КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 01 листопада 2021 року,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:

Вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 01 листопада 2021 року
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18 вересня 2020 року за ч. 2 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання приєднано частково невідбуте покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18 вересня 2020 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці.
Згідно з вироком ОСОБА_5 10 липня 2016 року, приблизно о 01.10 год., знаходячись біля 23 платформи Приміського залізничного вокзалу м. Києва на Вокзальній площі, 1 помітив раніше незнайомого ОСОБА_8 та з метою повторного відкритого викрадення майна останнього наблизився до потерпілого та почав виражатися нецензурною лайкою в бік наглядного знайомого ОСОБА_8 - ОСОБА_9 , який знаходився поруч. В цей час ОСОБА_8 почав заступатися за ОСОБА_9 , на що ОСОБА_5 почав наносити удари ОСОБА_10 та коли останній присів навпочіпки від отриманих ударів, обвинувачений заволодів грошовими коштами потерпілого в сумі 200 грн., спричинивши матеріальної шкоди на зазначену суму, після чого був затриманий працівниками поліції.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 , не оспорюючи доведеність його вини та правильність кваліфікації дій, просить вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 01 листопада 2021 року змінити в частині призначеного покарання і остаточно призначити покарання з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.
В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений вказує, що постановляючи вирок, суд формально дослідив дані про його особу, а саме не врахував той факт, що він має ряд тяжких захворювань та наявність на його утриманні неповнолітньої дитини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, встановлених судом, та кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України в апеляції не заперечуються.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного, який є раніше судимим, обставину, що пом`якшує покарання, - щире каяття, обставину, що обтяжує покарання, - рецидив та обґрунтовано призначив покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України.
Також суд правильно призначив ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів за правилами ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18 вересня 2020 року.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого з приводу не врахування судом при призначенні покарання стану здоров`я обвинуваченого не можуть бути прийнятими до уваги як такі, що не підтверджені матеріалами провадження щодо наявності у обвинуваченого ряду тяжких захворювань.
Прохання апелянта про пом`якшення покарання з урахуванням наявності у нього на утриманні неповнолітньої дитини не є достатньою підставою для пом`якшення призначеного судом першої інстанції покарання, з огляду на ступінь тяжкості вчиненого злочину та особи обвинуваченого, який будучи неодноразово судимим, продовжує вчиняти злочини.
Отже, вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 01 листопада 2021 року щодо ОСОБА_5 не може бути змінено з підстав, наведених в апеляції.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що вирок суду підлягає зміні у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 404 КПК України, оскільки при призначенні ОСОБА_5 покарання суд не застосував закон України про кримінальну відповідальність, який підлягав до застосування, а саме: ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року).
Так, злочин, за який ОСОБА_5 засуджений оскаржуваним вироком, був вчинений 10 липня 2016 року.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_5 застосовувався запобіжний захід у виді тримання під вартою та обвинувачений перебував під вартою з 03 листопада 2016 року по 26 червня 2017 року (а.п. 11, 79).
Також у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 на підставі ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 17 червня 2021 року про етапування обвинуваченого з ДУ "Райківецька виправна колонія (№78)" до ДУ Київський слідчий ізолятор для участі в судовому розгляді (а.п. 197) утримувався в умовах попереднього ув`язнення з 18 липня 2021 року по день постановлення вироку (а.п. 204, 226).
Отже, у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 утримувався під вартою в умовах попереднього ув`язнення з 03 листопада 2016 року по 26 червня 2017 року та з 18 липня по 01 листопада 2021 року.
Вказаний період попереднього ув`язнення підлягає до зарахування у строк покарання, призначеного ОСОБА_5 , на підставі та ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) з урахуванням вимог ст. 5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Колегія суддів, встановивши обставини щодо перебування обвинуваченого в умовах попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні, вважає на можливе змінити вирок у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 404 КПК України, та ухвалити рішення про зарахування до строку покарання, призначеного ОСОБА_5 оскаржуваним вироком, строку попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року).

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

В порядку ч. 2 ст. 404 КПК України вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 01 листопада 2021 року щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, змінити.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_5 до строку покарання строк попереднього ув`язнення з 03 листопада 2016 року по 26 червня 2017 року, та з 18 липня по 01 листопада 2021 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвалу апеляційного суду може бути оскаржено до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з дня вручення копії судового рішення.

С у д д і :

ОСОБА_11 ОСОБА_3

Справа №760/19850/16-к

Провадження №11-кп/824/1332/2022 Категорія КК: ч. 2 ст. 186
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_12
Доповідач ОСОБА_1