Справа № 152/150/21
Провадження №11-кп/801/1074/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 в режимі
відеоконференції,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження № 0000008 від 20.01.2021 за апеляційною скаргою з доповненнями прокурора ОСОБА_9 на вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 25.06.2021, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, неодноразово судимого, востаннє 20.05.2021 Чернівецьким районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, ст. 71 КК України до чотирьох років трьох місяців позбавлення волі,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком та за вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 20.05.2021, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту затримання 27.01.2021.
В строк відбування покарання ОСОБА_7 зараховано покарання, частково відбуте ним за попереднім вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 20.05.2021, з 27.01.2021 по 25.06.2021.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено без змін.
Речові докази: гроші в сумі 320 грн залишено у власності потерпілого ОСОБА_10 .

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 20.01.2021 о 15.00 год, перебуваючи поблизу магазину, що розташований в АДРЕСА_2 , побачив поряд із магазином автомобіль «HONDA CIVIC», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 . Підійшовши до автомобіля «HONDA CIVIC», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_7 через скло побачив в середині автомобіля на панелі гроші у сумі 400 грн, після чого у нього виник умисел на вчинення крадіжки.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), ОСОБА_7 підійшов до автомобіля «HONDA CIVIC», державний номерний знак НОМЕР_1 , та, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, настання негативних наслідків та бажаючи їх настання, відчинив незамкнені на ключ водійські двері вищевказаного автомобіля та проник в середину автомобіля, де викрав гроші у сумі 400 гривень, які перебували на панелі автомобіля, після чого із місця події зник та викраденим розпорядився на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_7 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_10 на суму 400 грн.
Прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок та постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком та за вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 20.05.2021, призначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання рахувати моменту постановлення оскаржуваного вироку. В строк відбування покарання зарахувати покарання, частково відбуте ним за попереднім вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 20.05.2021, з 27.01.2021 по 25.06.2021.
Вказує на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону в частині визначення початку строку відбування покарання. Строк перебування під вартою ОСОБА_7 має бути зарахований як частина відбутого покарання за попереднім вироком.
Заслухавши доповідача, виступ прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з доповненнями, обвинуваченого та його захисника, які поклались на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга з доповненнями підлягає задоволенню.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які досліджувалися в порядку, визначеному ч. 3 ст.349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України.
За встановлених судом фактичних обставин кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище - є вірною.
Доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність є слушними.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» та п. 29 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» акцентовано увагу судів на необхідності точного виконання вимог закону про зміст резолютивної частини обвинувального вироку, яка повинна бути викладена чітко та ясно, щоб при виконанні вироку не виникало сумнівів щодо виду та розміру покарання, призначеного судом, та змісту інших рішень, викладених у цій частині вироку.
Проте, наведені вимоги залишились поза увагою Шаргородського районного суду Вінницької області у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 .
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України строк попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі зараховується судом до строку покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 в період з 27.01.2021 перебував під вартою в рамках попереднього кримінального провадження, в якому його засуджено вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 20.05.2021 за ч.1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці.
Разом із цим, відповідно до вироку Чернівецького районного суду Вінницької області від 20.05.2021 ОСОБА_7 строк відбування покарання слід відраховувати з моменту взяття під варту, а саме з 27.01.2021.
З наведеного вбачається, що строк з 27.01.2021 по 25.06.2021 є частиною відбутого ОСОБА_7 покарання за попереднім вироком, а не строком попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні, оскільки в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_7 запобіжний захід не обирався.
За таких обставин, Шаргородський районний суд Вінницької області повинен був зарахувати строк з 27.01.2021 по 25.06.2021 як частину відбутого покарання за попереднім вироком, а не зараховувати його відповідно до ст.72 КК України в строк відбування покарання в якості строку попереднього ув`язнення.
Окрім того, судом безпідставно залишено без змін запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили, адже з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 запобіжний захід в межах даного провадження не обирався.
Таким чином при ухваленні вироку щодо ОСОБА_7 Шаргородський районний суд Вінницької області неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що відповідно до ст.ст. 409, 413 КПК України є підставою для скасування вироку.
Керуючись ст. 405, 407, 409, 410, 413, 420 КПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора з доповненнями задовольнити.
Вирок Шаргородського районного суду Вінницької області від 25.06.2021 щодо ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України скасувати в частині призначеного покарання.
Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком та за вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 20.05.2021, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати моменту постановлення вироку Шаргородського районного суду Вінницької області від 25.06.2021.
В строк відбування покарання ОСОБА_7 зарахувати покарання, частково відбуте ним за попереднім вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 20.05.2021, з 27.01.2021 по 25.06.2021.
Виключити з резолютивної частини вироку вказівку про залишення без змін запобіжного заходу ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили.
Врешті вирок залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, з моменту отримання його копії.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4