Провадження № 1-кс/524/3040/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2021 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю старшого слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні №0001620 від 26.10.2021 року, -

В С Т А Н О В И В :

Начальник відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0001620 від 26.10.2021 року, яке погоджене з прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_5 .
На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 26.10.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху особами, що керують транспортним засобом.

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 25.10.2021 року близько 06:15 години водій автомобіля Mitsubishi Outlender д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався по вул. Вишнева в с. Карпиха, Кременчуцького в напрямку смт. Семенівка, здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В наслідок ДТП ОСОБА_7 отримав травми у вигляді: різано-рвана рана тім`яної області голови справа, численні забої та зсадини тіла, закритий перелом правої ключиці зі зміщенням.

Протоколом огляду від 25.10.2021 року вилучено велосипед чорного кольору типу «Україна» та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів СПД (смт.Семенівка) відділу поліції № 1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області.

26.10.2021 року даний велосипед визнано речовим доказом.

У ході досудового розслідування встановлено, що даний велосипед належить ОСОБА_7 .

В клопотанні слідчий просить накласти арешт на велосипед чорного кольору типу «Україна», який належить ОСОБА_7 , обґрунтовуючи тим, що у ході досудового розслідування необхідно провести ряд експертних досліджень та необхідних слідчих дій, а саме: експертизу технічного стану транспортного засобу, транспортно-трасологічну, автотехнічну експертизу та інші слідчі дії та експертні дослідження, необхідність в яких виникне під час досудового розслідування.

Відповідно до витяга з ЄДР створено слідчу групу у складі: начальника відділення ОСОБА_4 , старшого слідчого ОСОБА_3 .

Власник майна ОСОБА_7 до судового засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вислухавши думку слідчого, слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходить до наступного.
Пунктом 7 частини 2 ст. 131 КПК України арешт майна віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Після проведення оглядів, речі які були виявлені та вилучені вважаються тимчасово вилученим майном, питання про яке повинно бути вирішено, в результаті його арешту або повернення.

Таким чином, досудовим розслідуванням встановлено, що вищевказані вилучені речі та предмети підшукані, виготовлені, пристосовані, а також використовувалися як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а також зберегли на собі його сліди, що має значення для кримінального провадження і підлягає доказуванню, а відповідно до ст. 84 КПК України є доказами.

Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Відповідно до п. 1 ч. 2 статті 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Внесене слідчим клопотання подане в строки та відповідає вимогам ст. 171 КПК України, додані до клопотання матеріали доводять наявність підстав вважати, що вчинено кримінальне правопорушення. Велосипед чорного кольору типу «Україна», який належить ОСОБА_7 , на який просить накласти арешт слідчий, відповідає критеріям зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України.
Разом з тим, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Додані до клопотання матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, оскільки слідчим призначені експертизи, які на даний час не проведені, також потерпілим отримані тілесні ушкодження, які потребують встановленню ступеня тяжкості, тому слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Задовольняючи клопотання, згідно ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Таким чином, слідчий суддя у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, вважає за необхідне накласти арешт на майно з позбавленням права відчуження, розпорядження та використання, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України, з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 131, 132, 167, 170-175,309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області підполковника поліції ОСОБА_4 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні №0001620 від 26.10.2021 року, задовольнити.

Накласти арешт на велосипед чорного кольору типу «Україна», який належить ОСОБА_7 , вилучений протоколом огляду від 25.10.2021 року, з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання та проведення будь-яких дій, в тому числі ремонтних робіт, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку з метою збереження речових доказів.

Визначити місцем зберігання вилученого велосипеда чорного кольору типу «Україна» майданчик для тимчасового тримання транспортних засобів Сектора поліцейської діяльності смт. Семенівка ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області за адресою: Полтавська обл., смт. Семенівка, вул. Шевченка, 43.

Копію ухвали направити слідчому, прокурору та заінтересованим особам.
Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.
Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1