Справа № 577/2351/21
Провадження № 1-кп/577/313/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"06" грудня 2021 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
законного представника ОСОБА_5
особи, стосовно якої вирішується
питання про застосування примусових
заходів медичного характер ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Конотоп Сумської області клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184 від 9 березня 2021 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця,
громадянина України, уродженця та мешканця
АДРЕСА_1 , з середньою освітою,
не працюючого, не одруженого,

за ознаками суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

25 червня 2020 року, в обідній час, ОСОБА_6 перебував у дворі будинку № 61 по пр. Миру м. Конотоп та виявив мобільний телефон марки Sigma X-treme IT 67, належний ОСОБА_8 . Користуючись тим, що ОСОБА_8 відволікся, діючи таємно для потерпілого та сторонніх осіб, ОСОБА_6 взяв з лавки мобільний телефон Sigma X-treme IT 67 належний ОСОБА_8 , та поклав його до кишені, після чого пішов у бік ЗОШ №10, що знаходиться за адресою м. Конотоп, пр. Миру, 65.У цей час, на цей мобільний телефон надійшов виклик, який супроводжувався мелодією телефону і власник майна ОСОБА_8 зрозумівши, що його телефон знаходиться в кишені ОСОБА_6 , почав вимагати останнього повернути йому телефон, тримаючи ОСОБА_6 за елемент одягу. Однак, останній вирвавшись від ОСОБА_8 побіг в бік приміщення ЗОШ № 10 м. Конотоп та втік. Згідно із висновком судової товарознавчої експертизи № СЕ 19/119/21/4991-ТВ від 05.05.2021 вартість телефону Sigma X-treme IT 67 становить 916,00 гривень.
За вказані дії ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.
Крім того, на початку серпня в після обідній час ОСОБА_6 правомірно перебував в приватному будинку за місцем мешкання ОСОБА_7 , у АДРЕСА_2 , де в спальній кімнаті виявив мобільний телефон Nokia моделі 105 (ТА-1203), який непомітно для потерпілої поклав до кишені та непомітно залишив будинок.
Згідно висновку експерта № 19/119/-21/3657 від 31.03.2021 ринкова вартість мобільного телефону Nokia моделі 105 (ТА-1203) становить - 538 гривень.
За вказані дії ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
У судовому засіданні ОСОБА_6 відповідно до ст. 63 Конституції України відмовився давати пояснення з приводу суспільно-небезпечних діянь. З приводу можливості застосування примусових заходів медичного характеру думку не висловив.
Законний представник ОСОБА_9 заперечувала проти застосування до її сина ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом. З приводу цивільних позовів пояснила, що вживала заходів для сплати потерпілим майнової шкоди, здійснюючи сплату коштів частинами.
Будучи допитаною в якості свідка ОСОБА_10 суду пояснила, що проживає разом з сином ОСОБА_6 . Їй відомо, що син перебуває на обліку у лікаря-психіатра з приводу психічного розладу, але вона не припускала, що син знову скоїть кримінальні правопорушення проти власності. Звернула увагу, на оточення в якому перебував її син, а саме що самі потерпілі вживали спиртне.
Захисник ОСОБА_4 прохала суд не застосовувати примусові заходи медичного характеру, оскільки вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушення не доведена. При цьому послалася на розбіжність в показах потерпілого ОСОБА_11 , який спочатку пояснив суду, що подія відбулася взимку, а 16 листопада 2021 року зазначив, що подія відбулася влітку, що зроблено за вказівкою обвинувачення. Ні потерпілий, ні свідок не бачили як ОСОБА_6 викрав телефон і не змогли сказати яка саме мелодія дзвінка лунала з телефону, який був у кармані потерпілого і чому саме вони вирішили, що це був саме телефон потерпілого. Матеріали справи не містять договору з ломбарду про заставу телефону Sigma X-treme IT 67, а довідка ПП ПТ «Донкредит» не містить необхідних реквізитів, ні за формою, ні за змістом не відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Зокрема, фінансова установа не надала відомостей щодо дати фінансових послуг.
Потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що 25 червня 2020 року він разом з ОСОБА_12 перебували біля дев`ятиповерхівки по проспекту Миру, 61 в м. Контоп. До них підійшов ОСОБА_13 , на прохання останнього він дав цигарку. У цей час йому хтось подзвонив, після дзвінка він поклав телефон Sigma X-treme IT 67 зліва на лавку, а ОСОБА_14 сів поруч. Через деякий час він виявив відсутність телефону, ОСОБА_14 запевнив, що не брав телефону, але через хвилину телефон задзвонив в кармані у ОСОБА_15 . Він схопив ОСОБА_14 за куртку, той вирвався і втік. Оскільки він ( ОСОБА_8 ) має інвалідність, йому встановлено протез, то він не змін наздогнати ОСОБА_14 . З приводу клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру покладається на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що 25 червня 2020 року вона перебувала біля під`їзду будинку по АДРЕСА_3 , де сиділа на лавці біля під`їзду. Також там перебував ОСОБА_8 з яким вона знайома. До них підійшов ОСОБА_6 . ОСОБА_17 відволікся і виявив відсутність телефону, який він поклав поруч на лавці. Через деякий час телефон ОСОБА_18 задзвонив у кишені одягу ОСОБА_6 . За мелодією вхідного дзвінка вона зрозуміла, що це саме телефон потерпілого. Хто дзвонив і яка саме мелодія сказати не може. Однак, стверджує, що, на слух, таку мелодію вона неодноразово чула коли телефонували ОСОБА_19 . На прохання потерпілого віддати телефон, ОСОБА_6 лише сміявся, і дратуючись втікав від нього, знаючи що той його не наздожене, бо має вади здоров`я - протез на нозі.
Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що точно не пам`ятає, коли мало місце викрадення телефону. На уточнююче запитання, погодилася з тим, що подія мала місце в час зазначений у клопотанні (на початку серпня 2020 року) коли вона перебувала в себе вдома, де разом з ОСОБА_20 та його подругою ОСОБА_21 вживали спиртне. Згодом вона виявила відсутність власного мобільного телефону «Nokia», який лежав під одягом в іншій кімнаті. Вважає, що його викрав ОСОБА_13 , який заходив в ту кімнату, де лежав телефон. Проти застосування відносно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру не заперечує.
Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність, чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Згідно з приписами ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.
Крім показів потерпілого ОСОБА_8 , факт вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України підтверджується показами свідка ОСОБА_22 та такими, безпосередньо перевіреними у порядку статті 358 КПК України у судовому засіданні, доказами:
- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.05.2021 року з ілюстративною фото таблицею, під час якого свідок ОСОБА_22 пояснила, що 25 червня 2020 року вона сиділа на лавці з ОСОБА_8 . Потім підійшов ОСОБА_6 , який сів поруч. Через деякий час вона почула як телефон з мелодією, як у телефоні ОСОБА_8 грає в кишені ОСОБА_15 . Після цього ОСОБА_8 почав вимагати повернути його телефон. ОСОБА_6 у відповідь сказав, що потерпілий його не наздожене і побіг в бік школи № 10. ОСОБА_8 спробував його наздогнати, але не вийшло. На ілюстративній фото таблиці свідок показала на лавку, де потерпілий залишив телефон, місце де поруч стояв ОСОБА_6 , коли вона почула дзвінок телефону у його кишені і напрямок в якому тікав ОСОБА_6 (а.п. 119-122).
- протоколом проведення слідчого експерименту, за участю потерпілого ОСОБА_8 від 18.05.2021 року з ілюстративною фото таблицею, під час якого потерпілий пояснив, що спільно з ОСОБА_22 він сидів на лавці по пр. Миру, 61. У той час коли до них підійшов ОСОБА_6 він закінчив розмову та поклав телефон біля себе на лавці. Через деякий час телефон задзвонив у кишені ОСОБА_6 . Він вимагав повернути телефон, але ОСОБА_6 сказав, що ти мене можеш не наздогнати та побіг в сторону ЗОШ № 10. Наздогнати ОСОБА_6 він не зміг (а.п. 123-125).
- Витягом з обліково-реєстраційної системи ПТ «Донкредит», наданим 08.04.2021 року на запит слідчого, який у графі «Дата, предмет застави» містить інформацію про те, що 25 червня 2020 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав кредит під заставу мобільного телефону SigmaX-tremeIT67. Вказаний доказ суд визнає належним та допустимим, оскільки таку інформацію з обліково-реєстраційної системи надано на запит слідчого в порядку ст. 93 КПК України, що узгоджується з пп.3) п.4.6 розділу 4 Положення про порядок надання фінансових послуг ломбардами (затвердженого розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України 26.04.2005 № 3981), яке розроблене відповідно до Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг (а.п. 74).
- висновком товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-21/4991-ТВ від 05.05.2021 року за яким ринкова вартість мобільного телефону ТМ «Sigma» лінійки Х-treme IT 67 становила 916 грн (а.п.91-95).
Покази потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_16 є достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей) , а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України». Зокрема, покази потерпілого ОСОБА_8 та ОСОБА_16 об?єктивно узгоджуються з матеріалами кримінального провадження (протоколами проведення слідчих експериментів, Витягом з обліково-реєстраційної системи ПТ «Донкредит» в частині того, що подія мала місце саме 25 червня 2020 року. На час викрадення телефону, поруч з потерпілою та свідком перебував лише ОСОБА_6 ; після того як потерпілий виявив, що його телефон Sigma X-treme IT 67, який він поклав на лавку зник, кожен з них на слух впізнав мелодію вхідного дзвінка потерпілого, яка лунала з кишені ОСОБА_6 а останній втік.
За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки ч.1 ст. 186 КК України.

Крім показів потерпілої ОСОБА_7 факт вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України підтверджується такими, безпосередньо перевіреними у порядку статті 358 КПК України у судовому засіданні, доказами:

З протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 09.03.2021 року вбачається, що ст. ДОП Конотопського РВП ГУНП в Сумській області прийнята заява від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_2 про крадіжку телефону марки «Nokia 105», в якій потерпіла повідомила, що саме на початку серпня 2020 року чоловік на ім`я ОСОБА_14 , перебуваючи у її будинку викрав належний їй мобільний телефон, який був придбаний в липні 2020 року в магазині «Глобус» за 599 грн. (а.п. 63).
Відповідно до протоколу огляду місця події, який був проведений 10.03.2021 року у період часу о 10 год. 00 хв. до 10 год. 20 хв. у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де у кімнаті справа стоїть ліжко з накиданими речами, ОСОБА_7 показала місце під якими був схований телефон (а.п. 65-66)
З договору № 727-200121419 від 01.08.2020 вбачається, що ПТ ломбард «Свіжа копійка» (№44) надав заставодавцю ОСОБА_6 (паспорт серії НОМЕР_1 ), який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , кредит в сумі 275 грн. строком до 16.08.2020 року під заставу мобільного телефону «Nokia 105» (ТА-1203) (а.п. 67).
Витяг з обліково-реєстраційної системи ПТ ломбард «Свіжа копійка» містить інформацію про заставу ОСОБА_6 мобільного телефону «Nokia 105» за договором від 01.08.2021 року. (а.п. 75). Вказаний доказ є належним та допустимим, оскільки таку інформацію з обліково-реєстраційної системи надано на запит слідчого в порядку ст. 93 КПК України, що узгоджується з пп.3) п.4.6 розділу 4 Положення про порядок надання фінансових послуг ломбардами (затвердженого розпорядженнямДержавної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України 26.04.2005 № 3981) , яке розроблене відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
За висновком товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-21/3657-ТВ від 31.03.2021 року станом на серпень 2020 року мінімальна вартість мобільного телефону марки «Nokia 105» (ТА-1203), становила 538 грн (а.п.70-73).
Той факт, що потерпіла у судовому засіданні спочатку не змогла пригадати дату вчинення крадіжки і безпосередньо не бачила хто викрав телефон не спростовує висновків того, що подія мала місце саме на початку серпня 2020 року, що підтверджується як заявою про вчинення злочину, так і датою укладення ОСОБА_6 01 серпня 2020 року договору № 727-200121419 від 01.08.2020 за яким ПТ ломбард «Свіжа копійка» (№44) надав заставодавцю ОСОБА_6 кредит в сумі 275 грн. під заставу мобільного телефону «Nokia 105» (ТА-1203) (а.п. 67), тобто телефону який і належав потерпілій ОСОБА_7 . За встановлених обставин, посилання захисту на те, що потерпіла безпосередньо не бачила викрадення ОСОБА_6 телефону не спростовує висновків суду, оскільки з об`єктивної сторони крадіжка характеризується тим, що такі дії вчиняються таємно від потерпілої особи.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає їх належними та допустимими й такими, що в своїй сукупності беззаперечно та поза розумним сумнівом доводять вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані у справі докази, суд керується наступним.
Відповідно до частини другої статті 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Суд враховує, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру гарантує захист прав, свобод та законних інтересів осіб з психічними розладами, тому розгляд таких проваджень має спеціальну процедуру, яка урегульована спеціальними нормами закону.
Зокрема, статтею 505 КПК України передбачено, що обов`язковими обставинами, які підлягають доказуванню у такому кримінальному проваджені, є: час, місце, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння та вчинення цього суспільно небезпечного діяння цією особою, при цьому враховуються і інші обставини (інформація про психічні розлади, поведінка, небезпечність особи, розмір завданої шкоди).
Тобто, предмет доказування у кримінальному проваджені щодо застосування примусових заходів медичного характеру має низку особливостей, де не ставиться питання про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а йдеться про вчинення певною особою суспільно небезпечного діяння, водночас, умисел, мета і мотив є елементами суб`єктивної сторони саме злочину та встановлюються лише щодо осудної особи. Даний висновок відповідає правовій позиції колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, висловленій у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 202/5997/17 (провадження № 51-6228 км 18).
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 158 від 30.04.2021 року ОСОБА_6 на час проведення експертизи будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждає, не перебуває в стані тимчасового розладу психічної діяльності і не виявляє ознак іншого хворобливого стану психіки, а виявляє ознаки вродженого недоумства у вигляді легкої розумової відсталості (олігофренія в ступені вираженої дебільності) зі значними порушеннями поведінки. ОСОБА_6 в період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних діянь, будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждав і не перебував в стані тимчасового розладу психічної діяльності. Ступінь наявного у ОСОБА_6 вродженого недоумства у поєднанні з емоційно-вольовими порушеннями є таким, що позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними в період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних діянь і позбавляє здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на даний час. ОСОБА_6 підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом (а.п. 76-84).

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України мали місце і вчинені ОСОБА_23 у стані неосудності, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, а тому, відповідно до частини другої статті 19 КК України, він не підлягає притягненню до кримінальної відповідальності. До такої особи за рішенням суду можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру.
Частиною 3 ст. 94 КК України передбачено, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.
Згідно ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Як встановлено судом, на даний час ОСОБА_6 за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку, а саме потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. (а.п. 76-77).
З огляду на викладене суд вважає, що відносно ОСОБА_6 слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.
Цивільні позови
Потерпіла ОСОБА_7 заявила цивільний позов до ОСОБА_6 про стягнення 538 грн. майнової шкоди за втрату телефону Nokia моделі 105 (ТА-1203) (а.п. 8).
Потерпілий ОСОБА_8 заявив цивільний позов до ОСОБА_6 про стягнення 916 грн. майнової шкоди, яка складається з вартості мобільного телефону Sigma X-treme IT 67 (а.п. 9).
Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 25.06.2021 року ОСОБА_5 залучено в якості цивільного співвідповідача за позовами ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.п. 54)
Вирішуючи цивільні позови потерпілих, суд керується наступним.
Згідно із ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 5 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до п.2) ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
10 серпня 2021 року потерпіла ОСОБА_7 надала заяву про те, що претензій до ОСОБА_6 не має, матеріальні збитки їй відшкодовано в повному обсязі (а.п. 105), що фактично свідчить про відсутність предмета спору. За таких обставин, провадження за цивільним позовом потерпілої ОСОБА_7 підлягає закриттю.
06.12.2021 року потерпілий ОСОБА_8 надав суду заяву в якій повідомив, що матеріальні збитки йому відшкодовано, цивільний позов просить залишити без розгляду.

Відповідно до п.5) ч.1 ст. 257 ЦПК України цивільний позов ОСОБА_8 підлягає залишенню без розгляду.
Судові витрати на проведення експертиз слід віднести на рахунок держави, оскільки відповідно ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у разі ухвалення обвинувального вироку.
Керуючись ст. 19, 94 КК України, ст. 128, 369-371, п. 1 ч. 2 ст. 395, ст. 503, 512, 513 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , який у стані неосудності вчинив суспільно небезпечні діяння, передбачені ч. 1 ст. 186 КК України та ч.2 ст. 185 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Закрити провадження за цивільним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 , ОСОБА_24 про відшкодування майнової шкоди.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 , ОСОБА_24 залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію ухвали негайно вручити прокурору, захиснику та законному представнику.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

СуддяОСОБА_1