В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2022 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000211 від 15.06.2021, відносно обвинувачених:
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, з базовою загальною середньою освітою, студента 1 курсу ДНЗ «Барського професійного будівельного ліцею», неодруженого, військовозобов`язаного, не судимого,
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця села Кривець Богородчанського району Іванно-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, учня 11 класу Северинівського ЗЗСО 1-3 ступенів, неодруженого, військовозобов`язаного, не судимого,
у вчиненні кримінального злочину, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 185 КК України,
також за участі прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
законних представників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:

I. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
10.05.2021 приблизно о 22:00 годині ОСОБА_3 за попередньою змовою із ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Северинівка, переслідуючи мету на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, шляхом вільного доступу зайшли на територію дачного домоволодіння ОСОБА_11 , що розташована по АДРЕСА_2 , де таємно, умисно вчинили крадіжку металевої драбини кустарного виробництва, вартість якої згідно висновку експерта № 5293-5294/21-21 від 18.08.2021 складає 870 гривень. Разом з викраденим майном, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишили місце злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим своїми діями завдали ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 870 гривень.

II. Стаття (частина) закону України про кримінальну відповідальність.
Обвинувачений ОСОБА_3 визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за який передбачена ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

III. Позиція обвинуваченого.
ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст. 185КК України вину визнав. Суду дав такі показання, що 10.05.2021 вночі, домовившись про це напередодні з ОСОБА_4 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , викрали металеву драбину, яку заховали неподалік в кар`єрі. Наступного дня він драбину здав на металобрухт, за що отримав 250 грн. Після того ОСОБА_4 відав 100 грн., 100 грн. залишив собі, а 50 грн. заплатив за перевезення драбини. Жалкує про вчинене. Просив не карати суворо. Потерпілій не відшкодував шкоду, оскільки та від запропонованої суми відмовилась.
ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст. 185КК України вину визнав. Суду дав аналогічні показання що й обвинувачений ОСОБА_3 . Жалкує про вчинене. Просив не карати суворо. Потерпілій не відшкодував шкоду, оскільки та від запропонованої суми відмовилась.

IV. Позиція законних представників.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 мати ОСОБА_9 просила звільнити її сина від покарання та застосувати примусові заходи виховного характеру - передати його їй на поруки. Пояснила, що вони здатна забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 мати ОСОБА_10 просила звільнити її сина від покарання та застосувати примусові заходи виховного характеру - передати його їй на поруки. Пояснила, що вони здатна забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою.
V. Позиція захисників.
Захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали клопотання просила звільнити неповнолітніх від покарання та застосувати примусові заходи виховного характеру. Передати неповнолітніх під нагляд матері.

VI. Позиція потерпілої, представника служби у справах дітей та представника уповноваженого підрозділу органів Національної поліції .
Потерпіла ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилась, однак нею була написана заява про проведення судових засідань у її відсутність. В заяві ОСОБА_11 попросила суворо покарати обвинувачених.
Представник служби у справах дітей та представник уповноваженого підрозділу органів Національної поліції, повідомлені належним чином про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилися.

VII. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, за обставин встановлених судом, також підтверджується дослідженими у судовому засіданні документами:
- витягом з реєстру досудових розслідувань № 0000211 від 16.06.2021, відповідно до якого 15.06.2021 до Жмеринського ВП ГУНП звернулась ОСОБА_11 про те, що невідома особа, шляхом зриву навісів на дверях, проникла до господарського приміщення дачного домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 2 ст. 185 КК України (а.с.90);
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 15.06.2021, відповідно до якого ОСОБА_11 просила прийняти міри до невідомої особи, яка таємно, шляхом вільного доступу вчинила крадіжку металевої драбини (а.с.71);
- висновком експерта №5293/5294/21-21 від 18.08.2021, відповідно до якого ринкова вартість досліджуваної металевої драбини кустарного виробництва, висотою 3,5м, шириною 50 см, виготовленої в серпні 2019 року з труби розміром 50х4мм, з 10 сходинками виготовлених з труби розміром 35х3,5мм, придатної для подальшого використання, станом на момент вчинення злочину 15.05.2021, могла складати 870,00 грн. (а.с.87);
- протоколом огляду місця події від 15.06.2021 з фото таблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення, а саме домоволодіння по АДРЕСА_2 , на трав`яному покритті виявлено слід від драбини, за допомогою якої здійснювався вихід на горище, яка була викрадена (а.с.73-82);
Отже, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про ухвалення обвинувального вироку.

VIII. Обставини які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім. Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, не встановлено.

IX. Мотиви призначення покарання.
Кримінальне правопорушення у вчиненні якого визнаються винними обвинувачувані, згідно ст. 12 КК України кваліфікуються як нетяжкий злочин.

Щодо особи обвинуваченого, судом встановлено таке. Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується задовільно ( а.с.102), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.с.99-100), раніше не судимий (а.с.92), в даний час навчається на 1 курсі Барського професійного будівельного ліцею (Вінницька область, м. Бар). Як вбачається з акту обстеження умов проживання, неповнолітній ОСОБА_3 проживає у приватному будинку з батьком, мамою та двома братами, відносини між членами родини доброзичливі, дружні. Створені відповідні умови для навчання, виховання та розвитку дитини. ОСОБА_3 забезпечений усім необхідним (а.с.107).
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується задовільно (а.с.105), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.с.97-98), раніше не судимий (а.с.91), в даний час навчається в 11 класі Северинівського ЗЗСО 1-3 ст. (Вінницька область, Жмеринський район, с. Северинівка), у навчальному закладі характеризується позитивно (а.с.104). Як вбачається з акту обстеження умов проживання, неповнолітній ОСОБА_4 проживає у приватному будинку з мамою та двома братами та однією сестрою (батько проживає з ними, однак місце реєстрації має інше), відносини між членами родини доброзичливі, дружні. Створені відповідні умови для навчання, виховання та розвитку дитини. ОСОБА_4 забезпечений усім необхідним (а.с.106).
Як вбачається із досудової доповіді Жмеринського РВ з питань пробації, виправлення обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без обмеження або позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб) (а.с.60-67).
Призначаючи покарання неповнолітнім обвинуваченим, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, його вік та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Крім того, судом береться до уваги стан здоров`я обвинуваченого, умови життя та виховання, вплив дорослих, рівень інтелектуального і вольового розвитку та інші особливості неповнолітнього щодо ставлення до суспільних цінностей і існуючих у суспільстві вимог щодо правил поведінки, готовність до їх сприйняття і коригування своєї поведінки, здатність до самооцінки свого поступку.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Відповідно до п. 10 Зауважень загального порядку № 10 (2007) Комітету ООН з прав дитини «Права дітей у системі юстиції щодо дітей» прикладом якнайкращого забезпечення інтересів дитини є практика, коли традиційні цілі кримінального правосуддя, такі як покарання, поступаються місцем реабілітаційним та відновним цілям правосуддя у справах дітей - правопорушників.
В п. 23.2 Рекомендацій СМ/Rec (2008) 11 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам «Про європейські правила стосовно неповнолітніх правопорушників, щодо яких застосовуються санкції або заходи», зокрема наголошується, що перевагу слід надавати таким санкціям та заходам, які можуть мати виховний вплив, а також сприяти відшкодуванню збитків, завданих правопорушенням, яке вчинила неповнолітня особа.
Судом при призначенні покарання враховуються вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, особливості кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх, передбачені розділом ХV КК України.
Згідно із ч. ч. 1 і 2 ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього один із перелічених в даній статті видів примусового заходу виховного характеру, в тому числі передача неповнолітнього під нагляд батьків.
Рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду. При цьому, системний аналіз вжитих у кримінальному законі формулювань «звільнення від покарання» (ч. ч. 4, 5 ст. 74, ч. 1 ст. 105 КК України), «звільнення від відбування покарання» (ст. ст. 75, 79, 104 КК України), «звільнення від призначеного покарання» (ст. 78 КК України) дає підстави зробити висновок, що під звільненням від покарання із застосуванням інших заходів примусу слід розуміти звільнення не від конкретного покарання, визначеного санкцією статті чи призначеного судом, а від його призначення як виду примусових заходів в цілому.
З роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх" вбачається, що положення ч. 1 ст. 497 КПК України кореспондуються з ч. 1 ст. 97 КК України, у зв`язку з чим посилання на означену норму процесуального закону під час прийняття рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру (ст. 105 КК України) є таким, що не відповідає нормам процесуального закону. Суд в таких випадках при прийнятті рішення керується лише ст. 105 КК України.
Згідно роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх", суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст. 105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.
Таким чином, суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинувачених винуватими у вчинених злочинах та керуючись ст. 105 КК України, звільняє їх від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.
Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15.05.2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру", передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. При цьому строк нагляду, передбачений п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Цей нагляд має здійснюватись, не менш одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним, але не довше, ніж до досягнення особою повноліття.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що внаслідок бездоганної поведінки на момент постановлення вироку ОСОБА_3 не потребує застосування покарання і на підставі ст. 105 КК України підлягає звільненню від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру передбачених п. 3 ч. 2 цієї статті, а саме: передати під нагляд матері ОСОБА_9 , строком на один рік, оскільки вона здатна забезпечити позитивний виховний вплив на нього.
Також суд вважає, що внаслідок бездоганної поведінки на момент постановлення вироку ОСОБА_4 не потребує застосування покарання і на підставі ст. 105 КК України підлягає звільненню від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру передбачених п. 3 ч. 2 цієї статті, а саме: передати під нагляд матері ОСОБА_10 , строком до досягнення ОСОБА_4 повноліття ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), оскільки вона здатна забезпечити позитивний виховний вплив на нього.
На думку суду, призначене неповнолітньому обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України та виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчинення нових злочинів.

Х. Рішення про відшкодування процесуальних витрат.
Згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Таким чином, за залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи № 5293-5294/21-21 від 18.08.2021 року підлягає стягненню з неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави 684,44 грн., а в разі неможливості сплати неповнолітнім обвинуваченим, стягнути їх з матері ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (а.с.88).
Цивільний позов не заявлявся. Речові докази відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись статтями 368, 373, 374 КПК України, Суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та на підставі ч. 1 ст. 105 КК України звільнити від покарання без визначення його виду і розміру.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та на підставі ч. 1 ст. 105 КК України звільнити від покарання без визначення його виду і розміру.
На підставі п. 3 ч. 2 ст.105 КК України застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього ОСОБА_3 під нагляд матері ОСОБА_9 , яка проживає разом з неповнолітнім обвинуваченим, за адресою: АДРЕСА_1 , строком на один рік.
На підставі п. 3 ч. 2 ст.105 КК України застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у виді передачі неповнолітнього ОСОБА_4 під нагляд матері ОСОБА_10 , яка проживає разом з неповнолітнім обвинуваченим, за адресою: АДРЕСА_1 , строком до досягнення ОСОБА_4 повноліття ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).
Стягнути з неповнолітнього ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 343,22 грн., а в разі неможливості сплати неповнолітнім обвинуваченим, стягнути їх з матері ОСОБА_9 .
Стягнути з неповнолітнього ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 343,22 грн., а в разі неможливості сплати неповнолітнім обвинуваченим, стягнути їх з матері ОСОБА_10 .
Вирок суду, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_12