутність заперечень учасників судового розгляду на проведення судового розгляджу саме в такому порядку; 2) погодження сторін із фактичними обставинами справи; 3) добровільність та істинність їхніх позицій та переконаність суду в правильності розуміння сторонами обставин, що не оспорюють ся; 4) позбавлення права на апеляційне оскарження.

Відсутність заперечень розуміється як погодження сторін судового розгляду із недоцільністю дослідження доказів у провадженні через те, що ніхто не оспорює ці факти. Визнання фактичних обставин істинними означає сприйняття їх такими, що відповідають реальній дійсності й достатніми для доведення винуватості обвинуваченого. Суд зобов`язаний перевірити позиції сторін, а також розтлумачити наслідки застосування такого порядку дослідження доказів. Ці умови є обов`язковими, їх недотримання робить проведення розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України незаконним.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції були виконані належним чином.
Як вбачається, з журналу судового засідання від 25.05.2020 та відповідно до аудіозапису судового засідання, під час розгляду кримінального провадження обвинуваченаОСОБА_6 беззаперечно визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, щиро розкаялась, підтвердила обставини його вчинення, зазначивши час, місце, спосіб, мету скоєння злочину, а також розмір і вартість викраденого нею майна та не заперечувала проти розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому суд першої інстанції переконався у правильності розуміння ОСОБА_6 змісту обвинувачення, у добровільності її позиції, а також роз`яснив обвинуваченій, що вона буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Переконавшись у добровільності позиції обвинуваченої, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти викладених в обвинувальному акті обставин, суд першої інстанції у відповідності до вимога ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Наведені вище обставини повністю спростовують доводи апеляційної скарги захисника, про те що обвинуваченій не були роз`яснені умови та наслідки, розгляду справи в порядку ч.3 ст. 349 КПК України.
Не вбачає колегія суддів і порушення права на захист обвинуваченої ОСОБА_6 під час розгляду справи, оскільки як вбачається з матеріалів провадження обвинувачена ОСОБА_6 , будучи обізнаною про свої права та обов`язки, будь-яких клопотань щодо призначення їй захисника не заявляла, окрім того, злочин, який інкриміновано ОСОБА_6 за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України не є особливо тяжким, а даних, що ОСОБА_6 відноситься до будь-якої категорії осіб, зазначених у ч.2 ст. 52 КПК України матеріали провадження не містять, не надано таких даних і до суду апеляційної інстанції.
Не заслуговують на увагу і доводи апеляційного скарги захисника про те, що наведені у вироку показання обвинуваченої не відповідають показанням наданими нею в судовому засіданні, оскільки, як вбачається з оскаржуваного вироку наведені в ньому показання обвинуваченої повністю відповідають тим, які остання надала в ході розгляду кримінального провадження, в тому числі ів частині часткової оплати товару, що перебували в корзині, а також зазначена сума коштів, які обвинувачена сплатила за даний товар, що підтверджується технічним носієм інформації на якому зафіксовано судовий процес у суді першої інстанції.
Згідно аудіозапису судового засідання від 25.05.2020 обвинувачена ОСОБА_6 надала суду пояснення щодо інкримінованих їй подій, послідовно пояснивши всі обставини вчиненого нею злочину, не оспорюючи кваліфікацію своїх дій, крім того на запитання суду, підтвердила, що події відбувалися саме так, як це викладено в обвинувальному акті, при цьому уточнила, що з переліком та вартістю товарів зазначених у довідці ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» вона ознайомлена та підтверджує їх кількість та вартість, а тому доводи захисника в цій частині є неспроможними.
Що стосується посилань захисника в апеляційній скарзі про не дослідження судом першої інстанції ряду доказів у кримінальному провадженні, в тому числі постанов про групу прокурорів та довідки про вартість викраденого, то колегія суддів зауважує, що сторони кримінального провадження в суді першої інстанції не заявляли клопотань з цього приводу, адже не оспорювали фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, і як наслідок, не оспорювали зібрані під час досудового розслідування докази, у зв`язку з чим, за згодою учасників судового провадження і було проведено розгляд справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про те, що вирок суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим, ухвалений на неповно встановлених та досліджених обставинах справи, колегія суддів вважає безпідставними.
Згідно із ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Всупереч доводам апеляційної скарги захисника, суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону. Так, призначаючи покарання, суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину,який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, розмір матеріальної шкоди, яка усунена шляхом повернення викраденого майна, відсутність обставин, що обтяжують покарання, обставиною, яка пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України судом першої інстанції визнано і враховано щире каяття. Також, судом першої інстанції враховано дані щодо особи обвинуваченої ОСОБА_6 , яка раніше судима, характеризується посередньо, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину 2009 року народження. Врахувавши зазначені обставини, суд першої інстанції обґрунтовано призначив обвинуваченій ОСОБА_6 покарання, в межах, установлених санкцією інкримінованої статі, відповідно до положень КК України, у виді позбавлення волі, а також правильно визначив вид і розмір остаточного покарання за сукупністю вироків, відповідно до вимог ст. 71 КК України, адже, обвинуваченою дане кримінальне правопорушення вчинено протягом іспитового строку. Таке покарання, на переконання колегії суддів, відповідає принципу індивідуалізації покарання, з огляду на вимоги ст. 50 КК України узгоджується із загальними засадами закону України про кримінальну відповідальність, відповідає основній меті покарання, за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Посилання в апеляційній скарзі захисника, про те, що судом першої інстанції при призначенні його підзахисній покарання не в повному обсязі було враховано дані про особу обвинуваченої ОСОБА_6 , колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, оскільки суд першої інстанції врахував всі обставини, які враховуються при призначені покарання, передбачені статтею 65 КК України, в тому числі і наявність у ОСОБА_6 на утриманні неповнолітньої дитини 2009 року народження,надав їм правову оцінку і призначив обвинуваченій таке покарання, яке є необхідним для її виправлення та попередження нових злочинів. Також, колегія суддів вважає безпідставними посилання захисника, як на підстави для пом`якшення покарання, того, що обвинувачена втратила єдиного родича бабусю, оскільки зазначена обставина жодним чином не знижує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину.

Крім того, колегія суддів, звертає увагу на те, що ОСОБА_6 раніше судима за вчинення злочину проти власності, злочин у даному кримінальному провадженні вчинила під час іспитового строку, що свідчить про її стійке небажання стати на шлях виправлення, тавиключає можливість звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України.
Отже, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання дотримався вимог кримінального закону, врахував всі, передбачені ним обставини у їх сукупності, і підстав для застосування ст. 75 КК України, як про це ставить питання захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_11 , колегія суддів не вбачає.
Додаткових доводів, які б могли бути підставою для скасування вироку захисником до апеляційного суду не надано.

Істотних порушень кримінально-процесуального законодавства, які б ставили під сумнів правильність висновків суду, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку щодо ОСОБА_6 , а також про безпідставність доводів апеляційної скарги захисника.
Керуючись ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника обвинуваченої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 25.05.2020 року щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

__________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4