Справа № 212/2881/20
У Х В А Л А
про скасування арешту

11 листопада 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження №0001449 від 30.07.2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Братське Петрівського району Кіровоградської області, громадянин України, одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ

09 листопада 2021 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає АДРЕСА_2 , про скасування арешту майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що в межах вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді накладено арешт на автомобіль «Hyundai sonata», р.н. НОМЕР_1 , 2003 року випуску, синього кольору, свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 , видане 27.12.2017 Центр 1243, що належить ОСОБА_5 , зареєстрована: АДРЕСА_3 . Фактично власник автомобіля позбавлений можливості володіти, користуватися, розпоряджатися автомобілем та використовувати його у своїй господарській діяльності.

Досудове розслідування завершено та обвинуваченому ОСОБА_3 вручено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності від 16 вересня 2021 року. У межах кримінального провадження органами досудового розслідування були проведені всі необхідні експертизи щодо арештованого майна.

Заявник вважає, що на даний час відпала необхідність у подальшому накладенні арешту, оскільки кримінальне провадження направлено до суду для здійснення судового розгляду. Автомобіль в подальшому вже не потрібний слідству, а тому фактично автомобіль стоiть без потреби.

На думку заявника подальше перебування автомобіля під арештом не відповідає принципу справедливого балансу, відповідно до якого будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном має враховувати загальний інтерес суспільства, з одного боку, та вимоги щодо захисту основоположних прав конкретної особи, з іншого боку. Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Зважаючи на вищевикладене, а саме те, що потреба у подальшому арешті на автомобіль відпала, ОСОБА_6 звернулася до суду із клопотанням про скасування арешту на вказане майно.

За приписами ч. 2 ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників судового засідання, судом встановлено наступне.

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області по справі №216/4171/18 від 06.08.2021 було задоволено клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_8 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0001449 від 30 липня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Так, вищевказаною ухвалою слідчого судді було накладено арешт на автомобіль «Hyundai sonata», р.н. НОМЕР_1 , 2003 року випуску, синього кольору, свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 , видане 27.12.2017 Центр 1243, що належить ОСОБА_9 , зареєстрована: АДРЕСА_3 .

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 вересня 2021 року, кримінальне провадження внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0001449 від 30.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрито. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення діяння, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, звільнити на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Питання про скасування арешту в ухвалі суду від 16 вересня 2021 року не було вирішено.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна с тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до абзацу другого ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частиною 4 статті 174 КПК України, передбачено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відповідно до Постанови № 5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.
З матеріалів ухвали про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності від 16 вересня 2021 року вбачається що органами досудового розслідування було проведено судову експертизу технічного стану арештованого транспортного засобу та проведено судову автотехнічну експертизу.
Велика Палата Верховного Суду у постановах від 31.05.2019 року по справі №372/2904/17-ц та від 30 червня 2020 року по справі № 727/2878/19 зазначила наступні висновки.
Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею першою Першого протоколу до Конвенції. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинно мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.
Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до статті 13 цього міжнародно-правового акта повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.
Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним із способів захисту права власності є гарантована статтею 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.
Спеціальні підстави законного обмеження особи у реалізації права власності передбачені, зокрема, нормами кримінального процесуального закону для виконання завдань кримінального провадження як легітимної мети відповідного втручання у право мирного володіння майном.
Правова природа арешту майна не змінилася і з прийняттям нині чинного КПК України, норми якого більш докладно регламентують мету, підстави й порядок застосування та скасування цього заходу забезпечення кримінального провадження.
Зокрема, згідно зі статтею 170 КПК України завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Зі змісту частини третьої статті 174 КПК України у разі закриття кримінального провадження на стадії досудового розслідування одночасно з винесенням відповідної постанови прокурор зобов`язаний скасувати арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Зазначена норма процесуального права є аналогічною наведеній у частині першій статті 214 КПК України 1960 року.
Питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та нескасованого після закриття слідчим кримінального провадження, за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна вирішує слідчий суддя в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.
Будь-яких доказів, які б свідчили про необхідність подальшого утримання цього майна для виконання завдання кримінального провадження, суду не надано.
Ураховуючи, що по даному кримінальному провадженню закінчено судовий розгляд, суд дійшов висновку, що в подальшому застосуванні арешту на вказаний автомобіль відпала потреба, тому подане клопотання ОСОБА_10 як володільцем майна, клопотання про скасування арешту автомобіля підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст.170, 174 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_4 - задовольнити.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.08.2018 року по справі № 216/4171/18, на автомобіль марки «Hyundai sonata», р.н. НОМЕР_1 , 2003 року випуску, синього кольору, свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 , видане 27.12.2017 Центр 1243, що належить ОСОБА_9 , мешкає: АДРЕСА_1 . - скасувати.

Копію ухвали направити учасникам провадження.

На ухвалу може бути подана апеляція в Дніпровський апеляційний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1