14.03.2022 Єдиний унікальний номер 205/2301/20
Провадження №1-кп/205/75/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 березня 2022 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0003859 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Донецьк, громадянина України, який має вищу освіту, офіційно не працевлаштованого, має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

25.11.2017 року близько 17 години 20 хвилин ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Mitsubishi Lancer» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , рухався в Новокодацькому районі м. Дніпро по вулиці Набережній Заводській з боку вулиці Метробудівської в напрямку вулиці Юрія Кондратюка.

Під час руху ОСОБА_3 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, а саме п. 12.3 та п. 12.4 ПДР України, проявляючи крайню неуважність до дорожніх обставин та їх змінам, рухався зі швидкістю не менше 96 км/год з перевищенням дозволеної межі швидкості в населених пунктах (60 км/год), при виникненні небезпеки для руху у вигляді автомобіля «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який перетинав проїзну частину дороги зправа наліво за напрямом його руху, заходів до негайного зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу не прийняв, внаслідок чого, в районі електроопори № 559 по вулиці Набережній Заводській, скоїв з ним зіткнення.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водію ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої сумісної тупої травми з розвитком в посттравматичному періоді гострої поліорганної недостатності, мієлопатії поперекового відділу спинного мозку, двосторонньої тазової плексопатії з парезом в нижнім кінцівках, зовнішнього повного шлункового свища та флегмони правого стегна: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, саден в лобній області по центру та саден обличчя; закритої травми грудної та черевної порожнини: забію серця, забію обох легень, розриву лівого куполу діафрагми зі зміщенням органів черевної порожнини (тонкий кишковник, поперечно-ободова кишка, шлунок, великий сальник та селезінка) в ліву плевральну порожнину, лінійного розриву діафрагмальної поверхні селезінки з переходом до воріт селезінки, масивної позачеревної гематоми від малого тазу до правого куполу діафрагми, з явищами лівостороннього гемотораксу, внутрішньочеревної кровотечі та розвитком в посттравматичному періоді пневмонії та реактивного лівостороннього плевриту; численних переломів кісток тазу: крила клубової кістки ліворуч, тіла клубової кістки праворуч, сідничних кісток праворуч та ліворуч, уламкового перелому вертлюжної западини праворуч, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 3092е від 07.10.2019 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно пунктів 2.1.2 та 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджені наказом МОЗ України від 17.01.1995р. № 6.

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Mitsubishi Lancer» реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п.п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, згідно яких: п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год» (до 01.01.2018 - 60 км/год); та п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, які водій спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», невиконання яких, знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому ОСОБА_5 тяжке тілесне ушкодження, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, покаявся та суду пояснив, що 25.11.2017 року, приблизно о 17.20 год., він керував автомобілем «Mitsubishi Lancer» реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Набережній Заводській в м. Дніпро та рухався з боку ж/м Парус в напрямку вул. Юрія Кондратюка у середній смузі для руху. Швидкість руху не пам`ятає. Дорожнє покриття було сухе, видимість нормальною. На вулиці було достатнє штучне освітлення, у зв`язку з чим він не увімкнув ближнє світло, а увімкнув лише габаритні вогні. У якісь момент він відволікся від керування транспортним засобом і відчув удар спереду автомобіля, від якого автомобіль «Mitsubishi Lancer» реєстраційний номер НОМЕР_1 розвернуло. У цей момент він побачив, що у бік проїхав автомобіль «Toyota Camry», як потім з`ясувалося, під керівництвом потерпілого ОСОБА_5 . Як саме автомобіль «Toyota Camry» перетинав проїзну частину вул. Набережної Заводської він не бачив. Після зіткнення на місці пригоди зібралося багато людей, хтось викликав швидку допомогу, хто саме він не знає. Допомогу потерпілому ОСОБА_5 на місці пригоди він не надавав, оскільки сам себе почував дуже погано, оскільки отримав травми, в тому числі й травму голови. В подальшому, він намагався спілкуватися з родичами потерпілого з приводу відшкодування заподіяної шкоди, але його дружина відмовилася.

Окрім визнання ОСОБА_3 своє вини у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який у судовому засіданні пояснив, що 25.11.2017 року, приблизно о 17.20 год. він керував автомобілем «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_2 та в районі вулиці Юрія Кондратюка в м. Дніпро виїжджав з прилеглої території магазину Сільпо на вул. Набережна Заводська з метою виконати поворот ліворуч на вул. Набережній Заводській. На вул. було темно, проїзна частина освітлювалося штучно. Перед виїздом на проїзну частину вул. Набережна Заводська він переконався у тому, що з обох боків відсутні будь-які транспортні засоби. Інших автомобілів на перехресті на відстані що найменш 100 метрів він не побачив. Проїзну частину вул. Набережної Заводської він перетинав зі швидкістю 5-7 км/г і в цей момент відчув удар у водійські двері свого автомобіля, після чого втратив свідомість. Прийшов у свідомість лише тоді, коли його витягували з автомобіля. Окремо зазначив, що не міг побачити автомобіль «Mitsubishi Lancer» під керуванням ОСОБА_3 , оскільки він рухався без увімкнутого освітлення, отже відреагувати на його наближення у нього не було об`єктивної можливості. Також вказав, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він отримав чисельні травми кінцівок та тазу, переніс тринадцять хірургічних операцій і в результаті отримав ІІ групу інвалідності. Під час його лікування ОСОБА_3 матеріальної допомоги не надавав.

Крім того, вина ОСОБА_3 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 25.11.2017 року, схемою та фото-таблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто місце скоєння дорожньо-транспортної пригоди, яке відбулося 25 листопада 2017 року у м. Дніпро в Новокодацькому районі на вул. Ю. Кондратюка, в районі е/о 559, під час якої відбулися зіткнення автомобілів Daewwo Lanos д/н НОМЕР_3 , Toyota Camry д/н НОМЕР_2 та «Mitsubishi Lancer» д/н НОМЕР_1 ;

- протоколом огляду предмета від 19.11.2018 року, відповідно якого оглянуто два лазерних носія інформації (компакт диски), білого кольору з червоною смугою СО-К. При встановлені першого лазерного носія виявлено два файли із відеозаписами називається «Камера2_СУ_ОУ_1517245 9 831939» та «Камера4_СУ_ОУ_1728_2459_929240». При відтворенні відеозапису «Камера2_СУ_СУ_1500_20171 125172 459_831939» вбачається проїзну частину по 4 смуги у кожному напрямку, проїзна частина освітлюється міським електроосвітленням, видимість та оглядовість не обмежені, рух транспортних засобів не щільний. О 17.18.54 вбачається, як по крайній лівій смузі рухається на швидкості автомобіль чорного кольору з невключеними фарами переднього освітлення за зовнішніми ознаками схожий на автомобіль марки «Mitsubishi Lancer». Під час перегляду вказаного запису будь-хто з інших учасників дорожнього руху аварійну ситуацію не створював. При відтворенні відеозапису «Камера4_СУ_СУ_1728_2459_ 929240» вбачається проїзну частину по 4 смуги у кожному напрямку, проїзна частина освітлюється міським електроосвітленням, видимість та оглядовість не обмежені, рух транспортних засобів не щільний, камера встановлена на будівлі. На відеозаписі бачимо також виїзд з прилеглої території на головну проїзну частину. Автомобілі рухаються не швидко. Автомобілі, які виїжджають з прилеглої території надають перевагу у русі автомобілям, які рухаються по головній дорозі. Ніхто з учасників дорожньо - транспортного руху не створює аварійної ситуації. О 17.18.42 бачимо, як з прилеглої території до краю головної проїзної частини під`їжджає автомобіль марки «Toyota Camry» та зупиняється. О 17.18.44 вказаний автомобіль виїжджає на крайню праву смугу головної проїзної частини та знову зупиняється пропускаючи автомобілі, які рухаються по головній дорозі. О 17.18.52 вказаний автомобіль відновлює рух з метою проїзду усієї проїзної частини головної дороги. О 17.18.56 вказаний автомобіль виїжджає на крайню ліву смугу та продовжує перетинання проїзної частини головної дороги, рухаючись перпендикулярно транспортним засобам, які рухаються по головній дорозі. В цей же час, в нього врізається автомобіль чорного кольору схожий на автомобіль марки «Mitsubishi Lancer», який рухався по головній проїзній частині у крайній лівій смузі. Після чого автомобіль чорного кольору схожий на автомобіль марки «Mitsubishi Lancer» розвертає у протилежний бік та він зупиняється у межах проїзної частини, де рух автомобілів здійснюється в тому ж напрямку, у межах тієї ж смуги. В той же час автомобіль марки «Toyota Camry» після зіткнення виїжджає на зустрічну проїзну частину, рухаючись у протилежному напрямку відносно руху автомобілів, та через деяку відстань скоює зіткнення з іншим автомобілем, який рухався по зустрічній смузі, після чого повертає ліворуч та виїжджає за межі проїзної частини. Далі на відеозапису бачимо, як інші учасники дорожньо-транспортного руху запиняються та йдуть надавати допомогу постраждалим після ДТП. Під час перегляду відеозапису ніхто з учасників дорожньо-транспортного руху не створював аварійної ситуації. При встановлені другого лазерного носія вбачається два ті ж самі файли із відеозаписами називається «Камера2_ОУ_СУ_1517245 9_831939» та «Камера4_ОУ_СУ_1728_2459_929240», які також записані на першому лазерному носії. При перегляді вказаних файлів встановити нові факти щодо дорожньо-транспортної пригоди не вдалось. Файли з відеозаписами ідентичні тим, які були вже оглянуті;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.05.2019 року, схемою та фото-таблицею до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 , у присутності двох понятих, на місці події кримінального правопорушення, а саме на вул. Набережній Заводській в м. Дніпро, біля буд. № 39-Б, розповів та показав всім учасникам слідчого експерименту, щодо обставин скоєного кримінального правопорушення, що мало місце 26 березня 2019 року, а саме, що 25.11.2017 року близько 17.20 год. він керував технічно справним автомобілем «Toyota Camry» д/н НОМЕР_4 та рухався по дворовому проїзду з боку буд. № 99А вул. Набережна Заводська в напрямку проїзної частини. Під`їхавши до проїзної частини вул. Набережна Заводська він зупинився та увімкнув лівий поворотних після чого знову продовжив рух та виїхав на крайню праву смугу руху де знову зупинився. Потім він переконався, що в його напрямку транспортні засоби відсутні, знову поновив рух, перетинаючи проїзну частину вул. Набережної Заводської. Повертаючи ліворуч в момент, коли він перетинав крайню ліву смугу для руху, стався удар в лівий бік його автомобіля від якого він вже у некерованому стані продовжив рух та скоїв зіткнення з іншим автомобілем, який рухався зправа наліво віднесено його руху. Автомобіль, який скоїв зіткнення з його автомобілем в ліву частину він не бачив;

- висновком судової фототехнічної та автотехнінчої експертизи № 11/6.1/872 та № 11/10.1/873 від 13.09.2019 року, відповідно до якого згідно наданої на дослідження відеограми «Камера4_ОУ_СУ_1728_2459_929240», з моменту відновлення руху автомобіля «Тоуоіа Сатгу» до моменту його зіткнення з автомобілем ««Mitsubishi Lancer»» минуло 4,24 секунди. Згідно наданої на дослідження відеограми «Камера2_СУ_ОУ_15172459_831939», середня швидкість руху автомобіля «Mitsubishi Lancer», при русі перед ДТП дорівнює близько 96 км/год. У даній дорожній обстановці водій автомобіля «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Lancer» для водія автомобіля «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_5 визначалась виконанням ним вимог п. 10.1 ПДР України, і у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили йому виконати їх. Технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Daewwo Lanos» для водія ОСОБА_5 не може бути визначена експертом, оскільки водій автомобіля «Toyota Camry» після зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Lancer» знаходився у аварійній обстановці. При заданому механізмові події, дії водія автомобіля «Toyota Camry» ОСОБА_5 не відповідали вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, що, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. У даній дорожній обстановці водій автомобіля «Mitsubishi Lancer» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був діяти згідно до вимог п.п. 12.3, 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху України. Водій автомобіля «Mitsubishi Lancer» ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Toyota Camry» шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця зіткнення.

Дії водія автомобіля «Mitsubishi Lancer» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 , при заданому механізмі пригоди, не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням події ДТП. Дії водія автомобіля «Mitsubishi Lancer» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 , при заданому механізмі пригоди, не відповідали вимогам п.п. 12.4 та 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, але встановлені невідповідності дій водія ОСОБА_3 технічним вимогам п.п. 12.4 та 12.9 (б) ПДР, з технічної точки зору, не знаходяться в причинному зв`язку з настанням події ДТП з причин, вказаних в дослідницькій частині;

- висновком експерта № 3092е від 07.10.2019 року, відповідно до якого за даними медичної документації (внесеної у висновок спеціаліста судово-медичного експерта №1307) та при огляді 24.04.2019 року у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої сумісної тупої травми тіла з розвитком в посттравматичному періоді гострої поліорганної недостатності, мієлопатії поперекового відділу спинного мозку, двосторонньої тазової плексопатії з парезом в нижнім кінцівках, зовнішнього повного шлункового свища та флегмони правого стегна: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, саден в лобній області по центру та саден обличчя; закритої травми грудної та черевної порожнини: забію серця, забію обох легень, розриву лівого куполу діафрагми зі зміщенням органів черевної порожнини (тонкий кишковник, поперечно-ободова кишка, шлунок, великий сальник та селезінка) в ліву плевральну порожнину, лінійного розриву діафрагмальної поверхні селезінки з переходом до воріт селезінки, масивної позачеревної гематоми від малого тазу до правого куполу діафрагми, з явищами лівостороннього гемотораксу, внутрішньочеревної кровотечі та розвитком в посттравматичному періоді пневмонії та реактивного лівостороннього плевриту; численних переломів кісток тазу: крила клубової кістки ліворуч, тіла клубової кістки праворуч, сідничних кісток праворуч та ліворуч, уламкового перелому вертлюжної западини праворуч. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступень ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до надходження на стаціонарне лікування в ОКЛМ, тобто і в термін на який вказує обстежений та слідчий в постанові. За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої сумісної тупої травми тіла - відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Згідно пунктів 2.1.2. та 2.1.3. л,н,о «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6. Виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої сумісної тупої травми тіла, спричинені від механічної дії тупих твердих предметів або при ударі об такі, що діяли зі значною силою переважно в область грудної клітини, черева та тазу, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля за умов дорожньо-транспортної пригоди.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку - достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає його повне визнання своєї вини, щире каяття, перебування на утриманні малолітньої дитини.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, данні про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, не працевлаштований, має на утриманні неповнолітню дитину, відсутність негативної характеристики щодо нього.

На підставі вищевикладеного, суд вважає що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 , а також для попередження нових кримінальних правопорушень, йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, звільнивши його від призначеного покращання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При цьому, з урахуванням думки сторони обвинувачення, а також думки потерпілого, його представника, які не наполягали на призначення ОСОБА_8 додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, суд вважає недоцільним призначати останньому додаткове покарання, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_8 та Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, завданої злочином в якому цивільний позивач просить стягнути з цивільного відповідача ПАТ «Страхова група «ТАС» на його користь 200 000 грн. шкоди, завданої здоров`ю, 100 000 грн. шкоди завданої майну, а також стягнути з ОСОБА_3 на його користь 87498,41 грн. матеріальної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням та 500 000 грн. моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням.

В обґрунтування позову зазначається, що внаслідок спричинених потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, він вимушений тривалий час лікуватися, що призвело до втрати працездатності та інвалідності, що завдало моральних страждань та фінансових втрат. Потерпілий ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_9 позов підтримали, просили задовольнити з підстав, викладених у ньому. При цьому потерпілий ОСОБА_5 підтвердив, що під час судового провадження обвинуваченим ОСОБА_3 було частково відшкодовано спричинену матеріальну шкоду в розмірі 15998 грн.

Прокурор ОСОБА_4 при вирішенні цивільного позову покладалася на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов в частині позовних вимог ОСОБА_5 про стягнення з нього матеріальної шкоди, спричиненої здоров`ю визнав повністю, зазначивши, що частково відшкодував матеріальну шкоду в розмірі 15998 грн. та планує у подальшому відшкодувати її у повному обсязі. В частині позовних вимог про стягнення з нього моральної шкоди в розмірі 500 000 грн. визнав частково, зазначивши, що вважає співмірною сумою відшкодування моральної шкоди в сумі 50 000 грн.

Цивільний відповідача ПАТ «Страхова група «ТАС» направило до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_5 , в якому просить розглянути кримінальне провадження без участі його представника та зазначає про непогодження з заявленими позовними вимогами у зв`язку з відсутністю підстав для виплати страхового відшкодування, тому що не виникло цивільно-правової відповідальності ОСОБА_3 . Також ПАТ «Страхова група «ТАС» у відзиву зазначає, що позивачем ОСОБА_10 не було долучено доказів на підтвердження суми завданих збитків, які підлягають відшкодуванню в порядку страхової виплати, зокрема не надано копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_4 , висновку авто товарознавчого дослідження щодо визначення матеріального збитку. Крім того, ПАТ «Страхова група «ТАС» зазначає, що потерпілий ОСОБА_5 не звертався до ПАТ «Страхова група «ТАС» з заявою про настання події та не надавав пошкоджений автомобіль для огляду.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що пошкоджений автомобіль «Toyota Camry» реєстраційний номер НОМЕР_4 від продав у тому стані, в якому він перебував після дорожньо-транспортної пригоди, у зв`язку з чим, виконати зазначені дії у нього не було можливості. До страхової компанії ПАТ «Страхова група «ТАС» він не звертався у зв`язку тривалим лікуванням.

При вирішенні цивільного позову суд виходить з наступного.

Так, відповідно до статей 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом; юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення; законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями, зокрема, підозрюваного або обвинуваченого.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В свою чергу, страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування").

У статті 979 ЦК України зазначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України "Про страхування". До них пункт 9 частини 1 вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_5 отримав тяжкі тілесні ушкодження. Потерпілий ОСОБА_5 заявив цивільний позов до ПАТ «Страхова група «ТАС» як до страхової компанії, з якою у власника автомобіля «Mitsubishi Lancer» реєстраційний номер НОМЕР_1 було укладено договір «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно полісу №АК/5953225 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 30 березня 2017 року ПАТ «Страхова група «ТАС», яким забезпечено транспортний засіб «Mitsubishi Lancer» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

За положеннями п. 22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий-фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Відповідно до п.24.1 ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Згідно п.12.2 ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується.

Разом з цим, відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

З огляду на вимоги ст.ст. 35 та 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких, підставою для виплати страховиком страхового відшкодування є прийняте ним рішення на підставі поданої потерпілим заяви, суд приходить до висновку про передчасність вимог потерпілого ОСОБА_5 до ПАТ «Страхова група «ТАС» у зв`язку з відсутністю між ними предмету спору, у зв`язку з чим, позовні вимоги ОСОБА_5 до ПАТ «Страхова група «ТАС» не підлягають задоволенню.

Щодо вирішення цивільного позову в частині стягнення майнової та моральної шкоди з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 , то суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній та юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам по собі факт порушення права (справа Науменко проти України).

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду визначені в ст. 1167 ЦК України, згідно якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд погоджується з тим, що потерпілому ОСОБА_5 дійсно спричинено моральну шкоду в результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 , яка виразилася у зазнанні потерпілим фізичного болю та душевних страждань, що призвело до істотних змін в його житті, пов`язаних з втратою майна, необхідністю тривалого лікування та спричинення інвалідності ІІ групи.

Суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, глибини фізичних та душевних страждань потерпілого ОСОБА_5 , 200 000 грн. є співмірною та справедливою для відшкодування ОСОБА_3 моральної шкоди потерпілому.

Щодо позовних вимог ОСОБА_5 в частині стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди в розмірі 87498,41 грн., пов`язаної з витратами на лікування, суд виходить з наступного.

Потерпілим ОСОБА_5 надану суду документальне підтвердження (фіскальні чеки) фактично понесених ним витрат на лікування травм, спричинених внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини ОСОБА_3 на суму 87498,41 грн. Обвинувачений ОСОБА_3 позовні вимоги в цій частині визнав, та не заперечував проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 КПК України, обвинувачений має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення.
Однак, в ході судового провадження встановлено, що ОСОБА_3 фактично було відшкодовано частину заявленої потерпілим суми матеріальних збитків, а саме на суму 15998 грн., у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає стягненню спричинена матеріальна шкода за вирахуванням фактично відшкодованої її частини, тобто 71500,41 грн.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні було проведено судову фототехнічну та обставин і механізму ДТП експертизу №11/6.1/873 та № 11/10.1/873 від 13.09.2019 року, витрати на яку складають 3768,24 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Речові докази два відеодиски надані до СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області підлягають зберіганню в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання, встановивши йому іспитовий строк в один рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 та Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 71500 (сімдесят одна тисяча п`ятсот) гривень 41 копійок матеріальної шкоди та 200 000 (двісті тисяч) гривень моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 3768 (три тисячі сімсот шістдесят вісім) гривень 24 копійок витрат на проведення судової фототехнічної та обставин і механізму ДТП експертизи №11/6.1/873 та № 11/10.1/873 від 13.09.2019 року.

Речові докази два відеодиски надані до СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1