Справа № 346/3493/21
Провадження № 1-кп/346/548/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/346/548/21, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 22.06.2021 року за № 0000167 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, проходить військову службу за контрактом на посаді водія-електрика тренажера протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , згідно зі ст. 89 КК України не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, тобто у вчиненні хуліганства, за наступних обставин.

12.09.2018 року ОСОБА_5 з Міністерством оборони України укладено контракт про проходження військової служби на строк 3 роки.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.09.2018 року № 163-РС старшого солдата ОСОБА_5 призначено на посаду водія-електрика тренажера протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , а наказом від 13.09.2018 року № 235 - зараховано до списків її особового складу та поставлено на всі види її забезпечення.
Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 11, 49, 126, 127 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції та законів України, військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків.

Однак, ОСОБА_5 в порушення вимог вказаних нормативних актів вчинив кримінальний проступок.

Так, 21.06.2021 року близько 23:30 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в закладі громадського харчування «Гриль паб Кружало», що знаходиться за адресою: м. Коломия, вул. Новодворського, 17, Івано-Франківської області, з хуліганських спонукань, демонструючи зверхність, нахабство, вседозволеність, ігноруючи загальноприйняті норми суспільної поведінки у громадських місцях, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно вчинив конфлікт з адміністратором даного закладу потерпілою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому порушуючи нормальну діяльність зазначеного закладу.

Надалі, ОСОБА_5 , продовжуючи свої хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи намір самоутвердитися за рахунок приниження іншої особи, в присутності сторонніх осіб, наніс ОСОБА_4 один удар правою долонею та один удар кулаком правої руки в область голови, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці лівої щоки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Внаслідок вищевказаних хуліганських дій ОСОБА_5 тимчасово припинено нормальну діяльність закладу громадського харчування «Гриль-паб Кружало», оскільки відвідувачі вказаного закладу харчування були змушені покинути приміщення та прилеглу територію внаслідок побоювання за своє життя та здоров`я.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений подав до суду письмову заяву, яку підтримав в судовому засіданні, про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з тим, що він вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, потерпілій ним відшкодовані завдані збитки та остання до нього не має жодних претензій (а.п. 24).

В підготовчому судовому засіданні потерпіла подала письмову заяву, яку підтримала в судовому засіданні, в якій не заперечує щодо звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з тим, що вона пожаліла обвинуваченого, останній відшкодував їй заподіяну матеріальну шкоду, попросив вибачення та розкаявся, претензій до нього потерпіла не має (а.п. 25).

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечив щодо задоволення вказаного клопотання та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, а також закриття кримінального провадження стосовно нього. Прокурор просить вирішити питання щодо речову доказу.
Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження, долучені прокурором під час проведення підготовчого судового засідання, приходить до наступних висновків.
Відповідно до положень ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з правилами ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За змістом ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
За змістом постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України, відповідно до критеріїв класифікації кримінальних правопорушень, вказаних в ст.12 цього Кодексу, є кримінальним проступком, не відноситься до корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з даними вимоги про судимість обвинувачений є не судимим, адже його судимість є погашеною (а.п. 41).

Судом встановлено, що із вищевказаною вимогою Городенківським районним судом Івано-Франківської області 05.03.2010 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 342 КК України і призначено покарання у виді штрафу в розмірі 2 000 грн., які ним сплачено 05.03.2010 року.
Відповідно до п.5 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені за вчинення злочину до основного покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт або арешту, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.
Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 04.06.2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», не утворює повторності раніше вчинений злочин, за який особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими законом, засуджено без призначення покарання або зі звільненням від покарання, а також злочин, судимість за який було погашено чи знято.
Судимість є правовим станом особи, який виникає у зв`язку з її засудженням до кримінального покарання і за зазначених у законі умов тягне настання для неї певних негативних наслідків. Правильне застосування правових норм про судимість, її погашення чи зняття має важливе значення для вирішення кримінальних справ у разі вчинення особою нового злочину.
Судимість має строковий характер. Закон визначає, коли вона виникає (з дня набрання законної сили обвинувальним вироком), та встановлює підстави її припинення. Такими підставами є погашення судимості та її зняття. Як погашення, так і зняття судимості пов`язані зі спливом певних термінів, протягом яких особа повинна перетерпіти негативні наслідки та своєю поведінкою довести остаточне виправлення.
Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження та призначення покарання. Особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Вона не зобов`язана будь-де вказувати про вчинення нею в минулому злочину та призначення за нього покарання, не повинна відчувати жодних негативних наслідків колишньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у т.ч. і при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості і є неприпустимим.
Вказана правова позиція визначена постановою Верховного Суду від 27.09.2018 року в справі № 647/1831/15-к.
Аналізуючи вищенаведене суд приходить до переконання, що у разі вчинення особою злочину раніше, судимість за який погашена, злочин втратив своє правове значення, тому особа визнається такою, що вчинила злочин вперше.
Відтак, ОСОБА_5 є особою, яка не має судимості, оскільки протягом року після відбуття покарання, сплати штрафу, не вчинив нового кримінального правопорушення.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст.314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення про закриття кримінального провадження у випадках встановлених п.4-8 ч.1 та ч.2 ст.284 КПК України.
Отже, враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання, беручи до уваги, що обвинувачений вперше вчинив кримінальний проступок, примирився з потерпілою, відшкодував останній шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, що підтверджується останньою в її письмовій заяві, суд вважає за необхідне звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою, а дане кримінальне провадження закрити.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речовий доказ слід вирішити відповідно до правил ст.100 КПК України.
На підставі наведеного, ст. 46 КК України та, керуючись ст.ст. 100, 284, 285, 288, 314, 372, 392 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.296 КК України, на підставі ст.46 КК України в зв`язку з його примиренням з потерпілою ОСОБА_4 , а кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Речовий доказ - флеш носій чорно-білого кольру із написом сірого кольору марки «Apacer», зберігати при матеріалах кримінального провадження, які наявні в Івано-Франківській спеціалізованій прокуратурі у Військовій та оборонній сфері Західного регіону.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити сторонам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1