Справа № 369/1934/21
Провадження № 1-кп/369/850/22
В И Р О К
іменем України
18.01.22 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарці: ОСОБА_2

за участі прокурорки: ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Гребені Кагарлицького району Київської області, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
13 грудня 2020 року, близько 10 години 28 хвилин (більш точного часу не установлено), водій ОСОБА_7 , не маючи відповідного права керування транспортним засобом керував автомобілем марки «ЗАЗ-Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався по території стоянки магазину "АТБ", що по вулиці Польова, 166, в селі Святопетрівське Бучанського району (колишній Києво-Святошинський район) Київської області.

Рухаючись зі сторони заїзду з вулиці Київська, по території вказаної стоянки водій ОСОБА_7 проявив неуважність не врахувавши дорожню обстановку, зокрема обледеніле дорожнє покриття проїзної частини, а також стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не обрав безпечної швидкості руху та всупереч вимог дорожнього знаку 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості 10 км/год», перевищив максимально дозволену швидкість руху, таким чином при виконанні повороту ліворуч втратив контроль над рухом транспортного засобу та не впоравшись з керуванням автомобіля, допустив його занос та подальше зіткнення з припаркованим автомобілем марки «ВАЗ-2108», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті якого тілесні ушкодження отримав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який стояв з лівої бокової частини вищевказаного автомобілем.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового через вертлюгового перелому лівої стегнової кістки зі зміщенням відломків, який згідно висновку судово-медичної експертизи №1/Д від 22.01.2021 відноситься до ушкоджень середньої тяжкості.

В даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_7 грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, а саме п.п.: 1.3. (Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими); 1.5 (Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків); 2.1 «а» (Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії); 2.3 «б» (Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою відповідно реагувати на п зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі); 12.1 (Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним); 12.9 «б» (Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил).

Порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 12.1, 12.9 і5 Правил дорожнього руху України стало умовою та причиною виникнення настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю та повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

У скоєному щиро розкаявся. Цивільний позов визнав частково.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтримав цивільний позов в повному обсязі та просив суворо покарати обвинуваченого.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_7 визнав вину у повному обсязі, визнавав її в ході досудового розслідування, повністю погодився з обвинувальним актом, суд на підставі ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, та документів, які підтверджують обґрунтованість цивільного позову, поданого потерпілим, роз`яснивши при цьому йому права, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд визнає, що обвинувачений ОСОБА_7 давав правдиві покази суду, які відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Тому, оцінивши зібрані та досліджені в ході судового розгляду докази, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_7 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд враховує, що згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, є нетяжким злочином; враховує також особу обвинуваченого, який на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий і вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України.

Враховуючи особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного кримінального правопорушення, який розкаявся у вчиненому, суд вважає, що його виправлення можливе без реального відбування покарання, тому суд на підставі ст. 75 КК України звільняє ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, покладаючи на нього частину обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Враховуючи наслідки, які настали внаслідок ДТП, грубе порушення обвинуваченим ОСОБА_7 Правил дорожнього руху України, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого додаткову міру покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк.

Суд виходить з того, що в результаті отримання потерпілим ОСОБА_4 тілесних ушкоджень йому була заподіяна матеріальна шкода з витрат на лікування, на суму 31902,15 грн. та витрат на огляд автомобіля після ДТП у сумі 200 грн., яка потерпілим підтверджена відповідними документами та підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 у відповідності до ст..1187 ЦК України, як володільця джерела підвищеної небезпеки.

Суд вважає, що діями ОСОБА_7 завдано моральну шкоду потерпілому ОСОБА_4 , яка полягає в переживаннях, незручностях, неможливості протягом тривало часу вести звичайний спосіб життя і ця шкода також повинна бути відшкодовано ОСОБА_7 , як володільцем джерела підвищеної небезпеки. При визначенні моральної шкоди, суд керується засадами виваженості та розумності та враховує матеріальний стан обвинуваченого, наявність у нього на утриманні неповнолітньої дитини.

Розмір витрат, пов`язаних із залученням експерта, суд вирішує відповідно до ст. 126 КПК України, стягуючи з обвинуваченого ОСОБА_7 2615 грн. 20 коп. в дохід держави за проведення автотехнічних експертиз.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373-374 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами стром на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

ОСОБА_7 зобов`язати в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_4 32105 (тридцять дві тисячі сто п`ять) гривень 15 (п`ятнадцять) копійок матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_4 100000 (сто тисяч) гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 2615 (дві тисячі шістсот п`ятнадцять) гривень 20 (двадцять) копійок за проведення судових експертиз на користь держави.

Речові докази: - автомобілем марки «ЗАЗ-Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити власнику ОСОБА_8 .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_1