Дата документу 13.01.2022 Справа № 539/4868/19
Справа № 539/4868/19
Провадження № 1-кп/554/114/2022
У Х В А Л А

13 січня 2022 року м.Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави в складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому, судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000407 від 28.03.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лубни Полтавської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.309, ч.2 ст.309, ч.1 ст.310, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313, ч.2 ст.317 КК України, -

у с т а н о в и в:

органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які виразилися у незаконному виготовленні та зберіганні з метою збуту психотропної речовини, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах, у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, у незаконному просіві та вирощувані конопель, у незаконному виготовленні та зберіганні обладнання, призначеного для виготовлення психотропних речовин, з метою виготовлення психотропних речовин,в організації місця для незаконного виготовлення психотропних речовин з корисливих мотивів, у незаконному придбанні, зберіганні прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин в особливо великих розмірах.
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на 2 місяці, яке обґрунтовано, що продовжують існувати ризики, зазначені в ч.1 ст.177 КПК України, оскільки є підстави вважати, що той може ухилитися від суду, так як ніде не працює, не має міцних соціальних зв`язків, впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому інші більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити його
належної процесуальної поведінки.
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 заперечили проти задоволення клопотання прокурора, оскільки ним не наведено жодного ризику, який би вказував на порушення
обвинуваченим процесуальних обов`язків та просили змінити запобіжний захід на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Суд, заслухавши пояснення прокурора, думку інших учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, приходить до такого висновку.
Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.
Відображення принципів вирішення питання про застосування відносно особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст.177,178,183 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Виходячи з положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України» та «Лабіта проти Італії», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися у кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою можу бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої поваги.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, яке має корисливий характер, непрацевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, а тому інші більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити його належної процесуальної поведінки, що вказує на наявність ризиків для продовження ним злочинної діяльності та ухилення від суду.
При тому сам факт перебування обвинуваченого в умовах ізоляції, на думку суду, не може відмінити або змінити наявність ризиків настільки, щоб зникла суспільна небезпечність вчинених ним суспільно небезпечних діянь і особи обвинуваченого.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на більш м`який слід відмовити.
Керуючись ст. ст.177,178,183, 194, 331 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, а саме по 13 березня 2022 року (включно).

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2 .

Повен текст ухвали виготовлено та проголошено судом о 16 годині 45 хвилин
13 січня 2022 року