ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/4927/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/53/22 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч. ч. 2, 3 ст. 187 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши 12 січня 2022 р. у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського апеляційного суду в м. Тернополі матеріали кримінального провадження №0000157 від 14.01.2020 за клопотанням прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_9 про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 листопада 2021 р. ОСОБА_8 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. ч. 2, 3 ст. 187 КК України та призначено йому покарання: за ч. 2 ст. 187 КК України - 8 років позбавлення волі із конфіскацією 1/2 належного йому майна, а за ч. 3 ст. 187 КК України до 11 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді 11 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна. Раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін та продовжено строк дії запобіжного заходу до 16 січня 2022 року.

Прокурор до розгляду справи подав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 на 60 днів, в якому, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити нові кримінальні правопорушення, просить продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Вказує, що, враховуючи наявність вироку, що підтверджує винуватість ОСОБА_8 , застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання вищевказаних ризиків.

Також просить врахувати обставини, передбачені ст. 178 КК України, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, тяжкість покарання за їх вчинення, нестійкі соціальні зв`язки обвинуваченого, відсутність у нього постійного місця роботи, майновий стан, його репутацію, вік та стан здоров`я.

Заслухавши доводи прокурора на підтримку клопотання, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, апеляційний суд, вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, приходить до наступних висновків.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

У відповідності до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому Главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи правову конструкцію ч. 3 ст. 331 КПК України, якою передбачена можливість продовження тримання під вартою до спливу двомісячного терміну, приймаючи до уваги необхідність забезпечення апеляційного розгляду апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 , якого визнано винним вироком суду за ч. ч. 2, 3 ст. 187 КК України з призначенням остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 11 років з конфіскацією всього належного йому майна, зважаючи на те, що обвинувачений визнаний винним у вчиненні особливо тяжкого злочину, відсутність будь-яких даних, які могли б бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який, а також фактичні обставини справи, - ризики того, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити нові кримінальні правопорушення, - приходжу до висновку про необхідність продовження тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 до розгляду апеляційної скарги його захисника, але не більше ніж на 60 днів.

Керуючись ст. ст. 197, 199, 331, 405, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів.

Копію ухвали направити для виконання до державної установи Чортківська установа виконання покарань (№ 26).

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді