печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4801/22-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ГСУ НП України, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000600 від 13.05.2021, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -
В С Т А Н О В И В :

31.01.2022 адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ГСУ НП України, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000600 від 13.05.2021, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000600 від 13.05.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 191 КК України. Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.
16.09.2021 слідчим ГСУ НП України ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.09.2021 по справі № 755/46920/21-к, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .
Однак, в ході проведення обшуку слідчим вилучено документи, дозвіл на відшукання яких слідчим суддею не надано та, які не містять у собі відомостей про рух природнього газу та перерахування коштів між зазначеними в ухвалі підприємствами.
Крім того, слідчим незаконно було вилучено документи, які містять адвокатську таємницю, а саме документ під назвою «Пропозиції щодо першочергових дій, направлених на захист прав та законних інтересів ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ГАЗ ТРЕЙД» на 4 арк.
Доступ до такого роду документів заборонений законом, а саме ст. 161 КПК України, а тому він має бути негайно повернутий його володільцю. Більше того, умисне вилучення вказаних документів під час обшуку може містити в собі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України.
Окрім цього, в ході обшуку слідчим було вилучено два ноутбуки та мобільний телефон із сім-картою:
- Ноутбук «Dell» сірого кольору (DELL Latitude e6430) із зарядним пристроєм до нього;
- Ноутбук DELL Latitude 5500;
- Мобільний телефон марки OPPO A52 модель CPH 2069, IMEI НОМЕР_1 сім карта 1; IMEI НОМЕР_2 сім карта 2, які не зазначені в ухвалі слідчого судді, як окремі предмети щодо яких надано дозвіл на відшукування.
В ухвалі слідчого судді від 03.09.2021 вказано, що слідчим та прокурорам у кримінальному провадженні № 0000600 надано дозвіл на проведення обшуку задля відшукання та вилучення електронних засобів передачі даних (мобільних телефонів, ноутбуків, планшетів, флеш-носіїв, СЕОМ, жорстких дисків, тощо, на яких міститься інформація щодо обставин, які досліджуються в рамках кримінального провадження, тобто без ідентифікуючих ознак окремих предметів.
Ноутбук «Dell» сірого кольору (DELL Latitude e6430) із зарядним пристроєм до нього, ноутбук DELL Latitude 5500, мобільний телефон марки OPPO A52 модель CPH 2069, IMEI НОМЕР_1 - сім карта 1, IMEI НОМЕР_2 сім карта 2, - не вказані в ухвалі слідчого судді на проведення обшуку в окремому переліку із зазначенням ідентифікуючих ознак.
Також адвокатом в скарзі зазначено, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.09.2021 по справі № 755/46920/21-к не містить у собі чітко визначений та індивідуально окреслений обсяг відшукання речей і документів, значна кількість документів, вилучених під час обшуку не містять у собі відомостей про рух природнього газу та перерахування коштів між зазначеними в ухвалі підприємствами, а тому вони разом із ноутбуками ноутбук «Dell» сірого кольору (DELL Latitude e6430) із зарядним пристроєм до нього, ноутбук DELL Latitude 5500, мобільний телефон марки OPPO A52 модель CPH 2069, IMEI НОМЕР_1 сім карта 1; IMEI НОМЕР_2 сім карта 2, підлягають поверненню ОСОБА_4 як тимчасово вилучене майно.
Станом на дату подання даної скарги відсутня будь-яка інформація стосовно судових рішень про накладення арешту на речі і документі, які належать ОСОБА_4 та вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .
Представник особи, в інтересах якої подано скаргу в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлявся належним чином. Адвокат ОСОБА_6 через канцелярію суду подала заяву про розгляд скарги за її відсутності.

Представник ГСУ НП України у судове засідання не з`явився, слідчий групи слідчих ОСОБА_7 на електронну адресу суду направв заперечення на вищевказану скаргу, зазначивши, що ухвалою від 03.09.2021 надано дозвіл на відшукання та вилучення, зокрема, мобільних телефонів та ноутбуків, а також договорів транспортування, розподілу, зберігання, купівлі-продажу природного газу, додаткових угод до них, торгових сповіщень, актів прийому-передачі тощо, звітів про надходження та розподіл природного газу, витягів з інформаційної платформи щодо руху природного газу та балансів, платіжних документів, які відображають рух природного газу та перерахування коштів, складених у результаті фінансових взаємовідносин між собою зазначених в ухвалі суб`єктів господарювання; документів, які містять інформацію про обсяги отримання та передачі природного газу із зазначенням реквізитів постачальників та споживачів по вказаним суб`єктам господарювання; чорнових записів, блокнотів, зошитів, які містять відомості щодо обставин, які досліджуються в рамках кримінального провадження.
Відтак, всупереч позиції адвоката ОСОБА_3 , вилучене під час обшуку майно відносяться до речей щодо яких прямо надано дозвіл на відшукування та не є тимчасово вилученим, а отже, поверненню не підлягає.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності слідчого/прокурора.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000600 від 13.05.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 191 КК України. Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.
16.09.2021 слідчим ГСУ НП України ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.09.2021 по справі № 755/46920/21-к, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .
в ході обшуку слідчим було вилучено два ноутбуки та мобільний телефон із сім-картою:
- Ноутбук «Dell» сірого кольору (DELL Latitude e6430) із зарядним пристроєм до нього;
- Ноутбук DELL Latitude 5500;
- Мобільний телефон марки OPPO A52 модель CPH 2069, IMEI НОМЕР_1 сім карта 1; IMEI НОМЕР_2 сім карта 2, які не зазначені в ухвалі слідчого судді, як окремі предмети щодо яких надано дозвіл на відшукування.
Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно з ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160166, 170174 цього Кодексу.

Обов`язковою обставиною, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину. Обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги.

У разі відсутності підстав вважати вилучене майно таким, що містить інформацію про факти підготовки, координування спланованих дій та вчинення кримінальних правопорушень, тобто, що є предметом кваліфікації у кримінальному провадженні вони мають бути повернуті власнику.

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Така позиція також узгоджується із частиною 5 статті 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» (<...>) [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

Так, у своєму рішенні від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Так, судовим розглядом встановлено, що під час проведення обшуку 16.09.2021, на підставі ухвали слідчого судді від 03.09.2021 було вилучено:

- Ноутбук «Dell» сірого кольору (DELL Latitude e6430) із зарядним пристроєм до нього;

- Ноутбук DELL Latitude 5500;

- Мобільний телефон марки OPPO A52 модель CPH 2069, IMEI НОМЕР_1 сім карта 1; IMEI НОМЕР_2 сім карта 2, разом із сім картами.

- Документ під назвою «Пропозиції щодо першочергових дій, направлених на захист прав та законних інтересів ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ГАЗ ТРЕЙД» на 4 арк;

- Наказ № 3 від 01.02.2021 р. про забезпечення передачі газу;

- Додаток № 1 від 04.01.2021 р. до заяви-договору № 100/91/2020 про відкриття поточного рахунку від 19.11.2020 р. на 10 арк;

- Додаток № 2 від 04.01.2021 р. до заяви-договору № 100/91/2020 про відкриття поточного рахунку;

- Додаток № 3 від 04.02.2021 р. до заяви-договору № 100/91/2020 про відкриття поточного рахунку.

Всупереч зазначеному, представником ГСУ НП Українина час розгляду скарги слідчому судді не надано відомостей та документів, в яких наводилися б підстави для подальшого утримання майна ОСОБА_4 та його необхідність, як такого, що має значення для подальшого досудового розслідування. Оскільки, доказів, які б могли свідчити, що вилучене майно є таким, що містить інформацію про факти підготовки, координування спланованих дій та вчинення кримінальних правопорушень, тобто, що є предметом кваліфікації у кримінальному провадженні № 0000600 від 13.05.2021, слідчому судді не надано.

Так, при винесенні даного рішення слідчий суддя приймає до уваги, що обов`язок доведення існування, тієї обставини, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в матеріалах судового провадження за скаргою даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_4 належним йому майном.

За вказаних обставин, позиція органу досудового розслідування щодо неповернення майна його законному володільцю спростовується, тобто вилучене майно не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, що як наслідок свідчить про бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні майна, що вилучено під час проведення обшуку 16.09.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , яке необхідно усунути шляхом зобов`язання останнього повернути вилучене майно власнику, відповідно до п. 4 ст. 169 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 169170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб ГСУ НП України, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000600 від 13.05.2021, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - задовольнити.
Зобов`язати уповноважених осіб ГСУ НП України, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000600 від 13.05.2021, повернути ОСОБА_4 або його представнику майно, яке було вилучено 16.09.2021 слідчим ГСУ НП України ОСОБА_5 при проведені обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
- Ноутбук «Dell» сірого кольору (DELL Latitude e6430) із зарядним пристроєм до нього;
- Ноутбук DELL Latitude 5500;
- Мобільний телефон марки OPPO A52 модель CPH 2069, IMEI НОМЕР_1 сім карта 1; IMEI НОМЕР_2 сім карта 2, разом із сім картами.
- Документ під назвою «Пропозиції щодо першочергових дій, направлених на захист прав та законних інтересів ТОВ «ЮКРЕЙНІАН ГАЗ ТРЕЙД» на 4 арк;
- Наказ № 3 від 01.02.2021 р. про забезпечення передачі газу;
- Додаток № 1 від 04.01.2021 р. до заяви-договору № 100/91/2020 про відкриття поточного рахунку від 19.11.2020 р. на 10 арк;
- Додаток № 2 від 04.01.2021 р. до заяви-договору № 100/91/2020 про відкриття поточного рахунку;
- Додаток № 3 від 04.02.2021 р. до заяви-договору № 100/91/2020 про відкриття поточного рахунку.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1