24.11.2021
Справа № 642/2455/21
Провадження № 1-кс/642/4549/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рогань, Харківського району, Харківської області, громадянина України, працюючого на посаді заступника начальника відділу поліції № 2 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 127 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 127 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Полтаві за процесуального керівництва обласної прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000098 від 19.11.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 на підставі наказу ГУНП в Харківській області № 702 о/с від 28.11.2017 призначений на посаду заступника начальника ВП - начальника сектору кримінальної поліції Зміївського ВП ГУНП в Харківській області, має спеціальне звання підполковника поліції, та відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» є представником центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Відповідно до ст. 23 Закон України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
Займаючи відповідну посаду у Зміївському ВП ГУНП в Харківській області, відповідно до посадової інструкції, він мав наступні права та обов`язки: при виконанні службових обов`язків повинен керуватися положеннями Конституції, законів України, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами, організаційно-правовими актами, організаційно-розпорядчими документами МВС, Національної поліції, ГУНП в Харківській області, відділу (відділення), що належать до сфери діяльності Національної поліції.
Крім того, на поліцейського ОСОБА_5 , відповідно до посадової інструкції покладені обов`язки по вжиттю заходів з метою з виявлення, розкриття та припинення кримінальних правопорушень, в тому числі тяжких та особливо тяжких.
Зобов`язаний особисто дотримуватися норм законності, службової дисципліні, антикорупційного законодавства, службового етикету.
Відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність.
Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Крім того, статтею 1 Конвенції проти катувань та інших жорстоких, нелюдських або таких, що принижують гідність, видів поводження і покарання, від 10.12.1984 (ратифікована 26.01.1987 року), визначений термін "катування" означає будь-яку дію, якою будь-якій особі навмисне заподіюються сильний біль або страждання, фізичне чи моральне, щоб отримати від неї або від третьої особи відомості чи визнання, покарати її за дії, які вчинила вона або третя особа чи у вчиненні яких вона підозрюється, а також залякати чи примусити її або третю особу, чи з будь-якої причини, що ґрунтується на дискримінації будь-якого виду, коли такий біль або страждання заподіюються державними посадовими особами чи іншими особами, які виступають як офіційні, чи з їх підбурювання, чи з їх відома, чи за їх мовчазної згоди. В цей термін не включаються біль або страждання, що виникли внаслідок лише законних санкцій, невіддільні від цих санкцій чи спричиняються ними випадково.
Так, 17.11.2019 о 17:23 до Змїївського ВП ГУНП в Харківській області, від голови селищної ради с. Задонецьке, Зміївського району, Харківської області ОСОБА_7 , надійшло повідомлення про виявлення за адресою: Харківська область, Зміївський район, с. Омельченки, вул. Миру, 8, трупу ОСОБА_8 з ознаками насильницької смерті.
За даним фактом слідчим відділом Зміївського ВП ГУНП в Харківській області 17.11.2019 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001038 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та розпочате досудове розслідування.
В подальшому, 17.11.2019 приблизно о 19:00 до с. Омельченки, Зміївського району, Харківської області, з метою розкриття вказаного злочину та встановлення особи, яка його скоїла, прибули невстановлені не цей час працівники Зміївського ВП ГУНП в Харківській області (далі Зміївський ВП), серед яких знаходились, на той час, заступник начальника ВП - начальник сектору кримінальної поліції Зміївського ВП ОСОБА_5 .
При спілкуванні та проведенні опитування мешканців с. Омельченки, ОСОБА_5 та інші невстановлені не цей час працівники поліції отримали інформацію що померлий ОСОБА_8 товаришував з місцевим мешканцем ОСОБА_9 , тому ОСОБА_10 та інші невстановлені не цей час працівники поліції, не маючи на той час переконливих доказів, що вбивство ОСОБА_8 скоїв саме ОСОБА_9 , з метою найшвидшого розкриття вказаного особливо тяжкого злочину вирішили примусити ОСОБА_9 вчинити дії, що суперечать його волі, а саме отримати від нього відомості та визнання ним вбивства ОСОБА_8 , шляхом умисного заподіяння сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення та інших насильницьких дій.
ОСОБА_5 , та інші невстановлені не цей час працівники поліції, діючи за попередньою змовою між собою, з метою умисного заподіяння сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення та інших насильницьких дій ОСОБА_9 , з метою примусити останнього вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі отримати від нього відомості та визнання ним вбивства ОСОБА_8 , 17.11.2019 приблизно о 22:00 прибули за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , зайшли до приміщення будинку через незаперті вхідні двері, де в одній із кімнат спав ОСОБА_9 .
Побачивши ОСОБА_9 , який спав у ліжку, ОСОБА_5 діючи з єдиним умислом за попередньою змовою з іншими невстановленими на цей час працівниками поліції, з метою умисного заподіяння сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення та інших насильницьких дій ОСОБА_9 , з метою примусити ОСОБА_9 вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі отримати від нього відомості та визнання ним вбивства ОСОБА_8 , наніс не менше чотирьох ударів дерев`яною палицею по спині ОСОБА_9 , після чого притиснув вказаною дерев`яною палицею голову ОСОБА_9 до подушки, щоб він не мав змоги кричати, кликати на допомогу, дихати та почав задихатися, тим самим спричинив останньому сильний нестерпний фізичний біль та страждання.
Продовжуючи спільні злочинні дії, ОСОБА_5 із застосуванням фізичної сили підняв з ліжка ОСОБА_9 на ноги та наніс йому не менше п`яти ударів кулаками обох рук в передню частину тулубу, спричинивши останньому сильний нестерпний фізичний біль та страждання.
У зв`язку із зазначеним раптовим нелюдським поводженням з боку працівника поліції, відчуванням нестерпного фізичного болю, страху за своє життя та здоров`я, фізичних та моральних страждань, воля ОСОБА_9 до супротиву була повністю подавлена.
Після чого, цього ж дня 17.11.2019 приблизно о 23:30 ОСОБА_5 та інші невстановлені на цей час працівники поліції, застосували до ОСОБА_9 кайданки та на невстановленому легковому автомобілі, проти волі ОСОБА_9 , доставили його до приміщення Зміївського ВП, розташованого за адресою: Харківська область, м. Зміїв, вул. Донецька, 26, де завели останнього через внутрішній вхід (з двору) до службового кабінету відділу поліції.
Знаходячись у кабінеті, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою та в групі з іншими не встановленими на цей час працівниками поліції, з метою умисного заподіяння сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення та інших насильницьких дій ОСОБА_9 , з метою примусити ОСОБА_9 вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі отримати від нього відомості та визнання ним вбивства ОСОБА_8 , упродовж тривалого часу - не менше години, почергово нанесли пластиковою пляшкою заповненою водою по потилиці ОСОБА_9 понад ЗО ударів, спричинивши тим самим потерпілому нестерпний фізичний біль, фізичні та моральні страждання.
Не досягши поставленої мети щодо отримання від ОСОБА_9 відомостей та визнання ним вбивства ОСОБА_8 , приблизно о 02:00 ОСОБА_5 та ще троє невстановлених на цей час працівників поліції, продовжили катування ОСОБА_9 , для чого два невстановлених на цей час працівника поліції стали тримати ОСОБА_9 за руки з обох боків, а третій невстановлений на цей час працівник поліції став тримати ОСОБА_9 за ноги, таким чином зафіксувавши його у нерухомому стані. У свою чергу, користуючись безпорадним станом ОСОБА_9 , ОСОБА_5 одягнувши на руки гумові медичні рукавички, почав здавлювати та відтягувати геніталії ОСОБА_9 , спричиняючи останньому нестерпний фізичний біль та страждання, вимагаючи від ОСОБА_9 визнання ним скоєння вбивства ОСОБА_8 .
У зв`язку з тривалим катуванням, нелюдським поводженням та іншими насильницькими діями, які фактично відбувались безперервно на протязі п`яти годин, воля ОСОБА_9 до спротиву була повністю подавлена та він вимушений був написати зізнання у скоєнні вбивства ОСОБА_8 , після чого 18.11.2019 приблизно о 04:00, його катування з боку ОСОБА_5 та інших невстановлених на цей час працівників поліції були зупинено.
Після зазначених злочинних дій, ОСОБА_9 продовжували утримувати в приміщенні Змїївського ВП ГУНП в Харківській області до 17:00 18.11.2019 до фактичного складання протоколу про його затримання на підставі ст. 208 КПК України.
За вказаних обставин згідно висновків судово-медичної експертизи ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження у вигляді садна, на тлі припухлості м`яких тканин, у лівій виличній дільниці, гематоми на задній поверхні грудної клітини у ділянці нижніх ребер праворуч та ліворуч, які за ступеням тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
30.09.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.
Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними, відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу України, у ході досудового розслідування, належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: показаннями потерпілого ОСОБА_9 ; слідчим експериментом за участю ОСОБА_9 ; висновками судово-медичної, додаткової та комісійної судово-медичних експертиз; впізнанням за фотознімками за участю ОСОБА_9 ; показаннями свідка ОСОБА_11 ; показаннями свідка ОСОБА_12 ; аналізом трафиків телефонних з`єднань та місця розташування в той час потерпілого ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_5 ; іншими доказами здобутими під час досудового розслідування.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Ионкало проти України»), варто враховувати що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла зчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30.08.1990, n. 32, Series A, N 182).
Таким чином, з урахування здобутих доказів орган досудового розслідування вважає оголошену підозру ОСОБА_5 обґрунтованою.
Вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Рогань, Харківського району, Харківської області, громадянин України, працюючий на посаді заступника начальника відділу поліції № 2 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області, одружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та карається позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої, у зв`язку з чим до нього відповідно до ст. 181 КПК України може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
01.10.2021 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова, до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 30.11.2021, Зазначеною ухвалою суду на ОСОБА_5 покладено наступні процесуальні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не залишати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.
На теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, проводяться відповідні слідчі дії.
Враховуючи той факт, що з зв`язку з особливою складністю провадження неможливо у двомісячний строк закінчити досудове розслідування, слідчим за погодженням з заступником керівника Харківської обласної прокуратури, до Ленінського районного суду м. Харкова направлено клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000098 від 19.11.2019 за ч. 2 ст. 127 КК України до 6 місяців, тобто до 30.03.2022.
Враховуючи, що клопотання про продовження строку досудового розслідування ще не розглянуто судом, але з урахуванням його розгляду, виникла необхідність у подачі клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_5 .
Слід зазначити, що стосовно ОСОБА_5 раніше вже був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, судом першої та апеляційних інстанцій надано оцінку обґрунтованості повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 127 КК України та ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Так, за вчинення вказаного кримінального правопорушення, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, відповідно до ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення віднесено до категорії тяжких злочинів. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Той факт, що у разі засудження за вчинення даного кримінального правопорушення, ОСОБА_5 , як основне покарання, судом може бути застосоване покарання у виді позбавленні волі на строк від 5 до 10 років, сам по собі є одним з ризиків, який може свідчити про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного у майбутньому, у зв`язку з чим ОСОБА_5 може впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні.
При цьому, ОСОБА_10 є співробітником правоохоронного органу, з великим стажем роботи на керівних посадах, що в свою чергу обумовлює наявність ризиків перешкоджання проведенню всебічного досудового розслідування та збору доказів, зокрема: здійснення впливу на свідків, використання зв`язків на підприємствах, установах, організаціях, тощо.
Також встановлено, що ОСОБА_10 погрозами та насильними діями впливав на потерпілого, з метою отримання визнання у скоєнні злочину. Така поведінка ОСОБА_10 свідчить про можливі його активні дії спрямовані на перешкоджання кримінальному провадженню в тому числі й впливу на свідків у кримінальному провадженні.
Крім того, встановлено, що ОСОБА_10 обізнаний про методи та способи ведення досудового розслідування, а отже розуміючи подальший процес досудового розслідування може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду.
Особливо слід звернути увагу, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні катування, що на сьогоднішній день є неприйнятним в сучасному суспільстві та світі й порушує основоположні свободи людини. Вказана обставина свідчить про підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_10 , що унеможливлює застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.
З урахуванням того, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
З урахуванням доведеності обґрунтованої підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості та особистої ситуації підозрюваного ОСОБА_5 продовження існування ризиків, орган досудового розслідування приходить до висновку, що для досягнення цілей, визначених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту необхідно продовжити, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
Беручи до уваги, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, та існують на теперішній час, з метою запобігання вищезазначеним ризикам, а також дотримання розумних строків під час досудового розслідування і розгляду справи в суді, доцільно продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до п`яти місяців,
В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання.
Підозрюваний та його захисник проти застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту заперечували, просили застосувати домашній арешт з 21 год. 00 хвил. до 06 год. 00 хвил.
Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Полтаві за процесуального керівництва обласної прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000098 від 19.11.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127 КК України.
У вказаному кримінальному провадженні 30.09.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням відповідних обмежень.
Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Відповідно до ч. 6 цієї ж статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Судом встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями потерпілого ОСОБА_9 ; слідчим експериментом за участю ОСОБА_9 ; висновками судово-медичної, додаткової та комісійної судово-медичних експертиз; впізнанням за фотознімками за участю ОСОБА_9 ; показаннями свідка ОСОБА_11 ; показаннями свідка ОСОБА_12 ; аналізом трафиків телефонних з`єднань та місця розташування в той час потерпілого ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_5 ; іншими доказами здобутими під час досудового розслідування.
При цьому, поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, N 300-A).
Судом встановлено, що ризики, які зазначені в ухвалі слідчого судді від 01.10.2021 щодо ОСОБА_5 не зменшилися.
Продовжуючи строк запобіжного заходу, суд бере до уваги те, що особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, а також те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тому є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати зокрема, необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також наявність вагомих доказів про вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, а відтак ризики, передбачені ст. 177 КПК України, існують і надалі.
Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, однак із забороною залишати фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час з 22 год. 00 хвил. до 06 год. 00 хвил. у тому числі продовжити дію обов`язків, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не залишати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду з 22 год. 00 хвил. до 06 год. 00 хвил.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 184, 193-194, 196, 369-372, 395 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити частково.
Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши йому залишати фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 21 год. 00 хвил. до 6 год. 00 хвил., на два місяці, в межах строку досудового розслідування, у тому числі продовжити дію обов`язків, а саме:
-прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
-не залишати місце постійного проживання з 21 год. 00 хвил. до 6 год. 00 хвил. без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити в два місяці, однак у межах строку досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, починаючи з 24 листопада 2021 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення копії ухвали.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1