КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/824/6977/2021 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 листопада 2021 року,
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваної ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:
Застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взято під варту в залі суду.
Строк тримання під вартою обраховувати з 18.11.2021 та до 25.12.2021.
Одночасно визначено альтернативний запобіжний захід - заставу для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, визначених КПК України, - у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 454 000 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі) грн., у разі внесення якої вона підлягає звільненню з-під варти.
Покладено на підозрювану ОСОБА_7 , у разі її звільнення з-під варти, внаслідок внесення застави обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;
- не відлучатись з м. Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , підозрюваними ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , іншими свідками та підозрюваними, визначеними слідчим, з приводу обставин правопорушень, в яких вона підозрюється;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;
- носити електронний засіб контролю.
Строк дії ухвали слідчого судді та термін дії покладених на ОСОБА_7 обов`язків визначено до 08 січня 2022 року.
Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покладено на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, з доповненнями в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання без застави та без обов`язку носити електронний засіб контролю.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що ухвала постановлена з грубим порушенням вимог матеріального та процесуального законодавства України, з урахуванням необґрунтованості підозри, порушує законні права та свободи підозрюваної ОСОБА_7 .
Апелянт вказує на те, що під час судового розгляду належна оцінка матеріалам, долученим до клопотання прокурора, судом не надавалась. Незважаючи на звернення сторони захисту, уваги суду на необхідність дослідження кожного доказу та визначення, яким чином вони доводять причетність підозрюваної ОСОБА_7 до інкримінованих злочинів та обґрунтованість повідомлення про підозру, суд обмежився лише перерахуванням списку наданих ініціатором клопотання доказів та озвученням змісту деяких з них.
В цей же час, суд не надав належної оцінки доводам і запереченням сторони захисту про необґрунтованість підозри, відсутність передбачених КПК України ризиків та відсутність належних та допустимих доказів сторони обвинувачення.
Таким чином, суд не дотримався принципу рівності та змагальності у судовому процесі та не дослідив у належний спосіб всі докази, надані сторонами.
Апелянт звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні відомості про виявлення працівниками підрозділу митного оформлення та митного поста порушень у поданих документах чи у визначенні коду УКТЗЕД, що свідчить про те, що визначити помилку у коді УКТЗЕД при наявності поданих документів було неможливо. ОСОБА_14 належним чином виконала обов`язки митного брокера та достатньою мірою перевірила надані експортером документи, у зв`язку з чим, порушень процедури митного оформлення зі сторони ОСОБА_14 не допущено доказів протилежного не існує.
Щодо кримінальної відповідальності ОСОБА_14 , то твердження прокурора про відповідальність митного брокера у такій же мірі, як і експортера, є безпідставним та необґрунтованим.
Статті 226 та 416 МК України передбачають відповідальність за порушення правил митного оформлення. ОСОБА_7 підозрюється у пособництві привласнення, розтрати або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, що не відноситься до відповідальності, встановленої статтями 226 чи 416 МК України.
Головним елементом для наявності обґрунтованої підозри у цьому кримінальному провадженні є не робота ОСОБА_7 як митного брокера, а факти, які б доводили її попередню змову з ОСОБА_11 , (який виступав експортером), отримання нею частини неправомірної вигоди, свідоме (умисне) вчинення злочинних дій.
Однак в матеріалах справи відсутні докази, які б доводили наявність вищезгаданих елементів.Фактично, всі матеріали, додані до клопотання прокурора, містять згадку про ОСОБА_11 , як експортера товару, однак жодні з них не вказують на його попередню змову з ОСОБА_7 .
Документи, в яких є згадка про ОСОБА_7 , стосуються виключно її законної підприємницької діяльності.
Прокурором другого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання державного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу генерального прокурора ОСОБА_8 подано заперечення на апеляційну скаргу сторони захисту, в яких останній просить відмовити у задоволенні вказаної апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу залишити без зміни.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваної, які підтримали доводи апеляційної скарги, з доповненнями, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з доповненнями та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційній скарзі, з доповненнями, доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга, з доповненнями сторони захисту не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.
Під час досудового розслідування за наявності передбачених чинним кримінальним процесуальним законодавством України підстав, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч.5 ст. 27 ч. 4 ст. 191, ч.5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч.5 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України.
З метою документального оформлення експорту товару та його супроводу під час здійснення митного контролю, ОСОБА_11 уклав договір про надання митно - брокерських послуг від 25.07.2020 № 89/13 з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_7 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), яка була обізнана в невірній класифікації коду товару, що експортується ТОВ "КОМПАНІЯ УКРТЕХЕКСПОРТ" під виглядом комплектів електричних консолей з електричним обладнанням, та відповідно до умов договору зобов`язана надавати послуги з декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Достовірність характеристики коду експортованого товару згідно УКТ ЗЕД, вартісних та вагових показників вантажу ОСОБА_11 засвідчив власним підписом та печаткою ТОВ "КОМПАНІЯ УКРТЕХЕКСПОРТ" на ВМД UA209140/2020/084955.
В подальшому, ОСОБА_11 , продовжуючи свої умисні дії, направлені на незаконний експорт до Республіки Польща з території України вантажу брухту з вмістом дорогоцінних металів під виглядом комплектів електричних консолей з електронним обладнанням, а також з метою заволодіння коштами державного бюджету у вигляді отримання на користь ТОВ "КОМПАНІЯ УКРТЕХЕКСПОРТ" відшкодування податку на додану вартість від здійснення вказаної незаконної діяльності, надав митному брокеру ОСОБА_7 пакет документів, необхідний для оформлення експорту товарів та подання митному органу, а саме: ВМД UA209140/2020/084955, інвойс від 15.09.2020 № 060/20, акт прийому-передачі від 15.09.2020 № 060 до Договору від 03.07.2019 № 01/19, міжнародну товарно-транспортну накладну CMR № 666405, на підставі яких ТОВ "КОМПАНІЯ УКРТЕХЕКСПОРТ"здійснило експорт комплектів електричних консолей з електронним обладнанням для TDM ElectronicsS.A. в кількості 239 шт. на загальну суму 175 665,0 євро.
В свою чергу, ОСОБА_7 , 16.09.2020 приблизно о 09 год. 11 хв., перебуваючи в невстановленому слідством місці, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , маючи статус митного брокера, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення у вигляді комісійної винагороди за надані послуги, достовірно знаючи, що код УКТ ЗЕД 8537 10 98 90 (пульти, панелі, консолі, столи, розподільні щити та інші основи, обладнані двома або більше пристроями товарної позиції 8535 або 8536, для контролю або розподілу електричного струму, включаючи пристрої чи апаратуру групи 90, та цифрові апарати керування, крім комутаційних пристроїв товарної позиції 8517: для напруги не більше як 1000 В: інші: інші), за яким класифіковано товар, не відповідає дійсним характеристикам експортованого товару, з метою митного оформлення експорту вказаного товару подала в електронному вигляді документи декларанта ТОВ "КОМПАНІЯ УКРТЕХЕКСПОРТ", до яких внесено недостовірні відомості щодо коду товару, на адресу відділення митного оформлення "Малехів" митного поста "Львів - північний" Галицької митниці Держмитслужби, таким чином розпочавши процедуру митного оформлення товару у розумінні ч. 1 ст. 248 Митного кодексу України.
В такий незаконний спосіб директором ТОВ "КОМПАНІЯ УКРТЕХЕКСПОРТ"ОСОБА_11 , за пособництва митного брокера ОСОБА_7 на адресу компанії TDM Electronics S.A. було здійснено експорт відходів або брухту дорогоцінних металів чи металів, плакованих дорогоцінними металами; інші відходів або брухту з вмістом дорогоцінних металів чи сполук дорогоцінних металів, використовуваних головним чином для добування дорогоцінних металів, всупереч прямої заборони, визначеної Постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1109 Про затвердження переліків товарів, експорт та імпорт яких підлягає ліцензуванню, та квот на 2020 рік.
Здійснена в такий спосіб ТОВ "КОМПАНІЯ УКРТЕХЕКСПОРТ"незаконна операція з вивезення зазначених товарів за межі митної території України у митному режимі експорту була оподаткована за нульовою ставкою, що спричинило безпідставне формування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту в вересні 2020 року на суму 1 169 666,0 грн.
Так, ОСОБА_11 , 19.10.2020 року, в невстановлений досудовим розслідуванням час та перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння коштами державного бюджету у вигляді отримання на користьТОВ "КОМПАНІЯ УКРТЕХЕКСПОРТ"відшкодування податку на додану вартість від здійснення незаконної діяльності, подав декларацію з податку на додану вартість за вересень 2020 року до ДПІ у Подільському районі Головного управління ДПС у м. Києві, відповідно до розділу ІІІ якої ТОВ "КОМПАНІЯ УКРТЕХЕКСПОРТ" задекларувало від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту в вересні 2020 року в сумі 4 296 964,0 грн, з яких 3 034 284,0 грн (зазначена сума включає ПДВ в сумі 1 169 666,0 грн, сплачене за поставку 239 комплектів) підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника в банку.
Згідно довідки від 12.11.2020 № 1626/26-15-04-04-20 про підтвердження сум бюджетного відшкодування ПДВ за результатами камеральної перевірки, складеної Головним управлінням ДПС у м. Києві, податковим органом підтверджено розмір бюджетного відшкодування на користь ТОВ "КОМПАНІЯ УКРТЕХЕКСПОРТ" в сумі 3 034 284,0 грн., на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 в АТ КРЕДОБАНК.
Відповідно до банківської виписки по зазначеному рахунку, органом Казначейства в повному обсязі перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ "КОМПАНІЯ УКРТЕХЕКСПОРТ" НОМЕР_2 , відкритий в АТ КРЕДОБАНК грошові кошти - заявлене бюджетне відшкодування податку на додану вартість, визначене ОСОБА_11 у декларації з податку на додану вартість за вересень 2020 рік та додатками до неї в сумі 3 034 284,0 грн, з яких 1 169 666,0 грн - сума бюджетного відшкодування ПДВ за поставку 239 комплектів, яку ОСОБА_11 незаконно обернув на свою користь й отримав можливість розпорядитись нею на власний розсуд.
Таким чином, за пособництва ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , заволодів коштами державного бюджету шляхом отримання бюджетного відшкодування суми ПДВ за вересень 2020 рік на розрахунковий рахунок ТОВ "КОМПАНІЯ УКРТЕХЕКСПОРТ"в сумі 1 169 666, 0 грн, яка в 600 і більше разів перевищує встановлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто є особливо великим розміром.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в тому, що своїми умисними діями вчинила пособництво в заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України.
Достовірність характеристики коду експортованого товару згідно УКТ ЗЕД, вартісних та вагових показників вантажу ОСОБА_11 засвідчив власним підписом та печаткою ТОВ "КОМПАНІЯ УКРТЕХЕКСПОРТ" на ВМД UA209140/2020/112325.
В подальшому, ОСОБА_11 , продовжуючи свої умисні дії, направлені на незаконний експорт до Республіки Польща з території України вантажу брухту з вмістом дорогоцінних металів під виглядом комплектів електричних консолей з електронним обладнанням , а також з метою заволодіння коштами державного бюджету у вигляді отримання на користь ТОВ "КОМПАНІЯ УКРТЕХЕКСПОРТ" відшкодування податку на додану вартість від здійснення вказаної незаконної діяльності, надав митному брокеру ОСОБА_7 пакет документів, необхідний для оформлення експорту товарів та подання митному органу, а саме: ВМД UA209140/2020/112325, замовлення від 24.11.2020 № 077 до Договору від 03.07.2019 № 01/19, міжнародної товарно-транспортної накладної CMR № 666306 здійснило експорт комплектів електричних консолей з електронним обладнанням для TDMElectronics S.A. в кількості 241 шт. на загальну суму 88 206,0 євро.
В свою чергу, ОСОБА_7 , 25.11.2020 0 17 год. 48 хв., перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці, умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , маючи статус митного брокера, будучи обізнаною з процедурою підготовки та подачі для початку процедури митного оформлення експортних операцій відповідного пакету документів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення у вигляді комісійної винагороди за надані послуги, достовірно знаючи, що код УКТ ЗЕД 8537 10 98 90 (пульти, панелі, консолі, столи, розподільні щити та інші основи, обладнані двома або більше пристроями товарної позиції 8535 або 8536, для контролю або розподілу електричного струму, включаючи пристрої чи апаратуру групи 90, та цифрові апарати керування, крім комутаційних пристроїв товарної позиції 8517: для напруги не більше як 1000 В: інші: інші), за яким класифіковано товар, не відповідає дійсним характеристикам експортованого товару, з метою митного оформлення експорту вказаного товару подала в електронному вигляді документи декларанта ТОВ "КОМПАНІЯ УКРТЕХЕКСПОРТ", до яких внесено недостовірні відомості щодо коду товару, на адресу відділення митного оформлення "Малехів" митного поста "Львів - північний" Галицької митниці Держмитслужби.
В такий незаконний спосіб директором ТОВ "КОМПАНІЯ УКРТЕХЕКСПОРТ"ОСОБА_11 , за пособництва митного брокера ОСОБА_7 на адресу компанії TDM Electronics S.A. було здійснено експорт відходів або брухту дорогоцінних металів чи металів, плакованих дорогоцінними металами; інші відходів або брухту з вмістом дорогоцінних металів чи сполук дорогоцінних металів, використовуваних головним чином для добування дорогоцінних металів, всупереч прямої заборони, визначеної Постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 № 1109 Про затвердження переліків товарів, експорт та імпорт яких підлягає ліцензуванню, та квот на 2020 рік.
Здійснена в такий спосіб ТОВ "КОМПАНІЯ УКРТЕХЕКСПОРТ"незаконна операція з вивезення зазначених товарів за межі митної території України у митному режимі експорту була оподаткована за нульовою ставкою, що спричинило безпідставне формування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту в листопаді 2020 року на суму 592 860,0 грн.
Так, ОСОБА_11 ,18.12.2020 року, в невстановлений досудовим розслідуванням час та перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння коштами державного бюджету у вигляді отримання на користь ТОВ "КОМПАНІЯ УКРТЕХЕКСПОРТ" відшкодування податку на додану вартість від здійснення незаконної діяльності, подав декларацію з податку на додану вартість за листопад 2020 року до ДПІ у Подільському районі Головного управління ДПС у м. Києві, відповідно до розділу ІІІ якої ТОВ "КОМПАНІЯ УКРТЕХЕКСПОРТ" задекларувало від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту в листопаді 2020 року в сумі 5 942 557,0 грн (зазначена сума включає ПДВ в сумі 592 860,0 грн., сплачене за поставку 241 комплекту), яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника в банку.
Згідно довідки від 18.01.2021 № 4079/26-15-04-08-20 про підтвердження сум бюджетного відшкодування ПДВ за результатами камеральної перевірки, складеної Головним управлінням ДПС у м. Києві, податковим органом підтверджено розмір бюджетного відшкодування на користь ТОВ "КОМПАНІЯ УКРТЕХЕКСПОРТ" в сумі 5 942 557,0 грн. на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 в АТ КРЕДОБАНК.
Відповідно до банківської виписки по зазначеному рахунку, 25.01.2021 органом Казначейства в повному обсязі перераховано на розрахунковий рахунок ТОВ "КОМПАНІЯ УКРТЕХЕКСПОРТ" НОМЕР_2 , відкритий в АТ КРЕДОБАНК грошові кошти - заявлене бюджетне відшкодування податку на додану вартість, визначене ОСОБА_11 у декларації з податку на додану вартість за листопад 2020 року та додатками до неї в сумі 5 942 557,0 грн, з яких 592 860,0 грн - сума бюджетного відшкодування ПДВ за поставку 241 комплекта, яку ОСОБА_11 незаконно обернув на свою користь й отримав можливість розпорядитись нею на власний розсуд.
Таким чином, за пособництва ОСОБА_7 , ОСОБА_11 заволодів коштами державного бюджету шляхом отримання бюджетного відшкодування суми ПДВ за листопад 2020 рік на розрахунковий рахунок ТОВ "КОМПАНІЯ УКРТЕХЕКСПОРТ" в сумі 592 860,0 грн., яка в 250 і більше разів перевищує встановлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто є великим розміром.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в тому, що своїми умисними діями вчинила пособництво в заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, повторно, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 191 КК України.
З метою документального оформлення експорту товару та його супроводу під час здійснення митного контролю, ОСОБА_11 уклав договір про надання митно - брокерських послуг від 25.07.2020 № 89/13 з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_7 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), яка була обізнана в невірній класифікації коду товару, що експортується ТОВ "ТВМ ХОЛДІНГ" під виглядом комплектів електричних консолей з електричним обладнанням, та відповідно до умов договору зобов`язана надавати послуги з декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.
Достовірність характеристики коду експортованого товару згідно УКТ ЗЕД, вартісних та вагових показників вантажу ОСОБА_11 засвідчив власним підписом та печаткою ТОВ "ТВМ ХОЛДІНГ" на ВМД № UA209140/2021/010283.
В подальшому ОСОБА_11 , продовжуючи свої умисні дії, направлені на незаконний експорт до Республіки Польща з території України вантажу брухту з вмістом дорогоцінних металів під виглядом комплектів електричних консолей з електронним обладнанням, а також з метою заволодіння коштами державного бюджету у вигляді отримання на користь ТОВ "ТВМ ХОЛДІНГ" відшкодування податку на додану вартість від здійснення вказаної незаконної діяльності, надав митному брокеру ОСОБА_7 пакет документів, необхідний для оформлення експорту товарів та подання митному органу, а саме: ВМД № UA209140/2021/010283 CMR - 502304 від 05.02.2021 року; INVOCE № 05/21 від 05.02.2021 року (до договору № 01/10/07 від 10.07.2017); Висновок експертного дослідження № 2194/21-54 від 25.01.2021 року Київського науково-дослідного інституту судових експертиз; Лист-повідомлення № 003-1401 від 27.01.2021 року, підписаний директором Компанії "TDMElectronics S.A." Монікою Вардак; видаткова накладна № 1 від 22.01.2021 ТОВ Соліта ; рахунок № 18-МОМ20-172 від 09.12.2020, рахунок № НОМЕР_3 від 09.12.2020.
В свою чергу, ОСОБА_7 , 06.02.2021 0 13 год. 54 хв., перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , маючи статус митного брокера, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення у вигляді комісійної винагороди за надані послуги, достовірно знаючи, що код УКТ ЗЕД 8537 10 98 90 (пульти, панелі, консолі, столи, розподільні щити та інші основи, обладнані двома або більше пристроями товарної позиції 8535 або 8536, для контролю або розподілу електричного струму, включаючи пристрої чи апаратуру групи 90, та цифрові апарати керування, крім комутаційних пристроїв товарної позиції 8517: для напруги не більше як 1000 В: інші: інші), за яким класифіковано товар, не відповідає дійсним характеристикам експортованого товару, з метою митного оформлення експорту вказаного товару подала в електронному вигляді документи декларанта ТОВ "ТВМ ХОЛДІНГ", до яких внесено недостовірні відомості щодо коду товару, на адресу відділення митного оформлення "Малехів" митного поста "Львів - північний" Галицької митниці Держмитслужби.
При цьому, ОСОБА_7 в повному обсязі усвідомлювала, що присвоєний код експортованого товару згідно УКТ ЗЕД 8537 10 98 90 присвоєно виключно на підставі висновку експертного дослідження № 2194/21-54 від 25.01.2021 року Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, висновки якого, щодо віднесення експортованого товару до вказаної товарної позиції носять імовірний характер, а відповідно до вимог ч. 8 ст. 69 Митного кодексу України висновки, щодо визначення кодів товарів інших органів, установ та організацій, згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.
Достовірність характеристики коду експортованого товару згідно УКТ ЗЕД, вартісних та вагових показників вантажу ОСОБА_11 засвідчив власним підписом та печаткою ТОВ "ТВМ ХОЛДІНГ" на ВМД № UA209140/2021/010747.
В подальшому, ОСОБА_11 , продовжуючи свої умисні дії, направлені на незаконний експорт до Республіки Польща з території України вантажу брухту з вмістом дорогоцінних металів під виглядом комплектів електричних консолей з електронним обладнанням, а також з метою заволодіння коштами державного бюджету у вигляді отримання на користь ТОВ "ТВМ ХОЛДІНГ" відшкодування податку на додану вартість від здійснення вказаної незаконної діяльності, надав митному брокеру ОСОБА_7 пакет документів, необхідний для оформлення експорту товарів та подання митному органу, а саме: ВМД № UA209140/2021/010747, INVOCE № 07/21 від 10.02.2021; Замовлення № 07/21 від 10.02.2021 року (до договору № 01/10/07 від 10.07.2017), підписане директором ТОВ "ТВМ ХОЛДІНГ" ОСОБА_11 та директором TDM ElectronicsS.A. Монікою Вардак.
В свою чергу, ОСОБА_7 , 08.02.2021 0 18 год. 26 хв., перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуваннням місці, умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , маючи статус агента з митного оформлення, будучи обізнаною з процедурою підготовки та подачі для початку процедури митного оформлення експортних операцій відповідного пакету документів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення у вигляді комісійної винагороди за надані послуги, достовірно знаючи, що код УКТ ЗЕД 8537 10 98 90 (пульти, панелі, консолі, столи, розподільні щити та інші основи, обладнані двома або більше пристроями товарної позиції 8535 або 8536, для контролю або розподілу електричного струму, включаючи пристрої чи апаратуру групи 90, та цифрові апарати керування, крім комутаційних пристроїв товарної позиції 8517: для напруги не більше як 1000 В: інші: інші), за яким класифіковано товар, не відповідає дійсним характеристикам експортованого товару, з метою митного оформлення експорту вказаного товару подала в електронному вигляді документи декларанта ТОВ "ТВМ ХОЛДІНГ", до яких внесено недостовірні відомості щодо коду товару, на адресу відділення митного оформлення "Малехів" митного поста "Львів - північний" Галицької митниці Держмитслужби.
Достовірність характеристики коду експортованого товару згідно УКТ ЗЕД, вартісних та вагових показників вантажу ОСОБА_11 засвідчив власним підписом та печаткою ТОВ "ТВМ ХОЛДІНГ" на ВМД № UA209140/2021/012102.
В подальшому, ОСОБА_11 , продовжуючи свої умисні дії, направлені на незаконний експорт до Республіки Польща з території України вантажу брухту з вмістом дорогоцінних металів під виглядом комплектів електричних консолей з електронним обладнанням , а також з метою заволодіння коштами державного бюджету у вигляді отримання на користь ТОВ "ТВМ ХОЛДІНГ" відшкодування податку на додану вартість від здійснення вказаної незаконної діяльності, надав митному брокеру ОСОБА_7 пакет документів, необхідний для оформлення експорту товарів та подання митному органу, а саме: ВМД № UA209140/2021/012102, INVOCE № 07/21 від 10.02.2021 року; Замовлення № 07/21 від 10.02.2021 року.
В свою чергу, ОСОБА_7 , 12.02.2021 0 12 год. 23 хв., перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуваннням місці, умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , маючи статус агента з митного оформлення, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення у вигляді комісійної винагороди за надані послуги, достовірно знаючи, що код УКТ ЗЕД 8537 10 98 90 (пульти, панелі, консолі, столи, розподільні щити та інші основи, обладнані двома або більше пристроями товарної позиції 8535 або 8536, для контролю або розподілу електричного струму, включаючи пристрої чи апаратуру групи 90, та цифрові апарати керування, крім комутаційних пристроїв товарної позиції 8517: для напруги не більше як 1000 В: інші: інші), за яким класифіковано товар, не відповідає дійсним характеристикам експортованого товару, з метою митного оформлення експорту вказаного товару подала в електронному вигляді документи декларанта ТОВ "ТВМ ХОЛДІНГ", до яких внесено недостовірні відомості щодо коду товару, на адресу відділення митного оформлення "Малехів" митного поста "Львів - північний" Галицької митниці Держмитслужби, таким чином розпочавши процедуру митного оформлення товару у розумінні частина 1 статті 248 Митного кодексу України.
Достовірність характеристики коду експортованого товару згідно УКТ ЗЕД, вартісних та вагових показників вантажу ОСОБА_11 засвідчив власним підписом та печаткою ТОВ "ТВМ ХОЛДІНГ" на ВМД № UA209140/2021/013775.
В подальшому, ОСОБА_11 , продовжуючи свої умисні дії, направлені на незаконний експорт до Республіки Польща з території України вантажу брухту з вмістом дорогоцінних металів під виглядом комплектів електричних консолей з електронним обладнанням , а також з метою заволодіння коштами державного бюджету у вигляді отримання на користь ТОВ "ТВМ ХОЛДІНГ" відшкодування податку на додану вартість від здійснення вказаної незаконної діяльності, надав митному брокеру ОСОБА_7 пакет документів, необхідний для оформлення експорту товарів та подання митному органу, а саме: ВМД № UA209140/2021/013775, CMR - 666326 від 16.02.2021 року; INVOCE № 09/21 від 16.02.2021; Замовлення № 09/21 від 16.02.2021 року, підписане директором ТОВ "ТВМ ХОЛДІНГ" ОСОБА_11 та громадянкою Республіки Польща ОСОБА_15 .
В свою чергу, ОСОБА_7 , 17.02.2021 0 12 год. 29 хв., перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуваннням місці, умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , маючи статус агента з митного оформлення, будучи обізнаною з процедурою підготовки та подачі для початку процедури митного оформлення експортних операцій відповідного пакету документів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого збагачення у вигляді комісійної винагороди за надані послуги, достовірно знаючи, що код УКТ ЗЕД 8537 10 98 90 (пульти, панелі, консолі, столи, розподільні щити та інші основи, обладнані двома або більше пристроями товарної позиції 8535 або 8536, для контролю або розподілу електричного струму, включаючи пристрої чи апаратуру групи 90, та цифрові апарати керування, крім комутаційних пристроїв товарної позиції 8517: для напруги не більше як 1000 В: інші: інші), за яким класифіковано товар, не відповідає дійсним характеристикам експортованого товару, з метою митного оформлення експорту вказаного товару подала в електронному вигляді документи декларанта ТОВ "ТВМ ХОЛДІНГ", до яких внесено недостовірні відомості щодо коду товару, на адресу відділення митного оформлення "Малехів" митного поста "Львів - північний" Галицької митниці Держмитслужби.
В такий незаконний спосіб директором ТОВ "ТВМ ХОЛДІНГ" ОСОБА_11 , за пособництва митного брокера ОСОБА_7 на адресу компанії TDM Electronics S.A. було здійснено експорт відходів або брухту дорогоцінних металів чи металів, плакованих дорогоцінними металами; інші відходів або брухту з вмістом дорогоцінних металів чи сполук дорогоцінних металів, використовуваних головним чином для добування дорогоцінних металів, всупереч прямої заборони, визначеної Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2020 № 1329 «Про затвердження переліків товарів, експорт та імпорт яких підлягає ліцензуванню, та квот на 2021 рік».
Здійснені в такий спосіб ТОВ "ТВМ ХОЛДІНГ" незаконні операції з вивезення зазначених товарів за межі митної території України у митному режимі експорту були оподатковані за нульовою ставкою, що спричинило безпідставне формування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту в лютому 2021 року на загальну суму 5 072 196,0 грн.
Так, ОСОБА_11 , 22.03.2021 року, в невстановлений досудовим розслідуванням час та перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння коштами державного бюджету у вигляді отримання на користь ТОВ "ТВМ ХОЛДІНГ" відшкодування податку на додану вартість від здійснення незаконної діяльності, подав декларацію з податку на додану вартість за лютий 2021 рік до ДПІ у Подільському районі Головного управління ДПС у м. Києві, відповідно до розділу ІІІ якої ТОВ "ТВМ ХОЛДІНГ" задекларувало від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту в лютому 2021 року в сумі 1 857 280,0 грн, з яких 1 857 030,0 грн. - податковий кредит попереднього звітного періоду.
Разом з цим, в розділі ІІІ податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2021 року, яка була подана ТОВ "ТВМ ХОЛДІНГ" 19.04.2021 року до ДПІ у Подільському районі Головного управління ДПС у м. Києві, ТОВ "ТВМ ХОЛДІНГ" задекларувало від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту в звітному періоді на суму 25 847 786,0 гривень.
Таким чином, з незалежних від ОСОБА_11 причин, останній не довів злочин до кінця, оскільки Головним управлінням ДПС у м. Києві не підтверджено бюджетне відшкодування на загальну суму 5 072 196,0 грн (яка в 600 і більше разів перевищує встановлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто є особливо великим розміром), визначену ОСОБА_11 у декларації з податку на додану вартість за лютий 2021 рік.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в тому, що своїми умисними діями вчинила пособництво в замаху на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 15 ч.5 ст. 191 КК України.
Відповідно до ст. 12 КК України, інкриміновані ОСОБА_7 кримінальні правопорушення віднесено до категорії особливо тяжких, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.
Як зазначає прокурор, обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) є наявність в матеріалах досудового розслідування достатніх об`єктивних доказів.
Прокурор вказує, що у ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так, в ході досудового розслідування слідчий, за погодженням з прокурором, 10.11.2021 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_7 ..
Судове засідання призначене на 14:00 год. 11.11.2021, про що підозрювана ОСОБА_7 була повідомлена належним чином, однак в зазначену дату та час ОСОБА_7 до суду не прибула та про поважні причини своєї неявки не повідомила.
Вказана ухвала слідчого судді оголошена підозрюваній ОСОБА_7 15.11.2021 під її особистий підпис. Під час оголошення підозрюваній ОСОБА_7 ухвали, остання зателефонувала особі, яку представила своїм адвокатом та який повідомив працівникам, які здійснювали виконання приводу, що підозрювана ОСОБА_7 в судове засідання не прибуде.
Крім того, під час досудового розслідування підозрюваній ОСОБА_7 вручено повістку про виклик до слідчого для участі в допиті в якості підозрюваної на 09:00 год. 10.11.2021, однак в зазначені дату та час підозрювана ОСОБА_7 на слідчі дії не з`явилася та про поважні причини неприбуття, зазначені у ст. 138 КПК України, слідчого не повідомила.
17.11.2021 прокурор другого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання державного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу генерального прокурора ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про зміну клопотання про застосування запобіжного заходу, в якому просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На обґрунтування вимог клопотання сторона обвинувачення послалась на те, що станом на момент подання даного клопотання підозрюваною ОСОБА_7 вчиняються спроби перереєстрації належного останній майна на сторонніх осіб, з метою унеможливлення в подальшому конфіскації вказаного майна, яка прямо передбачена статтями Кримінального кодексу України, які їй інкриміновані.
Процесуальна поведінка підозрюваної ОСОБА_7 , зокрема факти неявки до Печерського районного суду для обрання запобіжного заходу, факти ухилення підозрюваної ОСОБА_7 від явки до слідчого для проведення допиту, при тому що остання була заздалегідь повідомлена, як про дату розгляду судом клопотання про обрання запобіжного заходу, так і про дату проведення допиту, у сукупності зі спробами перереєстрації належного останній рухомого та нерухомого майна, дають стороні обвинувачення з впевненістю стверджувати про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Оскільки підозрювана ОСОБА_7 переховується від органів досудового розслідування та суду, може здійснити спроби незаконного впливу на свідків, інших учасників кримінального провадження, здійснює спроби перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, зокрема спроби перереєстрації належного останній майна, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Прокурор у клопотанні вказав, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 , згідно ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Злочини, що інкримінуються ОСОБА_7 , відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до особливо тяжких, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, з позбавленням права обіймати певні посади, з конфіскацією майна . Станом на 16.11.2021, стороною обвинувачення під час досудового розслідування у кримінальному провадженні вже встановлено факти переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду.
Вищевикладене свідчить також про те, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи невідворотність покарання може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. На теперішній час у кримінальному провадженні не проведений увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування; не встановлені усі місця зберігання предметів та документів, що можуть бути використані як речові докази, а також не встановлені всі можливо причетні особи до вчинення вказаного кримінального правопорушення.; 3) незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні. Наявність зазначених ризиків обґрунтовується характером та обставинами вчинення злочину ОСОБА_7 .
Крім того, ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження шляхом їх підкупу або примушування.
З урахуванням викладених обставин, з точки зору прокурора, жоден більш м`який запобіжний захід, крім запобіжного заходу у вигляді застави не зможе забезпечити запобігання існуючим ризикам та виконання завдань кримінального провадження.
Так, інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать усунення існуючих ризиків, оскільки ОСОБА_7 надалі матиме можливість знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, вчинення незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема такі контакти можливі за допомогою різного роду засобів зв`язку, у тому числі, які неможливо відслідкувати гласними чи негласними засобами контролю.
На думку прокурора, зазначені ризики є суттєвими і їхньому настанню неможливо запобігти у разі застосування до ОСОБА_7 будь-яких інших запобіжних заходів.
Так, особисте зобов`язання чи порука із покладенням відповідних обов`язків, не усунуть ризик спілкування зі значною кількістю свідків у кримінальному провадженні.
Беручи до уваги наявність вказаних ризиків, сторона обвинувачення приходить до висновку про неможливість запобігти їм шляхом застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Таким чином встановлено, що підозрювана ОСОБА_7 , починаючи з дати повідомлення їй про підозру 08.11.2021 та одержавши відомості про притягнення її до кримінальної відповідальності, а також звернення до суду із клопотанням про застосування до неї запобіжного заходу, до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинила дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і зазначені у статті 177 КПК України.
На підставі викладеного, прокурор просив клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
18 листопада 2021 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказане клопотання прокурора задоволено та застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, строком до 25 грудня 2021 року, одночасно із визначенням застави в розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 000 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 , як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, всупереч доводам сторони захисту, слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання на основі наданих прокурором матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують та всупереч доводам сторони захисту, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах.
Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі "Соловей і Зозуля проти України" зазначено, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.
Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagoz v. Turkey п. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".
Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.
Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій, доведеність її винуватості, у тому числі правильність кваліфікації її дій за ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження, а тому доводи апеляційної скарги щодо відсутності у кримінальному провадженні доказів на підтвердження наявності ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України, колегія суддів вважає передчасними.
Більш того, дослідження та оцінка доказів у кримінальному провадженні відноситься до стадії судового розгляду по суті та не вирішується на стадії досудового розслідування, а тому посилання апелянтів на те, що наявні у матеріалах провадження докази є неналежними та недопустимими, та не підтверджують викладені у клопотанні фактичні обставини інкримінованого кримінальних правопорушень, а також доводи про те, що слідчий суддя під час розгляду клопотання не надав оцінки доказами з точки зору належності та допустимості, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Застосовуючи відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні нею інкримінованих кримінальнихправопорушень. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваноюкримінальних правопорушень доведена прокурором та сумнівів не викликає.
Також, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України на які вказує прокурор у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження.
Так слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду, зважаючи на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , та тяжкість ймовірного покарання, що оцінені слідчим суддею у сукупності із даними про особу підозрюваної та її процесуальною поведінкою в рамках розгляду даного клопотання.
Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо необґрунтованості твердження ОСОБА_7 в обґрунтування неможливості прибути на виклик слідчого судді, що остання не мала змоги придбати квитки на потяг чи автобус (про що зазначала в клопотанням про відкладення), оскільки жодні труднощі із придбанням проїзних документів в даному напрямку немає, крім того, за твердженням самої підозрюваної, в судове засідання вона прибула на автомобілі, який напередодні переоформила на свого чоловіка. Твердження ОСОБА_16 про те, що вона переоформила власне майно на чоловіка у зв`язку із поганими взаємовідносинами в родині, з чоловіком не спілкується та не має можливості залишати із ним дітей, слідчий суддя вважає сумнівними. Так, як встановлено в судовому засіданні, за повідомленням самої підозрюваної, вона з дітьми фактично проживає в квартирі, яку переоформила на чоловіка, прибула в судове засідання на автомобілі, який переоформила на чоловіка. Крім того, як стверджує підозрювана, такі відносини із чоловіком тривають вже принаймні півтора року, проте переоформлювати майно вона почала після повідомленняпро підозру у вчиненні кримінального правопорушення, санкція за який передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна та після ініціювання прокурором питання про арешт такого майна, на розгляд якого підозрювана також не з`явилась. В судовому засіданні з розгляду даного клопотання підозрювана також повідомила про відсутність намірів і в подальшому з`являтись на виклики слідчого, слідчих суддів.
Також слідчий суддя вважає наявними такі ризики, як можливість ОСОБА_7 незаконно впливати на інших підозрюваних у кримінальному провадженні, оскільки підозрюваній відомий ОСОБА_11 , який є підозрюваним у цьому провадженні, з яким ОСОБА_7 перебуває у договірних відносинах і у співучасті з яким, вчинялись інкриміновані кримінальні правопорушення; можливість знищити, сховати або спотворити будь-які документи, оскільки станом на теперішній час не встановлені усі місця зберігання предметів та документів, що можуть бути використані, як речові докази, а також не встановлені всі причетні особи до вчинення вказаних кримінальних правопорушень.
Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання прокурора.
Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.
Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду, в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 та відомості про її особу, в їх сукупності.
З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваною процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.
На підставі зазначеного, слідчим суддею були враховані обставини справи, в сукупності з особою підозрюваної, які вказують на можливість останньої вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів апеляційного суду, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваної, тяжкістю злочинів та їх наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим немає.
Таке обмеження права ОСОБА_7 на свободу, не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.
Доводи сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не доведено, а слідчим суддею не встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих злочинів, наявність ризиків неправомірної поведінки підозрюваної, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Erdagozv. Turkeyп. 51).
Проте, у практиці ЄСПЛ відсутній універсальний підхід, за якого підозра вважається обґрунтованою. Це визначається конкретними обставинами (рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», п.32; «Merabishvili v. Georgia», п.184), а також пов`язується зі ступенем суспільної небезпечності діяння.
Суди мають вивчати всі факти, що свідчать про наявність чи відсутність справжнього публічного інтересу, що виправдовує (з урахуванням принципу презумпції невинуватості) обмеження права на свободу, та викладати їх у своїх рішеннях про відмову у звільненні особи з-під варти (рішення у справі «Labita v. Italy», пп.152153).
Стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
Обґрунтованість підозри може встановлюватися тільки щодо діяння, яке підпадає під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність.
Обґрунтованість підозри не може встановлюватися in abstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами в кримінальному провадженні.
Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Стандарт доказування «обґрунтована підозра» має динамічний характер, тобто з плином часу така підозра в учиненні кримінального правопорушення не може бути самостійною підставою для продовжування обмеження прав особи, мають бути наведені відповідні й достатні підстави (ризики), підкріплені доказами.
Таким чином колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для обрання такого запобіжного заходу, оскільки вони в сукупності можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальні правопорушення.
При цьому, колегією суддів враховуються дані, які характеризують особу підозрюваної, зокрема і ті, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, тобто передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини. Однак з урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування щодо останньої більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.
Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено, а також не встановлено колегією суддів під час перегляду оскаржуваної ухвали.
При цьому, застосувавши до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в порядку передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України визначив альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, з урахуванням вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, даних про особу підозрюваної, обставин вчинення кримінальних правопорушень, їх тяжкість, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні та визначив заставу у межах 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 454 000 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків. Такий розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Атому слідчий суддя правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України, тому підстав вважати, що він є непомірним для підозрюваної з урахуванням обставин кримінального правопорушення, яке розслідується колегія суддів не вбачає.
На переконання колегії суддів, такий розмір застави на даній стадії досудового розслідування є співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та виконання нею обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваній іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга, з доповненнями захисника, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 184, 193, 194, 309, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 листопада 2021 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4