Справа № 729/939/21
1-кп/729/114/21 р.
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

20 жовтня 2021 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:
судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця кримінальне провадження № 120 212 754 000 001 39 від 07.08.2021 року за обвинуваченням,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари, Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, учасника бойових дій, зі слів має неповнолітнього сина, засуджений 05.03.2021 року Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч.2 ст.389 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , 05.03.2021 засуджений Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, на виконання вироку суду 15.04.2021 взятий на облік Бобровицьким районним сектором філії ДУ «Центр пробації» Чернігівської області Міністерства юстиції України.
15.04.2021 ОСОБА_3 під підпис ознайомлений із порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт та попереджений про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України, у разі ухилення від відбування громадських робіт. Цього ж дня ОСОБА_3 видано направлення до КП «Міськдобробут» для подальшого відпрацювання 200 (двохсот) годин громадських робіт.
Наказом КП «Міськдобробут» № 02 від 16.04.2021 року засудженого ОСОБА_3 прийнято для відбування покарання у вигляді громадських робіт починаючи з 19.04.2021 року.
01.06.2021 року КП «Міськдобробут» було складено графік робіт на відпрацювання у червні місяці 2021 року ОСОБА_3 , з 01.06.2021 по 30.06.2021 року, та згідно табелю виходу на роботу засудженого до громадських робіт у червні 2021 року ОСОБА_3 із встановлених 80 годин не відпрацював 24 години, так як в період часу з 22.06.2021 по 30.06.2021 для відбування покарання не з`являвся та про причини неявки не повідомляв.
01.07.2021 року КП «Міськдобробут» було складено графік робіт на відпрацювання у липні місяці 2021 року ОСОБА_3 , з 01.07.2021 по 29.07.2021 (куди були включені невідпрацьовані у червні 24 години), та згідно табелю виходу на роботу засудженого до громадських робіт у липні 2021 року ОСОБА_3 не відпрацював 76 години, так як починаючи з 05.07.2021 останній взагалі не з`являвся до КП «Міськдобробут» для відпрацювання громадських робіт і про причини неявки не повідомляв.
Будучи ознайомленим з умовами та порядком відбування покарання та будучи попередженим про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України в разі ухилення від відбування покарання, встановленого судом, засуджений ОСОБА_3 умисно ігноруючи, та не додержуючись встановлених умов та порядку відбування покарання, не виконуючи встановлених обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 37 КВК України, діючи умисно, з метою ухилення від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт, не з`явився для відпрацювання громадських робіт у період з 22.06.2021 року по 30.06.2021 року, та у період з 05.07.2021 року по 29.07.2021 року, без поважних причин, в тому числі більше двох разів впродовж місяця.
Під час перебування на обліку в Бобровицькому районному секторі філії ДУ «Центр пробації» Чернігівської області Міністерства юстиції України ОСОБА_3 систематично порушував вимоги, встановлені ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, відповідно до яких засуджений зобов`язаний додержуватися встановлених відповідно до закону порядку та умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для нього об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про причину неявки, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації.
Згідно з ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, є ухиленням від громадських робіт і така поведінка свідчить про те, що засуджений ОСОБА_3 навмисно ігнорує покладені на нього судом зобов`язання та систематично, цілеспрямовано ухиляється від відбування покарання, встановленого судом, у вигляді 200 годин громадських робіт.
Станом на 04.08.2021 засуджений ОСОБА_3 відпрацював в КП «Міськдобробут», згідно графіків відпрацювання, 124 години громадських робіт, а не відбута частина покарання у вигляді 200 годин громадських робіт складає 76 годин.
Виконуючи вищевказані дії, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді дискредитації правосуддя та авторитету правоохоронних органів, та бажаючи настання таких наслідків, діючи з прямим умислом, направленим на невиконання обов`язку відпрацювати на громадських роботах необхідну кількість годин, визначених вироком суду, не вийшовши більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, безпідставно ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, дав показання про те, що він дійсно, будучи засудженим Бобровицьким районним судом, без поважних причин не відпрацював призначені йому громадські роботи в кількості 76 годин. У скоєному щиро розкаявся, засудив свій вчинок, готовий нести покарання. На даний час громадські роботи ним відпрацьовані.
Не дивлячись на те, що обвинувачений визнав себе винуватим, його вина у вчиненні вищеописаного кримінального проступку повністю підтверджується дослідженими доказами, зокрема:
показаннями свідка ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні повідомила, що вона є інспектором Ніжинського районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області. На виконанні у неї знаходилася справа обвинуваченого. Вона роз`яснила обвинуваченому його права та обов`язки, ознайомила з наслідками невиконання громадських робіт. Обвинувачений все зрозумів та письмово про це засвідчив. Звертає увагу, що наслідки про невиконання громадських робіт обвинуваченому нею роз`яснювалися неодноразово. Причини для невідбуття вказаних робіт обвинувачений постійно зазначав видумані ним причини: хвороба та перебування на роботі. Жодного разу будь-яких документів, які підтверджували б поважність неявки, до органу пробації не надав. Нею роз`яснювалися наслідки їх невиконання, також, особисто вона йому роз`яснювала, що він може бути засуджений за ухилення від виконання робіт. На переконання свідка, обвинувачений умисно ухилявся від виконання робіт. На даний час громадські роботи ним відпрацьовані.
Крім того, судом встановлено, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, підтверджується іншими дослідженими в ході судового розгляду наступними доказами, а саме:
поданням інспектора Бобровицького РС філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_5 про направлення матеріалів стосовно ОСОБА_3 до ВП № 2 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області для вирішення питання про притягнення його до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у виді 200 годин громадських робіт та витягом з ЄРДР за № 120 212 754 000 001 39 від 07.08.2021 року з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 389 КК України;
вимогою про судимість, із якої вбачається, що ОСОБА_3 був засуджений 05.03.2021 року Бобровицьким районним судом за ч.2 ст. 125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт;
протоколом тимчасового доступу до речей та документів та протоколом опису документів від 25.08.2021 року з яких вбачається, що 25.08.2021 року Бобровицьким РС філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області на підставі ухвали слідчого судді Бобровицького районного суду Чернігівської області від 19 серпня 2021 року надані копії документів, які містяться в особовій справі на засудженого Бобровицьким районним судом ОСОБА_3 , а саме: розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили; вирок Бобровицького районного суду від 05 березня 2021 року; виклик до уповноваженого органу з питань пробації; підписка ОСОБА_3 про ознайомлення ним з порядком та умовами відбуття покарання у виді громадських робіт з роз`ясненням наслідків ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт; анкета;
наказом № 02 від 16 квітня 2021 року КП "Міськдобробут" про прийняття засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного вироком суду покарання у виді 200 годин громадських робіт з 19 квітня 2021 року згідно направлення Бобровицького РС;
повідомленням КП "Міськдобробут" про те, що засуджений ОСОБА_3 до КП "Міськдобпробут" з 19.04.2021 року для складання графіку та відбування покарання не з`явився по невідомим причинам;
графіками, складеними КП "Міськдобробу" на відпрацювання у квітні, травні, червні, липні місяці ОСОБА_3 громадських робіт;
табелями виходу на роботу засудженого у квітні, травні, червні, липні 2021 року з яких видно, що останній відпрацював у квітні 12 годин, у травні 48 годин, червні 56 годин, у липні 8 годин громадських робіт;
актом перевірки виконання судового рішення щодо засудженого ОСОБА_3 від 06.07.2021 року, складеного інспектором Бобровицького РС філії ДУ "Центр пробації" ОСОБА_5 , яким встановлено, що 06.07.2021 року ОСОБА_3 для відбування громадських робіт згідно графіку в КП "Міськдобробут" не прибув, про свою відсутність нікого не повідомив;
попередженням винесеним ОСОБА_3 про притягнення його до кримінальної відповідальності;
письмовим поясненням від 04.08.2021 року, де ОСОБА_3 повідомляє про те, що з 22.06.2021 року він не відбуває громадські роботи згідно графіку, оскільки перебував в ці дні на роботі, працівників пробації про це не попереджав, з 05.07.2021 року по 04.08.2021 року на відпрацювання не з`являвся за станом здоров`я, але надати підтверджуючи документи не може. Про свою хворобу працівників пробації не повідомляв;
актом про відмову у підписанні документів від 21.04.2021 року, де ОСОБА_3 відмовляється надати пояснення стосовно поважності причин неявки для відбування громадських робіт та відмовляється підписати письмове попередження про притягнення його до кримінальної відповідальності за порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт;
повідомленням Ніжинського РС №2 філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області про те, що засуджений ОСОБА_3 відпрацював 200 годин громадських робіт у КП "Міськдобробут" та знятий з обліку Ніжинського РС № 2 філії ДУ "Центр пробації" з 17.09.2021.
У відповідності до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Оцінюючи здобуті в кримінальному провадженні та безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази суд вважає, що вищевикладені докази встановлюють факти, які мають значення для кримінального провадження, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні та отримані у порядку, встановленому КПК України. Досліджені документи є процесуальними джерелами доказів відповідно до вимог частини 2 ст. 84 КПК України, отримані в порядку, передбаченому КПК України.
Зазначені докази не викликають сумнівів у своїй достовірності, і в своїй сукупності є достатніми та взаємопов`язаними між собою.
Стаття 40 КВК визначає відповідальність засуджених до покарання у виді громадських робіт. Ухилення від відбування громадських робіт, коли їх невиконання відбувається за відсутності для цього поважних причин, є кримінальним правопорушенням проти правосуддя, передбаченим ч. 2 ст. 389 КК.
Ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт згідно з ч. 3 ст. 40 КВК є: систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження; невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.
Форми (способи) ухилення від покарання можуть бути різними і залежать передусім від того виду покарання, який призначений вироком. При цьому слід ураховувати, що, будучи бездіяльністю за своєю юридичною природою, ухилення від покарання з боку фактичного його виразу може виявлятися в пасивній (наприклад, нез`явлення до місця відбування громадських робіт) поведінці особи, спрямованій на ухилення від покарання. Це діяння є лише способом (формою) такого ухилення, яке полягає в невиконанні засудженим обов`язку відбути (виконати) покарання, призначеного йому вироком суду.
Об`єктивно з`ясувавши обставини, підтверджені доказами, що досліджені у процесі судового розгляду і оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України і його дії вірно кваліфіковані за вказаною статтею, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, оскільки він будучи засудженим до покарання у виді громадських робіт, та будучи попередженим про можливість притягнення його до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, повинен був дотримуватися встановлених законодавством умов та порядку відбування покарання, діючи з прямим умислом, не маючи поважних причин, що фактично позбавляють його можливості прибути для відпрацювання громадських робіт, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, не прибув для відбуття покарання у вигляді громадських робіт більше двох разів протягом місяця без поважних причин, чим ухилився від відбування вказаного покарання у виді громадських робіт.
Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Підстав для ухвалення виправдувального вироку, судом не встановлено.
Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.
Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" (в редакції Постанови Верховного Суду №11 від 6 листопада 2009 р.), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України (2341-14) стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень.
У судовому засіданні обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення, щиро розкаявся, жалкує про вчинене, негативно оцінює свій вчинок, виправив ситуацію, що склалася, відпрацювавши тим самим громадські роботи, демонструє готовність понести заслужене покарання.
Враховуючи наведені обставини, суд відповідно до ст. 66 КК України визнає щире каяття обвинуваченого обставиною, що пом`якшує його покарання.
Обставин відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення згідно ст.12 КК України, особу винного, який раніше судимий, його позитивну характеристику за місцем проживання, на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, обставину, що пом`якшує його покарання щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, на момент розгляду кримінального провадження в суді відбув повністю покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді громадських робіт, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому, передбачене санкцією ч.2 ст. 389 КК України у виді обмеження волі.
Враховуючи наведені обставини, а саме його позитивну характеристику, щире каяття, поведінку в судовому засіданні, негативне ставлення до вчиненого, відпрацював громадські роботи, має неповнолітню дитину, є учасником бойових дій, які істотно знижують ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння обвинуваченим, вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст.75 КК України та звільненням його від відбування призначеного покарання з випробуванням та визначенням іспитового строку, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Підстави для незастосування зазначеного покарання відсутні.
Запобіжний захід не обирати.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати, речові докази відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.2 ст. 389 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міру запобіжного заходу не обирати.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1