КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 16 листопада 2021 року, матеріали судового провадження за апеляційною скаргою з доповненнями захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року,

за участі: захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на повідомлення про підозру від 23.04.2020 року у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.27, ч.2 ст.28, ч.1 ст.111 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074 від 30 травня 2017 року, про яке 11 листопада 2021 року повідомлено ОСОБА_6 в межах кримінального провадження № 00089 від 27 квітня 2020 року.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу з доповненнями в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу та скасувати повідомлення про підозру від 23.04.2020 року, складене слідчим в особливо важливих справах 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111 Кримінального кодексу України в межах кримінального провадження №0000074 та про котре було повідомлено ОСОБА_6 11.11.2020 року в межах кримінального провадження №000089 від 27.04.2020 року.
Вивчивши матеріали справи головуючий суддя ОСОБА_8 та член колегіїсуддя ОСОБА_3 у судовому засіданні заявили собі самовідвід на підставі ч. 3 ст. 76 КПК України, відповідно до якої суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції.

Заявлений відвід обґрунтовано тим, що під час вивчення матеріалів судового провадження за даною апеляційною скаргою, головуючим суддею ОСОБА_8 , та членом колегії суддею ОСОБА_3 встановлено, що 26 квітня 2021 року колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі головуючого судді ОСОБА_3 та суддів ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , проведено судовий розгляд апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року, за результатами якого постановлено ухвалу Київським апеляційним судом від 26 квітня 2021 року, відповідно до якої апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 лютого 2021 року, - повернуто особі, яка подала апеляційну скаргу.

21 жовтня 2021 року постановою Верховного Суду колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду задоволено касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 та скасовано зазначену ухвалу Київського апеляційного суду від 26 квітня 2021 року і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п. 26 рішення Європейського суду з прав людини «Де Куббер проти Бельгії» (Заява № 9186/80) від 26 жовтня 1984 р., «правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться», тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.

Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzer land), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).
Згідно ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

З метою усунення у стороннього спостерігача сумнівів у їх неупередженості, а також, у сприянні підтримці до зростанню довіри представників юридичної професії і сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів, головуючий суддя ОСОБА_8 , та член колегії суддя ОСОБА_3 вважали за необхідне, відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України, заявити собі самовідвід у вказаному провадженні з підстав, визначених ч. 3 ст. 76 КПК України.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши мотиви заявленого самовідводу головуючого судді ОСОБА_8 , та члена колегії судді ОСОБА_3 , думку захисника ОСОБА_5 , який не заперечував щодо заявленого самовідводу, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити самовідвід суддів, оскільки наведені доводи дають підстави для висновку про обґрунтованість заявленого самовідводу, виходячи з наступного.

Так, відповідно ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ч. 3 ст. 76 КК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Відповідно до практики ЄСПЛ при розгляді справи має забезпечуватися суб`єктивний критерій неупередженості (безсторонності) суду. У сторони мають бути відсутні будь - які побоювання у безсторонності суду. Кожна із сторін вправі сподіватися на об`єктивне рішення у справі.

Тому враховуючи, обґрунтування доводів про самовідвід головуючого судді ОСОБА_8 , та члена колегії судді ОСОБА_3 , також беручи до уваги висновки, які містяться у рішеннях Європейського суду з прав людини, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 КПК України Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Враховуючи зазначене, та практику Європейського суду з прав людини з даного питання, колегія суддів, приходить до висновку, що заявлений головуючою суддею ОСОБА_8 , та членом колегії судді ОСОБА_3 , самовідвід підлягає задоволенню з наведених вище обставин.

Керуючись ст. ст. 75, 81-82 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Самовідвід головуючого судді ОСОБА_8 , та члена колегії судді ОСОБА_3 по розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року, у справі №761/2101/21, - задовольнити.
Відвести головуючого суддю ОСОБА_8 та члена колегії суддю ОСОБА_3 від розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року, у справі №761/2101/21
Здійснити заміну суддів ОСОБА_8 , та ОСОБА_3 автоматизованою системою у автоматичному режимі відповідно до вимоги ст. ст. 35, 82 КПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_8 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний № 761/2101/21 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_10
Провадження № 11сс/824/6643/2021 Доповідач ОСОБА_8

Категорія ст.80,81 КПК України