Провадження № 1-кп/344/736/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2022 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пасічна Надвірнянського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із незакінченою вищою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше несудимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження, за наступних обставин.

Так, 06.07.2021 приблизно о 23 годині 05 хвилин ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки ВАЗ-11183, реєстраційний номер НОМЕР_2 рухався у м.Івано-Франківську по вул.Івасюка, зі сторони вул.Вовчинецької у напрямку вул.Миколайчука. При цьому швидкість руху автомобіля марки ВАЗ-11183, реєстраційний номер НОМЕР_2 становила приблизно 5861 км/год, що перевищувала максимально-дозволену швидкість в межах населеного пункту.

В той час, попереду автомобіля марки ВАЗ-11183, реєстраційний номер НОМЕР_2 у правій смузі, прямолінійно, у попутному напрямку, рухався велосипедом білого кольору ОСОБА_6 . При наближенні до останнього, водій ОСОБА_5 проявив неуважність, не урахував дорожню обстановку, яка склалася, не обрав дозволеної та безпечної швидкості руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції, з моменту виникнення перешкоди для руху у вигляді велосипедиста, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, унаслідок чого вчинив наїзд на велосипедиста ОСОБА_6 .

При цьому водій ОСОБА_5 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п.2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.12.1., в якому зазначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п.12.3., згідно якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

п.12.4., який дозволяє у населених пунктах рух транспортних засобів зі швидкістю не більше 50 км/год;

п.13.1., відповідно до якого водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стані транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції.

У результаті порушення ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої велосипедист ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми органів грудної клітки з переломами 6, 7, 8, 10 ребер зліва, з крововиливом в ліву плевральну порожнину, закритої черепно-мозково-лицевої травми зі струсом головного мозку, переломами передньої та задньої стінок лівої верхньо-щелепової пазухи, нижнього краю орбіти, скроневого відростка лівої виличної кістки з крововиливом в ліву верхньо-щелепову пазуху, які, згідно висновку судово-медичного експерта №507 від 10.09.2021, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечні для життя в момент спричинення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю, ствердив усе вищенаведене відповідно до викладеного, щиро розкаюється у вчиненому та заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням із потерпілим, оскільки він помирився із потерпілим ОСОБА_6 та добровільно відшкодував усі завдані збитки.

Його захисник адвокат ОСОБА_4 підтримав вказане клопотання та просив звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, оскільки він вперше вчинив нетяжкий злочин з необережності, щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, примирився із потерпілим та добровільно відшкодував усі заподіяні йому збитки. Цивільний позов прокурора в даному кримінальному провадженні просив залишити без розгляду, оскільки при звільненні особи від кримінальної відповідальності, розгляд цивільного позову КПК України не передбачено.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив, що завдану шкоду йому відшкодовано в повному обсязі, претензій будь-якого характеру до обвинуваченого він не має, із обвинуваченим примирився, також просив задоволити дане клопотання, та звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності.

Прокурор не заперечив щодо задоволення клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілим та відповідним закриттям кримінального провадження. Заявлений ним цивільний позов просив залишити без розгляду, враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 10 серпня 2021 року в справі №161/694/20.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дане клопотання не суперечить вимогам закону, а тому підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Так, згідно п.2 ч.3 ст.314 у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини 1 або частини 2 ст.284 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.284 та ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє особу від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Суд, оцінивши всі докази в сукупності, визнає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України доведена повністю, так як вона ґрунтується на зазначених вище обставинах кримінального правопорушення і відповідно до ст.349 КПК України при визнанні обвинуваченим своєї вини не потребує підтвердження іншими доказами.

Кваліфікація діянь ОСОБА_5 за ч.1 ст.286 КК України є вірною оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, злочин, у вчиненні якого він обвинувачується, відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, вчинений із необережності, в стані сп`яніння не перебував, свою вину у вчиненому обвинувачений визнав повністю, щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував заподіяні збитки та примирився із потерпілим, неодружений, не працює.

За наведених обставин, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 раніше несудимий, до кримінальної відповідальності притягається вперше, обвинувачується у вчиненні необережного нетяжкого злочину, примирився із потерпілим ОСОБА_6 , повністю відшкодував заподіяну йому шкоду, суд вважає, що обвинувачений може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням винного із потерпілим, а кримінальне провадження відносно нього підлягає закриттю.

Окрім цього, прокурором в даному кримінальному провадженні заявлено цивільний позов в інтересах держави в особі Івано-Франківської обласної ради, КНП Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради про стягнення із ОСОБА_5 на користь КНП ОКЛ ІФ ОР витрат, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 в сумі 38 791,31 грн.

Відповідно до ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Можливості розгляду цивільного позову при вирішенні питання щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності чинний КПК України не передбачає. В даному випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 10 серпня 2021 року в справі №161/694/20, у якій вказано, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п.1 ч.2 ст. 284 КПК) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду. Водночас у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, заявлений прокурором цивільний позов слід залишити без розгляду.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз слід покласти на обвинуваченого.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.44, 46 КК України, ст.ст.284-286, 288, 314, 369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, кримінальне провадження щодо нього закрити.

Цивільний позов прокурора у кримінальному провадженні в інтересах держави в особі Івано-Франківської обласної ради, КНП Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради залишити без розгляду.

Речові докази:

- оптичний DVD-диск із відеозаписом обставин ДТП залишити при матеріалах кримінального провадження в Окружній прокуратурі м.Івано-Франківська;

- велосипед білого кольору без будь-яких маркувань повернути за належністю потерпілому ОСОБА_6 . Арешт, накладений на даний велосипед ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 14 липня 2021 року скасувати;

- автомобіль марки ВАЗ 11183, реєстраційний номер НОМЕР_2 повернути за належністю обвинуваченому ОСОБА_5 . Арешт, накладений на вказаний автомобіль ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 14 липня 2021 року року скасувати.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 4805 (чотири тисячі вісімсот п`ять) гривень 36 копійки.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 25 січня 2022 року.

Суддя ОСОБА_7