Провадження №: 1-кс/755/5196/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" листопада 2021 р. Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суді в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність постанову прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва від 27.10.2021 року про відмову в задоволенні клопотання,

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із скаргою на постанову Дніпровської окружної прокуратури м. Києва від 27.10.2021 року про відмову у задоволенні клопотання.
В обґрунтування скарги заявник зазначив, що 21.08.2021 року ним було скеровано клопотання №0 про проведення процесуальних та слідчих дій в строки визначені ст. 220 КПК України з повідомленням про результати особи, яка заявила клопотання. Відповідно до поштового повідомлення про вручення Дніпровською окружною прокуратурою м. Києва вказане клопотання отримано 27.08.2021 року, однак проігноровано. Прокурором було винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання датовану 27.10.2021 року, які ОСОБА_3 отримав 08.11.2021 року.
У судове засідання особа, яка звернулася із скаргою, та представник Дніпровської окружної прокуратури міста Києва не з`явилися.

Від прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 надійшло клопотання про відмову в задоволенні скарги, у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 не визнавався потерпілим, із заявою про визнання потерпілим по кримінальному провадженню №0000167 не звертався, а користується правами заявника, так як внесення до ЄРДР відбулось на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.08.2020 року. На підтвердження своїх доводів надав копію ухвали суду. Просив скаргу розглядати справи без його участі.

В матеріалах скарги міститься заява ОСОБА_3 про можливість слухання справи без участі заявника.

Правило щодо неможливості розгляду скарг за відсутності особи, що подала скаргу передбачає розгляд скарг за обов`язкової участі особи, разом з тим, враховуючи порядок розгляду даної категорії скарг, слідчий суддя визнав за можливе перейти до розгляду скарги без участі особи, що подала скаргу, в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, п. 7 ч.1 ст. 303 КПК України визначає, що рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржено особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Разом з тим, за ч.2 ст. 60 КПК України заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Судом встановлено, що Дніпровським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000167 від 11.03.2021, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч.4 ст. 190 КК України.
Постановою прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києві від 27.10.2021 року ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні клопотання про вчинення слідчих дій в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000167 від 11.03.2021, оскільки він перебуває у процесуальному статусі заявника та користується правами визначеними ст. 60 КПК України.
Згідно з приписами ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Відповідно до частин 1, 2 статті 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до ч.3 ст.93 КПК України, сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.
Так, аналізуючи зміст вимог клопотань, вбачається, що ОСОБА_3 просив прокурора задовольнити клопотання про збирання доказів та про проведення ряду слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за №0000167 від 11.03.2021 року.
Згідно частин 1, 2 статті 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Водночас під час розгляду клопотань ОСОБА_3 прокурором не дотримано вимог кримінального процесуального закону щодо порядку вирішення клопотання щодо згаданої вище дії та не було прийнято вмотивованого по суті клопотання процесуального рішення за правилами ч. 2 ст. 220 КПК України.
З огляду на те, на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за №0000167 від 11.03.2021 року продовжується, заявник ОСОБА_3 зазначає про порушення його прав та законних інтересів, а тому слідчий суддя вважає, що останній не може бути позбавлений права на належний розгляд його звернень органом досудового розслідування у порядку, встановленому КПК України, із наданням вмотивованого процесуального рішення з порушених питань за результатами такого розгляду.
Слідчий суддя не погоджується з думкою прокурора щодо того, що постанови прокурора належним чином вмотивовані, оскільки клопотання ОСОБА_3 не було розглянуто згідно вимог ст. 220 КПК України по суті, а відмовлено з підстав того, що ОСОБА_3 в рамках даного провадження є заявником.
Згідно ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора може бути постановлена ухвала, зокрема, про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.
Отже, виходячи з системного та детального аналізу вищевказаних матеріалів, в даний час наявні передбачені законом підстави для задоволення вимог скарг ОСОБА_3 про скасування постанови прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва від 27 жовтня 2021 року.
На підставі вищевикладеного та, керуючись ст.ст. 303-304, 306-307,309, 376 КПК України, слідчий суддя, -
ухвалив:
Скаргу - задовольнити.
Постанову прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва від 27 жовтня 2021 року по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0000167 від 11.03.2021року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України - скасувати.
Зобов`язати уповноваженого прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва повторно розглянути, у відповідності до вимог статті 220 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання ОСОБА_3 від 21 серпня 2021 року №0 про проведення слідчих дій, в межах здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000167, про що повідомити заявника.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя