УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного постановою заступника начальника слідчого відділу начальника 1-го відділення слідчого відділу ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 від 20 липня 2010 року,
в с т а н о в и в:
21 вересня 2021 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного постановою заступника начальника слідчого відділу начальника 1-го відділення слідчого відділу ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 від 20 липня 2010 року, а саме на земельну ділянку за адресою: м. Київ, вул. Ягідна, 27, кадастровий номер: 6:72:501:0026.
Дослідивши клопотання, слідчий суддя вважає, що воно підлягає поверненню представнику ОСОБА_2 адвокату ОСОБА_3 , виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Отже, статтею 174 КПК України визначено порядок скасування арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження за правилами кримінального судочинства, визначеними цим Кодексом.
Водночас, як вбачається зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів, постановою заступника начальника слідчого відділу начальника 1-го відділення слідчого відділу ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 від 20 липня 2010 року накладено арешт на ряд земельних ділянок, у тому числі і на земельну ділянку за адресою: м. Київ, вул. Ягідна, 27, кадастровий номер: 6:72:501:0026.
Таким чином, арешт на вказане майно було накладено заступником начальника слідчого відділу начальником 1-го відділення слідчого відділу ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 під час досудового слідства у кримінальній справі № 1601 від 16 червня 2010 року, на підставі положень КПК України 1960 року.
При цьому, згідно з пунктом 9 розділу ХІ "Перехідні положення" КПК України 2012 року питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Відповідно до ч. 6 ст. 126 КПК України 1960 року накладання арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпала потреба.
Отже, обов`язковою передумовою звернення до суду з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України 2012 року є те, що арешт майна був застосований в порядку, визначеному КПК України 2012 року, в іншому разі це питання має бути вирішено у відповідності до положень КПК України 1960 року.
Кримінальним процесуальним Кодексом України 1960 року був встановлений вичерпний перелік процесуальних рішень органу дізнання, слідчого чи прокурора, які могли бути самостійно оскаржені до суду на стадії досудового слідства, постанова про накладення арешту на майно до таких процесуальних рішень не відносилася.
Основними способами захисту прав за КПК України 1960 року визначено оскарження рішення слідчого (прокурора) про арешт майна до суду (ст. ст. 234, 236 КПК України 1960 року); оскарження арешту прокурору (ст. 235 КПК України 1960 року). Прокуратура у порядку нагляду має обов`язок та повноваження скасовувати рішення слідчого.
Крім того, відповідно до пункту дев`ятого розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України арешт майна, застосований до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію до його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Дана норма узгоджується з вимогами частини першої статті 5 КПК України, за якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Таким чином, вищезазначене свідчить про відсутність правових підстав для вирішення слідчим суддею питання про скасування арешту майна, накладеного постановою заступника начальника слідчого відділу начальника 1-го відділення слідчого відділу ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 від 20 липня 2010 року, а тому клопотання представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 підлягає поверненню особі, яка його подала.
Крім того, слідчий суддя вважає доцільним роз`яснити заявнику, що він має право звернутись з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного постановою заступника начальника слідчого відділу начальника 1-го відділення слідчого відділу ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 від 20 липня 2010 року до належного органу досудового слідства для його вирішення.

Керуючись п. 9 розділу XI "Перехідні положення" КПК України, ст.ст. 131-132, 170, 174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного постановою заступника начальника слідчого відділу начальника 1-го відділення слідчого відділу ГУ СБУ у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 від 20 липня 2010 року, повернути особі, яка його подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1