ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6650/17
провадження № 1-кп/753/234/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2021 р. арницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

основних присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

запасної присяжної ОСОБА_6 ,

при секретарі ОСОБА_7 ,

за участю прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву захисників адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та обвинуваченого ОСОБА_13 про відвід присяжного ОСОБА_14 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003900, за обвинуваченням ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, п. п. 6, 9, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 366; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 372 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Стороною захисту заявлено відвід члену суду присяжних - присяжному ОСОБА_15 .
Підставами для відводу зазначено те, що, на думку сторони захисту, присяжний ОСОБА_15 спілкувався з представником потерпілого ОСОБА_16 адвокатом ОСОБА_10 в коридорі приміщення Дарницького районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Севастопольська, 7/13 і зазначене спілкування носило явно приватний характер та мало ознаки обговорення зустрічі за приміщенням суду.
Сторона обвинувачення, думку якої підтримав представник потерпілого ОСОБА_16 адвокат ОСОБА_10 , вважала подану заяву необґрунтованою, та просила у задоволенні заяви про відвід відмовити.
При цьому представник потерпілого категорично заперечив обговорення з присяжним будь-яких тем, зауваживши, що всі учасники судового провадження в тому числі і сторона захисту, при зустрічі вітаються одне з одним, а потім прощаються.
Присяжний ОСОБА_3 наполягав на тому, що він ні з ким не спілкується стосовно суті кримінального провадження.
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали заяви та матеріали кримінальних проваджень, суд приходить до наступного висновку.
Положеннями п. 4 частини 1 статті 75 КПК України передбачено, що присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості», є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.
Практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах «П`єрсак проти Бельгії; «Де Куббер проти Бельгії»). Об`єктивний критерій безсторонності полягає в тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність судді (присяжний). Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді (присяжний), що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Разом з тим таких фактів у заяві про відвід наведено не було.

Суб`єктивний критерій безсторонності полягає у відсутності упередженості або тенденційності в поведінці судді (присяжного) при розгляді конкретної справи. За загальним правилом існує презумпція особистої безсторонності доти, доки не доведено інше. Суддя (присяжний) вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Якщо з`являються сумніви щодо цього, то для відводу судді (присяжного) в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої зацікавленості судді (присяжного), певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України).
При цьому, в ході об`єктивної перевірки, факт позапроцесуального спілкування присяжного ОСОБА_3 з представником потерпілого - адвокатом ОСОБА_10 , у тому числі і щодо суті кримінального правопорушення та процесуальних дій, свого підтвердження не знайшов, оскільки відповідних доказів суду не подано.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява про відвід є необґрунтованою і тому задоволенню не підлягає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 78-81 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви захисників адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та обвинуваченого ОСОБА_13 про відвід присяжного ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003900, за обвинуваченням ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 14, п. п. 6, 9, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 366; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 371; ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 372 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Суддя

Присяжні