Справа № 282/996/20
Провадження № 1-кп/282/65/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2021

смт.Любар
Любарський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000064 від 15.03.2020 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бежів, Ченяхівського району, Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, непрацюючого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, раніше судимого:

- 30.04.2002 Черняхівським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.75, ст.75 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік;

- 07.10.2003 Черняхівським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.186, ч.3 ст.185, ст.304, 309, ч.1 ст.70, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

- 30.12.2009 Черняхівським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.186, ст.75, 76 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання із встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки;

- 09.06.2010 Черняхівським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі, звільненого 03.02.2014 умовно-достроково на 1 рік 3 місяці, 23 дні,

- 03.06.2020 Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ч.1 ст. 122 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується органами досудового розслідування в тому, що у невстановлений слідством час та дату, у невстановленому місці, ОСОБА_4 умисно, незаконно, в порушення п.1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471 XII від 17 червня 1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21 серпня 1998 року, у невстановлений слідством спосіб придбав предмет з надписом «тротилова шашка 200 г.».

Після цього, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, без передбаченого законом дозволу Національної поліції України, зберігав вказану «тротилову шашку 200 г.» серед побутових речей в дерев`яній тумбочці в приміщенні де проживає, за адресою: АДРЕСА_2 .

14 березня 2020 року з 15 години 00 хвилин по 16 годину 00 хвилин працівниками поліції під час проведення огляду за місцем проживання ОСОБА_4 виявлено, оглянуто та вилучено даний предмет з надписом «тротилова шашка 200 г.», яка згідно висновку експерта є вибуховою речовиною бризантної дії - тринітротолуолу (тротилу) та придатна до вибуху.

Зазначений заряд вибухової речовини ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, незаконно зберігав за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу, регламентованого положеннями «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, як незаконне зберігання та придбання вибухової речовини, без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому не визнав. Зазначив, що проживав у вказаному приміщенні охорони близько півтора-два місяця, в даному приміщенні знаходився телевізор, який стояв на тумбочці у якій були складені різні речі, даною тумбочкою він не користувався. У вказаний в обвинувальному акті день працівники поліції змусили його дістати якийсь предмет з вказаної тумбочки, що він і зробив. Раніше цього предмету він не бачив та не знає як він туди потрапив. Також вказав, що в даному приміщенні проживав періодично, оскільки від`їжджав до свого основного місця проживання та до приміщення сторожки, в якому він проживав, мали вільний доступ як працівники пилорами, що там функціонувала, так і її відвідувачі.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що стосовно обвинуваченого необхідно ухвалити виправдувальний вирок у зв`язку недоведеністю його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, неповнотою та невірністю висновків досудового слідства. Також захисник ОСОБА_5 наполягав на визнанні протоколу огляду місця події від 14.03.2020, висновку експерта №СЕ-19-20/12129-Б від 20.05.2020 та протокол огляду предметів від 21.03.2020 недопустимими доказами.

Перевіривши та дослідивши всі матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні за обставин, вказаних в обвинувальному акті, враховуючи наступне.

Зокрема, прокурор, як на докази вини обвинуваченого, посилається на покази свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні вказав, що він працює в магазині «Автомаксі» та до нього підійшов працівник поліції та запросив його бути присутнім в якості понятого при вилученні певного предмета, на що він погодився. Після цього, він разом зі своїм колегою по роботі ОСОБА_7 пішли за працівником поліції. Їх привели на територію колишнього «Райду», яка на даний час, як йому відомо, перебуває в оренді у громадянина ОСОБА_6 та знаходиться в с. Старий Любар по вулиці Кантемирівській, номер він не знає. Вони підійшли до невеликого приміщення зовні схожого на пропускний пункт чи охоронну будку та зупинились у дверях. У приміщенні знаходилось до десяти чоловік, в тому числі обвинувачений ОСОБА_4 , який сидів на кушетці. З двору за ними зайшов працівник поліції та цілеспрямовано попрямував у правий куток приміщення де знаходився телевізор, а під ним тумбочка, біля якої працівник поліції присів та покопирсався у ній, а після цього встав та підійшов до столу та вказав, що на столі лежить предмет, який було вилучено. Вказаний предмет був червоного кольору, який по формі схожий на господарче мило. При цьому свідок ОСОБА_8 зазначив, що не бачив чи діставав щось із тумбочки та чи клав щось на стіл працівник поліції, оскільки останній частково загородив собою огляд тумбочки та столу. Після цього, приблизно через п`ятнадцять хвилин на місце приїхали підривники. Йому конкретно не роз`яснювали ні його права, ні обов`язки як понятого та не роз`яснювали його роль у вилученні даного предмета. Також зазначив, що особисто він на дану територію не заходив та достовірно йому не відомо, чи є вільний доступ сторонніх осіб до даної території та даного приміщення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 вказав, що його дружина орендує частину території колишнього «Райду», що в с. Старий Любар, однак усіма справами на даній території займається він. На даний час там працює пилорама і ОСОБА_4 працював пилорамщиком. Свідок вказав, що на вказану територію приїхали три працівники поліції та повідомили, що вони мають підозру відносно того, що у ОСОБА_4 можуть бути наркотичні засоби та попросили зайти у приміщення, де проживав обвинувачений, на що ОСОБА_6 надав згоду. Після цього, троє працівників поліції, ОСОБА_4 та він зайшли до приміщення охорони, де проживав ОСОБА_4 . Працівники поліції просили обвинуваченого ОСОБА_4 почергово діставати різні предмети та показувати їх. Так, із тумбочки, на якій знаходився телевізор, працівники поліції попросили дістати прямокутний предмет та покласти його на стіл. Далі працівники поліції повідомили, що це вибухова речовина та запросили понятих. Зазначив, що працівники поліції особисто ні до чого не торкались та не обшукували. Також вказав, що дане приміщення знаходиться на в`їзді на територію і використовується для обігріву, прийому їжі та відпочинку працівників та відвідувачів пилорами, воно не закривається та до нього є вільний доступ сторонніх осіб. Свідок ОСОБА_6 вказав, що взявши дане приміщення в оренду, особисто здійснив його прибирання і може стверджувати, що вилученого предмета там не було. Обвинувачений ОСОБА_4 був прийнятий на роботу приблизно через чотири місяці після того, як свідок упорядкував дане приміщення, та до приходу ОСОБА_4 в ньому проживали і інші працівники.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні вказав, що працює в магазині, який знаходиться в Любарі по вулиці Перемоги, 10. До нього та його колеги ОСОБА_8 за місцем роботи підійшов працівник поліції та повідомив, що вони знайшли якийсь предмет і необхідно щоб він був понятим, на що свідок погодився. Разом із працівником поліції вони пішли на територію, яка знаходиться навпроти магазину в якому він працює, та де знаходиться пилорами. Їх привели до приміщення «сторожовки» та вони зупинились біля дверей. У приміщенні знаходились троє працівників поліції та обвинувачений. Свідок ОСОБА_7 вказав, що за ним з двору зайшов працівник поліції та попрямував до тумбочки, на якій стояв телевізор, з якої працівник поліції дівстав предмет червоного кольору, який по формі схожий на господарче мило та поклав його на стіл. Разом з тим, після уточненого запитання, свідок в судовому засіданні вказав, що коли він зайшов у приміщення сторожки, вказаний предмет лежав на столі, тоді як працівник поліції підійшов до тумбочки та вказав, що саме в ній знайшли вилучений предмет. Після цього приїхали сапери, сфотографували даний предмет та запакували його. Під час даних подій йому не нічого не роз`яснювали та не повідомляли, права його не роз`яснювали.

Таким чином, жоден з допитаних в судовому засіданні свідків, не надав суду показань про обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 . Натомість, з показань свідків вбачається, що огляд місця події фактично проведено за відсутності понятих і лише після виявлення «тротилова шашка 200 г.» працівники поліції залучили понятих, які не були присутні при знаходженні вилученого предмету.

Також показами свідка ОСОБА_6 спростовані доводи прокурора в частині того, що виключно обвинувачений ОСОБА_4 мав доступ до приміщення сторожки, оскільки свідок вказав, що до даного приміщення мали вільний доступ як працівники пилорами, так і її відвідувачі.

Крім показів вищевказаних свідків, стороною обвинувачення, як на підтвердження вини ОСОБА_4 надано ряд письмових доказів, які досліджені в судовому засіданні, а саме:

- протокол огляду місця події від 14 березня 2020 року з ілюстративними таблицями до нього, згідно якого вбачається, що о 15 годині 00 хвилин слідчим СВ Андрушівського ВП БВП ГУНП в Житомирській області майором поліції ОСОБА_9 , в присутності понятих: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за участю власника ОСОБА_6 , проведено огляд місця події, а саме: території непрацюючого «Райду», яка розміщена за адресою с.Старий Любар, вул.Перемоги, 100 Любарського району, яка перебуває в оренді у ОСОБА_6 . В даному приміщенні знаходиться охоронник ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою АДРЕСА_3 . В ході огляду … (далі слова незрозумілі) … тумбочці виявлено предмет обмотаний паперовою бумагою з написом чорного кольору «тротилова шашка вес 200 г.». Предмет з написом «тротилова шашка вес 200 г.» вилучається до Любарського ВП в якості речового доказу та упаковано до спец пакету А5008273;

- постанову про визнання речових доказів від 14.03.2021, згідно якої предмет з надписом «тротилова шашка вес 200 г.», вилучений під час огляду місця події у приміщенні охорони на непрацюючій території ДП Житомирський облавтодор Філія Любарський райавтодор, за адресою: с.Старий Любар, вул.Перемоги, 100, Любарський район, Житомирська область, визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000064, в якості речового доказу;

- акт перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 14.03.2020, згідно якого вбачається, що результатом огляду на момент його закінчення виявлено малу тротилову шашку (200 г);

- довідку про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 14.03.2020, згідно якої вбачається, що «тротилова шашка вес 200 г.», вилучена за адресою: АДРЕСА_2 , належить до категорії: обмежено небезчечно, та вимагає таких заходів безпеки: обмеження при роботі, перевезенні, зберіганні, дослідженні;

- ухвалу слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 17 березня 2020 року, якою надано дозвіл на проведення обшуку приміщення охорони на непрацюючій території ДП Житомирський облавтодор Філія Любарський райавтодор, за адресою: с.Старий Любар, вул.Перемоги, 100, Любарського району, Житомирської області, яке відповідно до договору про надання послуг №8 від 01.09.2019 перебуває у користуванні Фізичної особи-підприємця ОСОБА_10 , місце проживання: АДРЕСА_4 , з метою виявлення та вилучення предмету, який за характерними ознаками схожий на тротилову шашку з надписом "тротилова шашка вес 200 г";

- протокол огляду (предметів, речей, документів) від 21.03.2020 з ілюстративною таблицею до нього, згідно якого вбачається, що заступником начальника - начальника СВ Любарського ВП ОСОБА_11 , в присутності понятих ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , оглянуто спец пакет за №АБ 008273, на якому мається напис виконаний кульковою ручкою, а саме: фабула: ОМП від 14.03.2020, с.Ст. Любар, Любарський район. Вилучено мала тротилова шашка, обмежено небезпечна і також наявні підписи двох понятих та слідчого і спеціаліста. З метою вилучення із даного предмету біологічного матеріалу, а саме: виконання змивів даний пакет в присутності понятих відкривається. Встановлено, що під час відкриття даного пакету шляхом його розрізання, даний спец-пакет будь-яких пошкоджень чи дефектів цілісності упаковки не було. Установлено, що дана мала тротилова шашка упакована (замотана) обгорнута у аркуш паперу. За допомогою стерильної палички з ватною головкою виконується змив з поверхні даного предмету, а саме тротилової шашки. Після чого, дана паличка на яку виконано змив упаковується до спец-пакету (паперовий конверт) на якому ставляться підписи учасників. Тротилова шашка упаковується до спец-пакету за № 302185;

- акт знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують №21 від 07.04.2020, згідно якого вбачається, що за адресою: Житомирська область, Житомирський район, на військовому полігоні біля с.Сінгури, знищено малу тротилову шашку з маркувальним написом на боковій поверхні «тротилова шашка вес 200 г.»;

- висновок експерта №9/1-55-13/1-25 від 09.04.2020 з ілюстративними таблицями до нього, згідно якого вбачається, що наданий на дослідження об`єкт є зарядом вибухової речовини бризатної дії - тринітротолуолу (тротилу), до вибухових пристроїв не відноситься. Наданий на дослідження об`єкт придатний до вибуху;

- висновок експерта №СЕ-19-20/12129-Б від 20.05.2020 з ілюстративними таблицями до нього та пакувальними пакетами № 0394425, 0394424, згідно якого вбачається: встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_4 (об`єкт №1), які надані в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1). На наданих на дослідження змивах з поверхні малої тротилової шашки (об`єкт №2) виявлено клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1). Генетичні ознаки зразка букально епітелію ОСОБА_4 (об`єкт №1) зберігається з генетичними ознаками клітин, виявленими у змивах з поверхні малої тротилової шашки (об`єкт №2). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку букального епітелію ОСОБА_4 (об`єкт №1) та в об`єкті №2 складає 2,17 х 10-39. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічаються не частіше, ніж 1 з 4,60х1038 осіб.

Захисник ОСОБА_5 наполягав на визнанні протоколу огляду місця події від 14.03.2020 недопустимим доказом з огляду на порушення працівниками поліції процедури огляду місця події та вказав, що огляд фактично проведено за відсутності понятих, яким перед початком його проведення не роз`яснено їхні права та обов`язки, та їх було залучено вже після знайдення за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 тротилової шашки, та як наслідок просив визнати недопустимими доказами висновок експерта №9/1-55-13/1-25 від 09.04.2020, протокол огляду предметів від 21.03.2020.

Відповідно до ч.2 ст.94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили. При постановлені вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, повинен оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення та вирішення питань, зазначених у ст. 374 КПК України.

Відповідно ч. 1, 3, 7 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення слідчої (розшукової) дії осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. Перед проведенням слідчої (розшукової) дії особам, які беруть у ній участь, роз`яснюються їх права і обов`язки, передбачені цим Кодексом, а також відповідальність, встановлена законом.

Обшук або огляд житла чи іншого володіння особи, обшук особи здійснюються з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування відповідної слідчої (розшукової) дії.

Згідно ч. 1, 2 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 КПК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі.

Згідно ч. 3 ст. 104 КПК України вступна частина протоколу повинна містити відомості зокрема про всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання).

В судовому засіданні досліджено протокол огляду місця події від 14.03.2020, який проведено слідчим СВ Андрушівського ВП БВП ГУНП в Житомирській області майором поліції ОСОБА_9 в присутності понятих: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за участю власника ОСОБА_6 , та в ході якого виявлено та вилучено предмет обмотаний паперовою бумагою з написом чорного кольору «тротилова шашка вес 200 г.».

Однак, на підставі показів наданих у судовому засіданні свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 встановлено, що даний протокол огляду місця події не відповідає вимогам КПК України для проведення такої слідчої дії. Зокрема не вказано всіх осіб (з зазначення посад, дат народження та місць проживання), які були присутні при огляді, оскільки свідки вказали на присутність не менше чотирьох працівників поліції, тоді як у протоколі зазначено лише одного слідчого.

Така позиція щодо недопустимості протоколу у випадку відсутності в ньому відомостей про оперативних працівників, які брали у ньому участь, висловлена і Верховним Судом у справі № 591/4742/16-к (провадження №51-1733км19), постанова від 02.09.2020.

Більш того, свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вказали на той факт, що їх було залучено в якості понятих вже після проведення огляду та після того, як працівники поліції знайшли незрозумілий предмет. Судом також встановлено, що понятим під час проведення огляду місця події не було роз`яснено їх права та обов`язки, передбачені КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

З врахуванням наведених обставин суд дійшов висновку, що протокол огляду місця події від 14.03.2020 та фактичні відомості, що містяться в ньому, є недопустимими доказами, оскільки такий огляд проведено з грубими порушеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Таким чином, будь-яке порушення органом досудового розслідування конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, призводить до втрати ними юридичної сили. У такому разі «отруйне дерево» породжує «отруйні плоди». Отримання доказів на підставі інформації, отриманої з недопустимого доказу, тягне за собою їхню безумовну недопустимість. Така недопустимість доказів не залежить від характеру та ступеня того чи іншого порушення кримінально-процесуального закону.

З огляду на «доктрину плодів отруйного дерева», викладеній зокрема в рішенні Європейського суду з прав людини «Гефген проти Німеччини», визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші, враховуючи вимоги ч.5 ст. 101 КПК України, суд вважає необхідним визнати недопустимим доказом також протокол огляду (предметів, речей, документів) від 21.03.2020 та висновок експерта №СЕ-19-20/12129-Б від 20.05.2020, оскільки вони грунтуються на доказах, які були визнані судом недопустимими.

Окрім того, суд зазначає, що висновок експерта №СЕ-19-20/12129-Б від 20.05.2020 не може бути прийнятий як належний доказ вини обвинуваченого ОСОБА_4 , зокрема щодо наявності генетичних ознак його букального епітелію на малій тротиловій шашці, вилученій 14.03.2020, у зв`язку з тим, що на підставі показів свідка ОСОБА_6 , отриманих у судовому засіданні, які узгоджуються з показами обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлено, що такі сліди могли утворились на малій тротиловій шашці в результаті того, що слідчий зобов`язав ОСОБА_4 взяти шашку у руки та покласти її на стіл. Доказів того, що сліди букального епітелію ОСОБА_4 на малій тротиловій шашці знаходились, або ж могли знаходитись там до проведення огляду місця події, суду не надано.

Яких-небудь інших доказів на підтвердження обставин, зазначених у висунутому ОСОБА_4 обвинуваченні, прокурором в судовому засіданні не надано.

Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в статті 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено упорядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Крім того, відповідно до ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25). який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к,).

Наведений аналіз наданих під час судового розгляду доказів і їх оцінка судом на належність, допустимість, достовірність, і як наслідок можливість їх використання у кримінальному провадженні дозволяють суду зробити висновки про те, що в даному кримінальному провадженні стороною обвинувачення не доведено «поза розумним сумнівом», що обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.263 КК України.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Таким чином, аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про відсутність достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, і вважає за необхідне, з огляду на принцип презумпції невинуватості (ст.62 Конституції України), виправдати останнього на підставі п.2 ч.1 ст. 373 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Цивільний позов не заявлений.

Арешт на майно не накладався.

У зв`язку з ухваленням виправдувального вироку судові витрати у справі за за залучення експертів та отримання висновків експертів слід прийняти на рахунок держави.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України суд не вбачає за можливе враховуючи ту обставину, що речовий доказ знищено згідно акту знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують № 21 від 07.04.2020.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 17, 22, 84, 85, 86, 91, 223, 227, 100, 104, 349, 368-371, 373, 374, 376, КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Визнати невинуватим ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 263 КК України та виправдати його через недоведеність вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Речові докази по справі, а саме: предмет з написом «Тротилова шашка вес 200 г.», вилучений під час огляду місця події у приміщенні охорони на непрацюючій території ДП Житомирський облавтодор філії Любарський райавтодор, за адресою с. Старий Любар, вул. Перемоги, 100, Любарського району, Житомирської області, - знищено.

Судові витрати по справі в розмірі 2942 (дві тисячі дев`ятсот сорок дві) гривні 10 (десять) копійок за проведення комплексної судової вибухово-технічної експертизи (висновок експерта № 9/1-55-13/1-25 від 09.04.2020) та в розмірі 7746 (сім тисяч сімсот сорок шість) гривень 68 (шістдесят вісім) копійок за проведення біологічної експертизи (висновок експерта № СЕ-19-20/12129-Б від 20.05.2020) компенсувати за рахунок держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі подачі апеляційної скарги після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1