Справа № 538/1966/21
Провадження № 1-кп/538/195/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2021 року Лохвицький районний суд Полтавської області:
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань кримінальну справу по матеріалах кримінального провадження № 0000310 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Харківці Лохвицького району Полтавської області , громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

зареєстрованого за адресою

АДРЕСА_2 , раніше не судимого, учасник бойових дій (УБД №036765 від

21.10.2015), РНОКПП НОМЕР_1

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Наприкінці липня 2021 року, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, направленим на порушення встановленого законом порядку завірення та використання офіційних документів, порядку документального підтвердження фактів, що мають юридичне значення, будучи обізнаним з порядком отримання посвідчення водія, що є офіційним документом, який надає право на керування транспортними засобами відповідних категорій і видається в установленому законом порядку територіальними Центрами надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, через мережу Інтернет за 7000 гривень, придбав посвідчення водія категорії «А1, А, В, С1, С» серії КВЕ, серійний номер НОМЕР_2 , заповнене на ім`я ОСОБА_4 , та надалі використав завідомо підроблене посвідчення водія у власних цілях. Так, 11.11.2021 року ОСОБА_4 , рухаючись на автомобілі марки «Маzdа», модель «6», державний номерний знак НОМЕР_3 по вулиці Перемоги поруч із районним будинком культури в м. Лохвиця, Миргородського району, Полтавської області, був зупинений працівниками СРПП ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, та під час перевірки документів останній пред`явив посвідчення водія, достовірно знаючи, що воно є підробленим, чим використав завідома підроблений документ. Згідно висновку судово-технічної експертизи документів Полтавського НДЕКЦ СЕ-19/19/117-21/13859-ДД від 23.11.2021, бланк наданого на дослідження посвідчення водія серії та номеру: НОМЕР_4 на пластиковій основі з вихідними типографськими даними «КВЕ №943438 ПК Україна Зам. 20-3230. 2020 р.ІІІ кв.», заповнений на ім`я ОСОБА_4 , не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу. У наданому на дослідження посвідченні: реквізитні дані, захисна сітка, мікродрук, прізвище ім`я по батькові власника, підпис власника, номер посвідчення (зі зворотної сторони в нижньому лівому куті), типографські дані, нанесені термосублімаційним способом із використанням термосублімаційного принтеру; зображення внесені на бланк (дата і місце народження, дата видачі, дата закінчення строку дії, установи, яка видала посвідчення, серія і номер посвідчення (на лицевій стороні), інформація про відкриті категорії, на бланк документа нанесені термодруком за допомогою термопринтера.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, суду пояснив, що в липні 2021 р., коли ще перебував в зоні ООС, в інтернеті випадково побачив оголошення про можливість придбання посвідчення водія, по Вайберу зв`язався з чоловіком, телефон якого був вказаний в оголошенні, той запропонував посвідчення водія з відкритими категоріями А, А1, В, С та С1, та сказав, що для цього необхідно лише надіслати йому копію паспорта, ідентифікаційного коду, фото та особистий підпис. Днів через сім та особа вислала поштою посвідчення водія, яке він і забрав. А на початку листопада, коли керував автомобілем в м. Лохвиця та був запинений працівниками поліції, він пред`явив це посвідчення, а працівники поліції сказали, що воно недійсне. Даних особи, яка відправляла це посвідчення, він не пам`ятає, але посилка була відправлена з м. Одеси.
Обвинувачений не заперечує правильність кваліфікації дій органами досудового розслідування, а також критично ставиться до вчиненого ним кримінального правопорушення та щиро розкаюється у вчиненому.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті в межах висунутого звинувачення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин в межах висунутого звинувачення із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмеживши дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Таким чином, аналізуючи викладене суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документу.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".
Так, суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, та наступні дані про особу винного.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, за місцем проживання характеризується в цілому позитивно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має статус учасника бойових дій.
В судовому засіданні обвинуваченийОСОБА_4 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся. Крім того, сприяв здійсненню досудового розслідування, що підтверджено стороною обвинувачення.

На підставі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального проступку, враховуючи, що за місцем мешкання обвинуваченого відсутні негативні дані на нього, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря- нарколога він не перебуває, тобто враховуючи наведені вище дані про особу обвинуваченого, та наявність пом`якшуючих покарання обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у найменш суворому вигляді та розмірі - у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн.

Така міра покарання, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Саме таке покарання буде співмірним діянню і характеристиці особи.

Цивільний позов не заявлено.
Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Питання щодо процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 394 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.
Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) грн. 96 коп. на відшкодування витрат на проведення експертизи.

Речові докази:

- посвідчення водія серії НОМЕР_5 , що поміщено до сейф пакету № 3906149, і знаходиться в камері зберігання речових доказів ВП № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області - знищити.

- диск "Verbatim DVD-R 4.7 GB 120 min, залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лохвицького
районного суду ОСОБА_1