УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , його представника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 120 211 051 000 019 62 від 04.06.2021,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна звернувся адвокат ОСОБА_4 як представник власника майна ОСОБА_3 , на обґрунтування свого прохання представник зазначив, що ухвалою слідчого судді від 16.06.2021 (справа № 761/20706/21, провадження № 1-кс/761/12362/2021) у кримінальному провадженні № 120 211 051 000 019 62 від 04.06.2021 за ст. 290 КК України накладений арешт на автомобіль «Мерседес Бенс», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

На думку ініціатора клопотання, у подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба через те, що судова експертиза, яка підтвердила підроблення ідентифікаційного номера кузова зазначеного автомобіля, проведена, досудове розслідування триває, остаточне рішення у справі не прийняте, його довіритель, будучи власником арештованого майна, не має відношення до вказаного злочину.

У зв`язку з цим, на думку представника власника майна, подальше перебування автомобіля під арештом не є виправданим та порушує право власності ОСОБА_3 .

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив його задовольнити з наведених у клопотанні підстав, вважав, що відпала потреба для тримання вказаного транспортного засобу під арештом.

Дізнавач Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду, до суду не прибув, про навність поважної причини неявки суд не повідомив.

Відсутність належним чином повідомленого дізнавача не є перешкодою для розгляду клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, дослідивши надані ними документи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання з огляду на таке.

Завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його використання, перетворення, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, у такому випадку арешт накладається на майно за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Слідчий суддя, вирішуючи питання, чи є майно, щодо якого ініційоване скасування арешту, речовим доказом, враховує, що це майно містить ознаки, передбачені ст. 98 КПК, оскільки до речових доказів кримінально-процесуальний закон серед іншого відносить матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Виходячи з обставин кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, висновку судової експертизи підданий арешту транспортний засіб містить на собі сліди кримінального правопорушення.

Таким чином, і на час розгляду клопотання арештоване майно відповідає вимогам, визначеним п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК арешт майна може бути скасований за клопотанням з-поміж інших власника майна, його представника за умови, що останній доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Отже, вказана процесуальна норма покладає на заявника обов`язок довести наявність тих обставин, які можуть стати підставою для скасування арешту.

Таким чином, ініціатор скасування арешту повинен навести докази того, що на цій стадії розслідування втратив свою актуальність вищезазначений захід забезпечення або ж під час його застосування таке рішення прийняте без урахування певних суттєвих обставин.

Попри зазначене, представником власника майна не наведено переконливих доводів стосовно існування визначених законом факторів.

Слідчий суддя частково погоджується з аргументацією заявника, що рішенням про накладення арешту на майно порушується право власності його довірителя.

У той же час, право власності не є абсолютним, ст. 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

У цьому випадку обмеження права власності гр. ОСОБА_3 відбулося на підставі судового рішення, тобто у спосіб, передбачений законом.

Сукупність наведених фактів, їх правова оцінка приводять до висновку про відсутність передбачених законом підстав для скасування арешту майна.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 170, 174, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту автомобіля «Мерседес_Бенс», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16.06.2021 (справа № 761/20706/21, провадження № 1-кс/761/12362/2021) у кримінальному провадженні № 120 211 051 000 019 62 від 04.06.2021, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1