ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 533/748/20 Номер провадження 11-кп/814/533/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000178 від 17.07.2020 за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні начальника Козельщинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_10 на вирок Козельщинського районного суду Полтавської області від 20.01.2021 відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Бондарі Кременчуцького району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, освіта професійно технічна, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого,,
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_9 засуджено за ч.1 ст.121 КК України на 5 років позбавлення волі
На підставі статті 75 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_9 від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Цивільний позов прокурора в інтересах Комунального некомерційного підприємства «Козельщинська центральна районна лікарня» Козельщинської районної ради Полтавської області задоволено та стягнуто з ОСОБА_9 на користь Комунального некомерційного підприємства «Козельщинська центральна районна лікарня» Козельщинської районної ради Полтавської області матеріальну шкоду, завдану злочином, на суму 10 291,29 грн.
Відповідно до ст.100 КПК вирішено долю речових доказів.
Згідно вироку суду, 10.07.2020 року о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в селищі Козельщина, по вулиці Остроградського, Козельщинського району Полтавської області, поблизу магазину «Маркет ОПТ», на ґрунті раптово виниклих, неприязних відносин, ножем, який мав при собі, наніс три удари потерпілому ОСОБА_7 , в область грудної клітини, обличчя та правого плеча, чим спричинив останньому згідно висновку експерта тілесні ушкодження, у вигляді колоторізаного поранення, проникаючого в ліву плевральну порожнину, рана якого розташована у ІІІ му міжребер`ї, по середнєключичній лінії, яке ускладнилося лівобічним після травматичним гемотараксом, колото різаної рани м`яких тканин правого плечового суглобу, з переходом на верхню третину правого плеча, колото різана рана м`яких тканин носа, з переходом на верхню губу справа, які утворилися не менше ніж від трьох ударів колюче ріжучим, предметом, яким цілком міг бути як клинок ножа, тік і інший предмет, що має схожі властивості, які утворилися незадовго до госпіталізації, в КНП «Козельщинська ЦРЛ» селища Козельщина, і за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечне для життя в момент спричинення. Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 , з місця події зник.

У своїй апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду відносно ОСОБА_9 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, ухваливши новий вирок, яким ОСОБА_9 засудити за ч.1 ст.121 КК України на 5 років позбавлення волі, які слід відбувати реально.

Стверджує, що місцевий суд необґрунтовано застосував при призначенні покарання приписи ст.75 КК України та не в повній мірі врахував обставини вчиненого ним злочину, а саме що злочин вчинено у стані алкогольного сп`яніння та указав на відсутність обставин, які пом`якшують покарання.

Апеляційна скарга потерпілого містить аналогічні апеляційні вимоги.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу державного обвинувача, потерпілого, який підтримав свою апеляційну скаргу, захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 , які заперечували проти поданих апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені у апеляційних скаргах, суд апеляційної інстанції дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_9 , у вчиненні злочину передбаченого за ч.1 ст.121 КК України ґрунтується на належних та допустимих доказах, є правильним і ніким із учасників провадження не оспорюється.
Щодо призначеного покарання ОСОБА_9 колегія суддів зазначає наступне.

Водночас доводи апеляційних скарг про неправильне звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від відбування покарання є обґрунтованими.

Згідно зі ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення відповідно до п.2 ч.1 ст.413 КПК України є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до ч.1 ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Згідно з ч.1 ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Приписами п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

Звільняючи ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, суд не врахував належним чином, як того вимагають положення ст.75 КК України, тяжкість вчиненого злочину, конкретні обставини справи, які свідчать про підвищену суспільну небезпеку вчинених обвинуваченим злочину.

Мотивувальна частина вироку суду першої інстанції взагалі не містить будь-яких висновків суду щодо можливості призначення обвинуваченому іспитового строку

Також, місцевий суд залишив поза увагою обставини вчиненого злочину, а саме обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння наніс ножове поранення малознайомій особі.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання не відповідає вимогам ст.75 КК України.

При призначенні покарання колегія суддів відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину обвинуваченим ОСОБА_9 , який відповідно ст. 12 КК України є тяжким, особу обвинуваченого, який характеризується негативно, та наявності, згідно ст. 67 КК України, обтяжуючої обставини вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. Обставинами, що пом`якшують покарання колегія суддів визнає часткове відшкодування шкоди потерпілому у розмірі 15000 грн та повне відшкодування витрат на лікування потерпілого Комунальному некомерційному підприємству «Козельщинська центральна районна лікарня» Козельщинської районної ради Полтавської області.
У зв`язку з наведеним вище, колегія суддів приходить до висновку, що покарання ОСОБА_9 повинно бути призначено у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям, у межах санкції ч.1 ст.121 КК України на строк, визначений судом першої інстанції.

Таке покарання колегія суддів вважає, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Враховуючи викладене, апеляційні скарги підлягають до, а вирок суду в частині призначення покарання ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 121 України та звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням - скасуванню із ухваленням в цій частині нового вироку.

Крім того, у вироку суду невірно зазначено дата його ухвалення, а саме 2020 рік замість 2021 року.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні начальника Козельщинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Козельщинського районного суду Полтавської області від 20.01.2021 відносно ОСОБА_9 в частині призначення покарання за ч. 1 ст.121 КК України та звільнення останнього від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України - скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання у розмірі, визначеному судом першої інстанції за ч.1 ст.121 КК України 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.379 КПК України виправити помилку в даті винесення вироку, вважати дійсним 2021 рік замість 2020 року.
В іншій частині вирок залишити без змін.

ОСОБА_9 взяти під варту у залі суду.
Строк покарання ОСОБА_9 рахувати з 15.09.2021.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії вироку безпосередньо до суду касаційної інстанції.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4