ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6609/21
провадження № 1-кп/753/655/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000939 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Першотравенськ, Баранівського району, Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останні рази: 23.07.2015 року Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 19.07.2017 року Баранівським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 17.03.2021 року Дніпровським районним судом м. Києва ст. 395 КК України до 2 місяців арешту;
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 потерпілої ОСОБА_5 захисника ОСОБА_6 обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, та знову вчинив злочин проти власності за наступних обставин. Так, ОСОБА_3 25.03.2021 року близько 13 год. 40 хв., перебуваючи в торгівельному залі магазину «Новус», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Декабристів, 3, де помітив ОСОБА_5 у якої у кишені куртки перебували грошові кошти, в цей час у ОСОБА_3 виник злочинний корисливий умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 підійшовши до ОСОБА_5 , впевнившись, що його злочинні дії непомітні стороннім особам, шляхом вільного доступу намагався таємно викрасти з кишені куртки грошові кошти в сумі 3000 гривень, однак у цей момент гроші впали на підлогу та ОСОБА_3 нахилившись підняв їх та направився до виходу із магазину. Одразу ж після того, як потерпіла ОСОБА_5 , побачила, що ОСОБА_3 піднімає грошові кошти із підлоги вона перевірила вміст своїх кишень та зрозумівши, що це її грошові кошти, негайно направилася за ОСОБА_3 висловлючи вимогу зупинитися. Також вона висловлюла вимогу ОСОБА_3 зупинитися коли вибігла за ним на вулицю. Проте, ОСОБА_3 усвідомлюючи, що його дії з таємного викрадення чужого майна переросли у відкрите викрадення, утримуючи вище вказані грошові кошти при собі, зник з місця вчинення злочину, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди в розмірі 3 тисяч гривень.
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України не визнав та суду показав, що в той день він знаходячись у магазині "Новус" по вул. Декабристів, 3 у м. Києві побачив гроші які лежали на підлозі та зрозумів, що вказані гроші випали із кишені потерпілої. Не роздумуючи він підняв вказані грошові кошти та для того, щоб його не викрили швидким темпом покинув приміщення магазину. Його ніхто не наздоганяв, вслід йому нічого не кричав, тому йому вдалося покинути місце пригоди, однак в подальшому його затримали.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого 2 ст. 186 КК України його вина у вчиненні цього злочину у повному обсязі доведена під час судового розгляду кримінального провадження та підтверджується наступними доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_5 будучи допитаною в судовому засіданні суду показала, що в той день вона була у магазині "Новус", перед тий як іти в магазин вона взяла з собою три тисячі гривень. Поребуваючи у магазині у якись момент вона повернулася та побачила позаду себе обвинуваченого ОСОБА_3 який піднявши з підлоги купюри які були там розсипані швидко кудись направляється. В цей момент вона перевірила свою кишеню та зрозумівши, що це її гроші почала наздоганяти обвинувачененого кричавши йому вслід, щоб той зупинився, оданак він тільки пришвидшив хід та в подальшому зник.

Даними які відображено у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.03.2021 року (т. 1 а.п. 116-117) з яких вбачається, що потерпіла ОСОБА_5 звернулася із заявою про те, що 25.03.2021 року близько 13 год. 40 хв. за адресою: м. Київ, вул. Декабристів, 3, у приміщенні магазину "Новус" невстановлена особа відкрито заволоділа її грошовими коштами у сумі 3000 гривень.

Даними які відображено у протоколі огляду місця події від 25.03.2021 року (т. 1 а.п. 119-120) з яких вбачається, що в ході вказаної слідчої дії було оглянуто приміщення магазину "Новус" яке розташовано за адресою: м. Київ, вул. Декабристів, 3, у якому відповідно до заяви потерпілої ОСОБА_5 у неї було відкрито викредено майно.

Із даних які відображено у протоколі огляду відеозапису від 25.03.2021 року (т. 1 а.п. 126-132) та оптичному носії інформації DVD-R (т. 1 а.п. 125), який було досліджено шляхом відтверення в судовому засідання, вбачається що предметом огляду є відозапис із камер відеоспостереження магазину "Новус" на якому зафіксовано події які мали місце 25.03.2021 року о 13 год. 39 хв. На відозаписі зафіксовано як обвинувачений ОСОБА_3 певний час спостерігає за потерпілою та переміщається за нею по магазину. У якийсь момент обвинувачений піходить до потерпілої ОСОБА_5 яка вибирає товар, та непомітно витягує у неї із кишені грошові кошти, які в цей момент падають на підлогу. ОСОБА_3 одразу ж нахиляється та піднімає вказані гроші. У цей момент потерпіла повертається та перевіряє вміст своїх кишень і одразу направляється за обвинуваченим. ОСОБА_3 у швидкому темпі покидає приміщення магазину, одразу за ним вибігає потерпіла. Із відеозапису також вбачається, що вибігши за обвинуваченим на вулицю потерпіла щось йому вслід кричить, оскільки люди які знаходилися на вулиці всі зупинилися на повернулися у сторону куди побіг обвинувачений, а вслід за ним потерпіла.

Даними які відображено у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (т. 1 а.п. 136-139) з яких вбачається, що 25.03.2021 року приблизно о 16 год. 18 хв. було затримано ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні відкритого викрадення чужого майно. В ході особистого огляду ОСОБА_3 серед його речей було виявлено та вилучено три купюри номіналом 1000 гривень.

Із даних які відображено у протоколі огляду від 26.03.2021 року (т. 1 а.п. 148-150) вбачається, що в ході вказаної слідчої дії було оглянуто мобільний телефон ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

До показань обвинуваченого про те, що ним було вчинено саме крадіжку і він не розумів того, що він викритий потерпілою яка його не переслідувала та нічого вслід не кричала, суд ставиться критично та розцінює виключно як позицію захисту з метою пом"якшення кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Крім цього, вказані показання спростовуються комплексом досліджених в судовому засіданні доказів які є чіткими, зрозумілими, логічними, послідовними та такими, що доповнюють один одного. Зокрема потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що зрозумівши, що обвинувачений ОСОБА_3 підняв із підлоги її кошти та покидає місце пригоди вона почала наздоганяти останнього та кричати йому вслід, щоб той зупинився, оданак він тільки пришвидшив хід та в подальшому зник. Із переглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що одразу після того як ОСОБА_3 підняв із підлоги грошові кошти та направився до виходу із магазину потерпіла послідувала за ним. Із реакції людей які знаходилися на вулиці та зупинилися і повернулися в сторону куди побіг бвинувачений, а вслід за ним пот ерпіла, можна зробити категоричний висновок, що потерпіла переслідуючи обвинуваченого досить голосно йому щось кричала, та не чути цього обвинувачений просто не міг. Окрім цього, підтвердженням того, що обвинувачений є викритим потерпілою є навіть те, що після невдалої спроби непомітно витягнути гроші із кишені потерпілої які впали на підлогу ОСОБА_3 не відмовився від злочинного плану заволодіти майном потерпілої, а вжив заходів для продовження його реалізації та підняв гроші із підолги, при тому, що потерпіла у цей момент провернулася у його сторону, і швидким темпом покинув приміщення магазину. Також не може суд не звернути увагу на той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 прекрасно розумів те, що у приміщенні магазину є камери відеоспостереження та якщо і міг розраховувати, що дії спрямовані на таємне і замасковане витягування грошей із кишені потерпілої можуть бути незафіксованими чи непомітними або незрозумілими то відкрите для всіх підняття грошей потерпілої із підлоги однозначно вказують на те, що ОСОБА_3 розумів, що його дії переросли у грабіж однак продовжив їх, хоча мав можливість відмовитися від злочинного плану та просто підняти гроші і повернути потерпілій, також ОСОБА_3 не відмовився від доведення злочину до кінця і після того, як потерпіла почала переслідувати його та висловила вимогу зупинитися як в приміщенні магазину так і на вулиці.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України не встановлено. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України не встановлено. Згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти власності, особу обвинуваченого, який будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі за вчинення злочинів про власності, належних висновків для себе не зробив на шлях виправлення і перевиховання не став та маючи не зняту і не погашену у встановленому закном порядку судимість вчинив новий умисний корисливий злочин, свою вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано не визнав, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, негативно характеризується за місцем проживання, та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому. Враховуючи попередні судимості обвинуваченого, його характеристики, відсутність бажання критично відноситися до своїх дій та робити із них відповідні висновки, підстав для застосування положень ст.ст.69,75,76 КК України суд не вбачає. Беручи до уваги те, що ОСОБА_3 призначено покарання у виді позбавлення волі, запобіжний захід останньому, до набрання виком законної сили слід залишити без змін у виді тримання під вартою, оскільки починаючи із дати постановлення вироку, підсудний перебуває під вартою "після засудження компетентним судом" у розумінні підпункту "а" п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод. У відповідності до практики Європейського суду з прав людини у такому випадку контроль за позбавленням свободи, що вимагається згідно із п.4 ст.5 Конвенції, вважається вже інкорпорованим у постановлений вирок та призначене покарання - рішення у справі "Руслан Яковенко проти України". Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 65,66,67 КК України, ст.ст. 342-380 КПК України,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років років 6 місяців позбавлення волі. До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 залишити без змін - тримання під вартою. Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з 25.03.2021 року. Речові докази - носії інформарції DVD-R диски - залишити у матерілах кримінальнього провадження, три купюри номіналом 1000 гривень - залишити за належністю, дві кюпюри номінало один долар США, трапяпчану сумку, мобільний телефон Samsung" із SIM картою НОМЕР_1 - повернути родичам ОСОБА_3 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 передати до установи відбування покарання для долучення до матералів його особової справи. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: