Справа № 161/3671/21 Провадження №11-кп/802/182/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.286 ККУкраїни Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2022 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
потерпілої - ОСОБА_9 ,
законних представників потерпілої - ОСОБА_10 - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ,
представника потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 - ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0003339 від 20.12.2020 року за апеляційними скаргами прокурора в кримінальному провадженні - прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_14 , законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 - ОСОБА_11 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.09.2021 року,
В С Т А Н О В И В
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Луцька Волинської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, працюючої приватним підприємцем, раніше не судимої,
засуджено:
- за ч.2 ст.286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на підставі ч.1 ст.76 КК України обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися до центру пробації для реєстрації.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено попередній - домашній арешт.
Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави судові витрати за проведення судових експертиз всього на загальну суму 3269 гривень.
Цивільний позов директора КП "Луцька міська клінічна лікарня" ОСОБА_15 до ОСОБА_7 про відшкодування витрат, пов`язаних із лікуванням потерпілої ОСОБА_9 - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь КП "Луцька міська клінічна лікарня" витрати пов`язані із лікуванням потерпілої ОСОБА_9 в сумі 41 880,29 грн.
Цивільний позов законного представника неповнолітньої ОСОБА_10 ОСОБА_11 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 в користь законного представника неповнолітньої ОСОБА_10 ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 12923, 55 (дванадцять тисяч дев`ятсот двадцять три ) гривні 55 коп та моральну шкоду в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень, а також 12 000 (дванадцять тисяч) гривень витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги.
Вироком вирішено долю речових доказів та арештованого майна.
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнана винною та засуджена за те, що вона, близько 23:15 год 19.12.2020, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним транспортним засобом марки «AUDI Q5», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись на пр. Відродження в м. Луцьк Волинської області, в напрямку пр. Молоді, зі швидкістю близько 50 км/год, при наближенні до регульованого перехрестя з вул.Січова, на якому попереду, на тій самій смузі руху, зупинився водій транспортного засобу марки «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_16 , на червоний сигнал світлофора, проявила безпечність та неуважність, не зменшила швидкість аж до повної зупинки транспортного засобу та не дотрималась безпечної дистанції, чим порушила вимоги п.п.2.3 (б), 2.9 (а), 8.7.3 (е), 12.1, 12.3 та 13.1 Правил дорожнього руху України, в результаті чого допустила зіткнення з автомобілем марки «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_2 , в якому перебували пасажири та допустила зіткнення з автомобілем марки «Рено Меган» н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_17 , який у вказаний час виїжджав на перехрестя з вул.Січова на зелений, для його руху, сигнал світлофора.
Внаслідок вищевказаних грубих порушень Правил дорожнього руху України, пасажир транспортного засобу «Шевроле Авео», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку судово-медичної експертизи №11 від 04.01.2021, отримала легкі та тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя.
Також, внаслідок вищевказаних грубих порушень Правил дорожнього руху України, пасажир транспортного засобу «AUDI Q5», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно висновку судово-медичної експертизи №68 від 09.02.2021, отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для її загоєння та лікування необхідний час більше 21 доби та тяжкі тілесні ушкодження.
Таким чином, у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали перебуває грубе порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.п.2.3 (б), 2.9 (а), 8.7.3 (е), 12.1, 12.3 та 13.1 Правил дорожнього руху України.
Таким чином, обвинувачена ОСОБА_7 своїми необережними діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжкі тілесні ушкодження, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України.
Не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинуваченої, прокурор оскаржує рішення суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі винної через м`якість, безпідставного та невмотивованого призначення основного покарання із застосуванням до обвинуваченої вимог ст.ст.75,76 КК України. Суд не обгрунтував у вироку необхідності застосування ст.75 КК України, а лише перерахував пом`якшуючі покарання обставини. Не врахувано місцевим судом, що звільнення від відбування призначеного основного покарання з випробуванням неможливе у разі наявності обтяжуючої покарання обставини - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Не було надано судом належної оцінки обставинам кримінального правопорушення, вчинення обвинуваченою тяжкого злочину у сфері безпеки руху та експлуатації транспорту щодо двох потерпілих, одна з яких - малолітня дитина та отримання ними тяжких тілесних ушкоджень.
Не враховано судом думка представників потерпілої ОСОБА_10 - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які наполягали на призначенні суворої міри покарання.
Судом безпідставно віднесено до пом`якшуючих покарання обставин активне сприяння розкриттю злочину.
На підставі викладеного, просить вирок суду першої інстанції скасувати та постановити новий, яким визнати ОСОБА_7 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. В решті вирок суду залишити без змін.

У поданій апеляційній скарзі законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 - ОСОБА_11 не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини та кваліфікації дій обвинуваченого, вважає вирок необґрунтованим та незаконним в частині призначення основного покарання. Ставлять питання про скасування вироку, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та призначення покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості, та постановлення нового вироку, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді 7 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Цивільний позов законного представника неповнолітньої ОСОБА_10 ОСОБА_11 задовольнити повністю, стягнути 300 000 грн моральної шкоди.
Посилається на безпідставне скасування накладеного арешту на автомобіль «AUDI Q5» д.н.з. НОМЕР_1 та повернення його ОСОБА_7 , не врахувавши, що нею не відшкодовано їм шкоди. На підставі викладеного, просить вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.09.2021 в частині повернення автомобіля «AUDI Q5» д.н.з. НОМЕР_1 скасувати.
Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та доводи апеляційних скарг, прокурора, який підтримав свою та законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 - ОСОБА_11 апеляційні скарги в повному обсязі, законних представників неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , представника потерпілих - ОСОБА_13 , які підтримали свою та прокурора апеляційні скарги, обвинуваченої, її захисника та потерпілої ОСОБА_9 , які заперечили апеляційні скарги та просили вирок суду залишити без змін, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Згідно ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, які ніким не оспорюються.
Судом першої інстанції матеріали кримінального провадження за згодою учасників судового провадження розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.
Встановлені судом фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та його кваліфікація є правильною.
При цьому, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та добровільність їх позиції.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги прокурора, судова колегія не знаходить їх достатньо переконливими та погоджується з законністю, обґрунтованістю та справедливістю покарання, призначеного обвинуваченому.
При визначенні його виду та розміру суд першої інстанції, ґрунтуючись на положеннях ст. 65 КК України, в повній мірі врахував характер, обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, відомості про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, до кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, офіційно працевлаштована, вину у вчиненому визнала повністю, зобов`язувалась в найкоротші строки відшкодувати завдану шкоду, до пом`якшуючих покарання обставин, суд відніс щире каяття, яке виразилось в усвідомленні обвинуваченою протиправності своєї поведінки, активне сприяння розкриттю злочину, обставини, що обтяжують покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Місцевим судом було враховано позицію потерпілої ОСОБА_9 , яка просила суд не позбавляти волі обвинувачену, при призначенні ОСОБА_7 додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами покладалась на розсуд суду, претензій матеріального та морального характеру до неї не мала.
Також враховано позицію законних представників потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які наполягали на призначенні суворої міри покарання, цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також витрат пов`язаних із наданням правової допомоги, із врахуванням збільшення позовних вимог в частині моральної шкоди підтримали в повному обсязі.
Взявши до уваги усі обставини у сукупності, суд першої інстанції обґрунтовано призначив обвинуваченій ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на відповідний строк, та з врахуванням тяжкості кримінального правопорушення, виключно позитивних характеристик особи винної, її ставлення до вчиненого, яке виразилось у щирому розкаянні та висловленні щирого жалю з приводу вчиненого, думки потерпілої ОСОБА_9 щодо призначення покарання зі звільненням від його відбування, та інших обставин справи, прийшов до переконання про можливість звільнення обвинуваченої від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст.ст.75,76 КК України та призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на максимальний строк.
З таким покаранням погоджується судова колегія та вважає його справедливим, тобто домірним тяжкості вчиненого правопорушення, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, а покладені на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України, зможуть забезпечити належний контроль поведінки винної.
Твердження прокурора щодо невиправданої м`якості цього покарання не можуть бути прийняті до уваги виходячи з вищезазначеного, а також приймаючи до уваги, що обставини, наведені в апеляційній скарзі на їх обґрунтування - фактичні обставини скоєння злочину, порушення ПДР України та його наслідки були відомі суду, проаналізовані в оскаржуваному вироку та достатньою мірою взяті до уваги при призначенні основного покарання зі звільненням від його відбування.
Доводи прокурора про безпідставне визнання місцевим судом пом`якшуючої обставини як активне сприяння розкриттю злочину перевірялися апеляційним судом. Доказів на спростування вищевказаної пом`якшуючої обставини прокурор не навів і такі відсутні в матеріалах кримінального провадження.
Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність судом першої інстанції, які б тягнули за собою безумовне скасування судового рішення, у кримінальному провадженні не встановлено.
Перевіряючи доводи представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_11 щодо стягнення з обвинуваченої ОСОБА_7 цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди, місцевий суд в повній мірі не врахував глибину фізичних та душевних страждань ОСОБА_10 , настання в неї погіршення здібностей та позбавлення її можливості їх реалізації, необхідності продовження медикаментозного та санаторно-курортного лікування 1-2 рази на рік, що підтверджується медичним висновком ЛКК №438 від 20.10.2021 КП «Луцька міська дитяча поліклініка» (а.п.157).
Апеляційний суд бере до уваги тривалість моральних страждань і переживань потерпілої та її батьків, оскільки першій обвинувачена спричинила тяжкі тілесні ушкодження, що призвело до істотних змін у її житті та негативно позначилося на її моральному та психологічному стані.
Беручи до уваги конкретні обставини провадження, наслідки, що настали, характер і глибину душевних, емоційних, моральних страждань, яких зазнала потерпіла ОСОБА_10 , їх тривалість, та зважаючи на обставини, за яких було заподіяно моральну шкоду, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості, апеляційний суд вважає, що позовні вимоги представника неповнолітньої потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди підлягають до задоволення в повному обсязі та стягнення з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_10 300 000,00 грн моральної шкоди.
Визначаючи саме такий розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що здоров`я людини є найвищою соціальною цінністю, а тому на підставі ст.1167 ЦК України така шкода підлягає відшкодуванню і з урахуванням наведених норм права та встановлених судом обставин справи. Ця сума, враховуючи особу обвинуваченої і характер її дій, на думку суду, відповідає вимогам розумності та справедливості і за даних конкретних обставин не може вважатися явно завищеною чи надмірною.
Апеляційний суд погоджується з доводами представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_11 щодо незаконного скасування місцевим судом арешту на автомобіль марки «AUDI Q5» д.н.з. НОМЕР_1 та повернення його власнику ОСОБА_7 , оскільки вважає транспортний засіб слід стягнути в погашення цивільного позову ОСОБА_11 ..
З огляду на вище наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_11 задовольнити частково, апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 змінити в частині вирішення цивільного позову та долі арештованого майна.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд

У Х В А Л И В

В задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити.
Апеляційну скаргу представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_11 - задовольнити частково.
Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.09.2021 в частині цивільного позову та вирішення долі арештованого майна - змінити.
Цивільний позов законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_11 моральну шкоду в розмірі 300 000 (триста тисяч) грн.
Автомобіль марки «AUDI Q5» державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_7 стягнути в погашення цивільного позову.
В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, шляхом подачі касаційних скарг.
У справі є окрема думка, яка не оголошується, приєднується до матеріалів кримінального провадження.

Головуючий:
Судді: