Справа № 346/5472/21
Провадження № 1-кп/346/661/21
У Х В А Л А

про призначення справи до судового розгляду

17 грудня 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Коломия матеріали кримінального провадження 0000479 від 03.06.2020 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, -

ВСТАНОВИВ

Від прокурора Коломийської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0000479 від 03.06.2020 за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України.

Не існує підстав для закриття провадження на підставі пунктів 4-8 частини першої або частини другої ст.284 КПК України.

Прокурор, думку якого підтримали учасники процесу, просить призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

Крім того прокурор підтримав подане клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3,4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_8 усвідомлюючи тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень та невідворотність покарання за їх вчинення може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, оскільки на виклики до органів досудового розслідування не прибував, а виїхав за межі кордону України; може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_4 з метою схилення його до зміни раніше наданих свідчень, щоб уникнути кримінальної відповідальності за інкриміновані кримінальні правопорушення оскільки йому відоме місце проживання потерпілого та вони проживають в одному селищі; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні з метою схилення їх до зміни раніше наданих свідчень з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки вони являються знайомими останнього та проживають в одному населеному пункті неподалік один від одного; незаконно впливати на експертів у даному кримінальному провадженні оскільки в основу підозри покладено показання потерпілого, свідків та висновки експертів; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, зокрема виїхати за межі України, оскільки уже виїздив за межі України на тривалий час.

З огляду на вищевикладене, та враховуючи, що запобігти вказаним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів не можливо, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави є об`єктивно неможливим через матеріальний рівень підозрюваного та відсутність осіб, які мають намір внести заставу, а також вчинення ним кримінального правопорушення відносно життя та здоров`я особи; застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є неможливим, з огляду на відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного та те, що він може виїхати за межі кордону України; застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки або особистого зобов`язання є неможливим через невідповідність характеру вчиненого кримінального правопорушення, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194, 199 КПК України, враховуючи вимоги п.п. 3,4,5 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, відповідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_6 щодо призначення справи до судового розгляду та задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не заперечили.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора.

Заслухавши прокурора, думку сторін судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження суд доходить наступних висновків.

Згідно вимог ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Нормами частини 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Статтею 182 КПК України визначено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов язків. Щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину застава визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.2 ч.5 ст. 182 КПК України).

Прокурором встановлено наявність та доведено існування ризиків, передбачених у п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України. Наявні наведені ризики є дійсними та такими, що виключають на даний час можливість обрання іншого більш м якого запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого може бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

При вирішенні заявленого клопотання суд враховує, що судовий розгляд не розпочато, ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, що на даний час існують ризики, передбачені п.п.1,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою, в судовому засіданні доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.

Разом із цим, суд враховує правову позицію Європейського суду, яка сформульована, зокрема, у п.80 рішення у справі "Марченко проти України" про те, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів, тому суд вважає за необхідне визначити заставу достатню для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_8 обов`язків, передбачених КПК України.

Виходячи з прецендентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом , щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, тяжкість злочину та покарання у якому обвинувачується, особу обвинуваченого, а також, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, суд вважає за можливе визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, суд відповідно до ч.3 ст.183 КПК України вважає за необхідне, у разі внесення застави, покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України.

Крім того, суд вважає, що у даному кримінальному провадженні слід призначити судовий розгляд одноособово суддею у відкритому судовому засіданні на підставі обвинувального акта відповідно до вимог п.5 ч.3 ст.314 КПК України з вирішенням питань щодо складу осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 181-183, 194, 314-316 КПК України,

У Х В А Л И В:

Призначити кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України до судового розгляду одноособово суддею у відкритому судовому засіданні в приміщенні Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області о 14.30 год. 02 лютого 2022 року, з викликом учасників судового провадження.

Затвердити сформований під час підготовчого судового засідання список осіб, які братимуть участь у судовому засіданні.

Клопотання прокурора задовільнити.

Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , громадянину України, не працюючого, депутатом не обирався, не судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк, який не може перевищувати 60 днів - по 11 лютого 2022 року.

Визначити заставу - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 148 860 (сто сорок вісім тисяч вісімсот шістдесят ) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок : Одержувач коштів: МФО: 820172, Код отримувача: 26289647, Банк отримувача: ДКС України, м. Київ, Рахунок: UA0002265 за ОСОБА_7 .

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 на строк - по 11 лютого 2022 року обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи роботи;

4) утриматись від спілкування з потерпілими, свідками в даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України і в`їзд в Україну, зобов`язавши Управління ДМС України в Івано-Франківській області прийняти відповідний паспорт на зберігання.

Роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Коломийської окружної прокуратури Івано-Франківської області.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу в частині обрання запобіжного заходу, до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1