Справа № 752/4729/20
Провадження №: 1-кп/752/808/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010284, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гафуров, Таджикістан, громадянина Таджикістану, з освітою середньою, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого за ч.1 ст. 286 КК України,

з участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 04.12.2019 року близько о 16.30 год., керуючи технічно справним автомобілем «Рено Кліо», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по сухому, чистому дорожньому покритті, освітленому міським освітленням вулиці Володимира Брожка в напрямку до вулиці Ізюмської в м. Києві.

Перебуваючи в районі будинку № 12 ОСОБА_7 допустив порушення вимог п.п. 2.3(б), 18.1 ПДР України, проявив неуважність, відповідно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою та дорожніми знаками «Нерегульваний пішохідний перехід» ПДР України, не зменшив швидкість та не зупинився, виїхав на вказаний нерегульований пішохідний перехід, де передньою частиною автомобіля вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , який, по пішохідному переходу перетинав проїзну частину з ліва направо, відносно його напрямку руху. Як наслідок ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що підтверджено висновком експерта.

Порушення водієм ОСОБА_9 вимог п.п. 2.3(б); 18.1 ПДР України, знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної ДТП та її наслідками.

Тобто, ОСОБА_5 суд визнає винним за ч.1 ст. 286 КК України, - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винним та підтвердив вищезазначені обставини вчинення кримінального правопорушення, відображені в обвинувальному акті. Пояснив, що 04.12.2019 року приблизно о 16.30 керував автомобілем «Рено», який належить його брату. На пішохідному переході не помітив пішохода, та вчинив на нього наїзд, задівши дзеркалом. Повністю визнає, що в дійсності порушив пункти ПДР України які відображені у обвинувачені та із-за своєї необережності збив людину на пішохідному переході.

Цивільний позов потерпілого визнає частково, не погоджуючись з сумою 60 тисяч гривень відшкодування моральної шкоди. Може відшкодувати не більше 30 тисяч гривень. На даний час не працює.

Суд, ураховуючи що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_5 , інші докази, що стосуються фактичних обставин, за погодженням з учасниками, не досліджувалися.

Предметом дослідження був цивільний позов і матеріали на його обґрунтування та документи, які стосуються особи обвинуваченого та даних які його характеризують.

Так, потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який діє через свого представника адвоката, звернувся з позовною заявою, в якій просить стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду спричинену здоров`ю в розмірі 1132 грн. 90 коп., моральну шкоду в розмірі 60 тисяч гривень та 5300 грн. витрат на правову допомогу.

Дослідивши докази, що стосуються цивільного позову, враховуючи вимоги ЦК України, ступінь тяжкості тілесних ушкоджень отриманих потерпілим та його вік, суд прийшов до висновку що, цивільний позов потерпілого про відшкодування матеріальної, моральної шкоди та витрат на правову допомогу підлягає задоволенню в повному обсязі.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_8 наявність та розмір матеріальної шкоди підтвердив фіскальними чеками про витрати, які поніс у зв`язку з втратою здоров`я, а витрати на правову допомогу підтверджені копією квитанції.

Відповідно до роз`яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „ Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди , під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Судом також встановлено факт завдання ОСОБА_10 моральної шкоди внаслідок ДТП, оскільки він отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, переніс стрес та моральні страждання, певні хвилювання, фізичний біль, порушення звичайного способу життя, тощо, а тому, як вважає суд, з обвинуваченого слід стягнути на користь потерпілого 60 тисяч гривень моральної шкоди, тобто суму заявлену в позовній заяві. Підстав для зменшення зазначеної суми моральної шкоди, суд не знаходить.

Підсумовуючи результати судового розгляду, суд вважає доведеною винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

При призначенні покарання суд враховує, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, судом не встановлено.

Зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення, позицію прокурора та представника потерпілого, який також озвучив міркування потерпілого, висловлені в ході судових дебатів, щодо покарання обвинуваченому, особу винного, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді штрафу та застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

На погляд суду, саме таке покарання буде сприяти виправленню особи.

Враховуючи, що згідно вимог ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння, зважаючи також на вимоги ст. 5 КК України, штраф обвинуваченому визначити в розмірі санкції, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення.

На підставі ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Питання щодо речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.1 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Задовольнити цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної, моральної шкоди та витрат на правову допомогу.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_8 :

1132 грн. ( одна тисяча сто тридцять дві) грн. 90 коп. матеріальної шкоди;

60 000 (шістдесят тисяч) грн. моральної шкоди;

5300 (п`ять тисяч триста) грн. витрат на правову допомогу.

На підставі ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів:

1884 грн.12 коп. на проведення експертизи № 12-1/386;

1796 грн. 90 коп. на проведення експертизи № 042-310-2020.

Речовий доказ: автомобіль «Рено Кліо», д.н.з. НОМЕР_1 , який переданий на зберігання власнику, - залишити йому за належністю.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1