Справа № 487/1746/19
Провадження № 1-кп/487/99/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2022 року м.Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва, у складі: Головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження внесені до ЄРДР за №0004549, №0000916, відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Новопокровка Краснограврдійського району АРК, українця, громадянина України, має середньо-спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-19.07.2019 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.185 КК України до одного року позбавлення волі на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на один рік

обвинуваченого у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.357 КК України

сторони та інші учасники кримінального провадження

прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4

потерпілі: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисник: ОСОБА_8

обвинувачений: ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним.
22.12.2018 року, приблизно о 21-00 годині, більш точний час в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за скоєння корисливого злочину проти власності, знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , де побачив ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, при цьому у ОСОБА_3 виник злочинний корисливий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , представився ОСОБА_6 працівником поліції та став робити зауваження, з приводу його перебування у стані сп`яніння, одночасно вказавши, що складе відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

Після того, як ОСОБА_6 відмовився передавати грошові кошти, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, наніс один удар лівою рукою в область голови ОСОБА_6 внаслідок чого той упав, при цьому, ОСОБА_3 наніс ще два удари рукою в область голови потерпілого.

Подолавши супротив ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , відкрито, діставши з кишені штанів, заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_6 у розмірі 3000 грн.

Після чого, утримуючи викрадене при собі, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення (злочину) зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 3000 грн..

Крім того, 06.02.2019 року, близько 20-00 години, більш точний час в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_3 , знаходилися у салоні маршрутного таксі №3, що прямувало з району мікрорайону Варварівка до Центрального ринку у м.Миколаєві, де побачив потерпілого ОСОБА_5 , який через портативну колонку «Sven», гучно слухав музику. При цьому у ОСОБА_3 виник злочинний корисливий умисел на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , під приводом зауваження, щодо гучно граючої музики, спровокував сварку з ОСОБА_5 , в ході якої, шляхом ривка, заволодів портативною колонкою «Sven», вартістю 1000 грн., яка знаходилася в руках потерпілого.

В подальшому, близько 20-45 годин, більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_5 перебували на зупинці громадського транспорту «Центральний ринок» у м.Миколаєві, де продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 запропонував потерпілому пройти до Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області, під приводом вирішення їх словесного конфлікту, на що ОСОБА_5 дав свою згоду.

Перебуваючи біля в`їзду до автопарку, в районі будинку 1-а по вул.Морехідній у м.Миколаєві, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, з метою подолання спротиву потерпілого, наніс ОСОБА_5 , не менше двох ударів кулаком лівої руки в праву сторону обличчя, тим самим спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді синця правого ока та поверхневої рани верхньої губи справа, що за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, після чого ОСОБА_5 упав.

При цьому, ОСОБА_3 шляхом ривка, заволодів належним потерпілому мобільним телефоном «Huawei Y5», вартістю 2800 грн..

Після чого ОСОБА_3 , з місця скоєння кримінального правопорушення (злочину) зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3800 грн.

Крім того, 18.10.2021 року близько 18-00 години, більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_3 перебуваючи вдома у ОСОБА_7 , за адресою вул.Корабелів, 15 у м.Миколаєві, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої, з належної їй сумки, з метою вчинення незаконних дій із документом, таємно викрав банківську платіжну карту № НОМЕР_1 , власником якої є АТ КБ «Приватбанк», яка у відповідності до ст.1 Закону України «Про інформацію» №2657-ХІІ від 02.10.1992 року, п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» №2346-ІІІ від 05.04.2001 року є офіційним документом, та перебувала у користуванні ОСОБА_7 ..

В подальшому, ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів, утримуючи викрадену банківську карту при собі, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим офіційним документом на власний розсуд.

Крім того, 18.10.2021 року, близько 19-30 години, ОСОБА_3 , будучи раніше судимим, за скоєння корисливого злочину проти власності, перебуваючи біля будинку 20/5 по вул.Сидорчука у м.Миколаєві, зустрівся з ОСОБА_9 якій, реалізуючи свій злочинний корисливий умисел направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів ОСОБА_7 , передав раніше викрадену банківську платіжну карту № НОМЕР_1 АТ КБ «Приватбанк», вказавши про необхідність зняття грошових коштів з карткового рахунку.

Цього ж дня, у період часу з 19-51 години до 20-04 години, ОСОБА_9 , будучи впевненою, що вказана банківська платіжна карта належить ОСОБА_3 , через банкомати, розташовані за адресами АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , за чотири транзакції зняла грошові кошти у загальній сумі 20200 грн., які передала ОСОБА_3 ..

Отримавши від ОСОБА_9 грошові кошти, ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення (злочину) зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 20200 грн.

Крім того, 19.10.2021 року, близько 01-00 години, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний корисливий умисел направлений на таємне повторне викрадення грошових коштів ОСОБА_7 , попросив ОСОБА_9 повторно зняти грошові кошти з карткового рахунку, використовуючи раніше викрадену банківську платіжну карту № НОМЕР_1 АТ КБ «Приватбанк».

Цього ж дня, о 01-15 годиніи, ОСОБА_9 , будучи впевненою, що вказана банківська платіжна карта належить ОСОБА_3 , через банкомат, розташований за адресою АДРЕСА_5 , зняла грошові кошти у у сумі 3000 грн., які передала ОСОБА_3 ..

Отримавши від ОСОБА_9 грошові кошти, ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення (злочину) зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 3000 грн.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду у загальному розмірі 23200 грн..

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.186, ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України та визнає його винуватим

у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно;

у викраденні офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів;

у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно.

Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , в присутності захисника, встановлені обставини кримінального провадження не оспорював, та беззастережно визнав свою винуватість, у скоєні вказаних кримінальних правопорушень.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , який безпосередньо при допиті під час судового розгляду, пояснив, що у грудні 2018 року, у вечірній час він знаходився на вул.Шосейній у м.Миколаєві, де побачив потерпілого ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. При цьому у нього виник умисел, направлений на заволодіння майном потерпілого. Він представився ОСОБА_6 працівником поліції та став робити зауваження, з приводу його перебування у стані сп`яніння, а потім наніс один удар лівою рукою в область голови потерпілого, а коли той упав, наніс ще два удари рукою в область голови. Після чого з кишені потерпілого забрав 3000 грн..

Викрадені грошові кошти витратив на власні потреби.

Зазначив, що його рідні повністю відшкодували шкоду завдану потерпілому ОСОБА_6 .

Крім того, в лютому 2019 року, у вечірній час, він знаходилися у салоні маршрутного таксі №3, що прямувало з району мікрорайону Варварівка до Центрального ринку у м.Миколаєві, де побачив потерпілого ОСОБА_5 , який через портативну колонку «Sven», гучно слухав музику. У нього виник умисел на заволодіння майном потерпілого. Він став робити зауваження щодо гучно граючої музики, після чого, з рук ОСОБА_5 вихопив колонку.

Після того, як вони вийшли з маршрутки, він разом з потерпілим пішов в напрямку автопарку по вул.Мореходній у м.Миколаєві, де з метою заволодіння майном, наніс два удари рукою в голову ОСОБА_5 , від яких той упав. При цьому він вирвав з руки потерпілого мобільний телефон «Huawei Y5». Утримуючи при собі колонку та мобільний телефон, він покинув місце скоєння злочину.

Вказав, що викрадені речі віддав своїм знайомим.

Крім того, 18.10.2021 року близько 18-00 години, перебуваючи вдома у ОСОБА_7 , за адресою вул.Корабелів, 15 у м.Миколаєві, він з метою зняття грошових коштів, таємно, з сумки потерпілої викрав платіжну банківську картку, з якою знаходився аркуш паперу з записаним пін-кодом.

Цього ж дня о приблизно о 19-30 годині, він зустрівся зі своєю знайомою ОСОБА_9 , якій передав карту, та попросив зняти грошові кошти. ОСОБА_9 будучи впевненою, що це його власна карта, за її допомогою зняла 20200 грн., які передала йому.

19.10.2021 року, він знову передав карту ОСОБА_9 яка зняла 3000 грн. у банкоматі, які передала йому.

Вказав, що викрадені грошові кошти використав на власні потреби.

У скоєному щиро розкаявся.

Покази обвинуваченого, щодо обставин вчинення ним кримінальних правопорушень повністю узгоджуються з наданими стороною обвинувачення та дослідженими судом письмовими доказами по справі.

Протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.02.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_5 повідомив оперуповноваженого ВКП Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області про факт відкритого заволодіння невстановленою особою, з застосуванням фізичного насильства, його майном, а саме мобільним телефоном «Huawei Y5» та портативною колонкою «Sven», загальною вартістю 4000 грн., що мав місце 06.02.2019 року близько 22-00 години в районі будинку 1/а по вул.Морехідній у м.Миколаєві (Том 2 арк.2).

Копіями товарних чеків №31341 та №39681 від 30.01.2019 року, щодо придбання ОСОБА_5 , викраденого майна, а саме мобільним телефоном «Huawei Y5» та портативною колонкою «Sven» (Том 2 арк.3,4).

Висновком судово-медичної експертизи №128 від 14.02.2019 року, відповідно до якого у ОСОБА_5 мають місце тілесні ушкодження у вигляді синця правого ока та поверхневої рани верхньої губи справа.

Дані тілесні ушкодження утворилися від не менше ніж двох ударних дій тупим твердим предметом, яким могли бути кулаки рук, ноги та інші, з давністю утворення біля восьми діб до часу огляду..

По ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, що не призвели до короткочасного розладу здоров`я (Том 2 арк.5-6).

Протоколом огляду предмету, складеного слідчим СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області 12.02.2019 року за результатами огляду мобільного телефону «Huawei Y5», добровільно виданого за особистою заявою ОСОБА_10 (Том 2 арк.7,8).

Постановою слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області від 12.02.2019 року мобільного телефону «Huawei Y5» було визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження №0000496 у якості речового доказу (Том 2 арк.9).

Протоколом огляду предмету, складеного слідчим СВ Заводського ВП ГУНП у Миколаївській області 18.02.2019 року за результатами огляду портативною колонкою «Sven», добровільно виданого за особистою заявою ОСОБА_11 (Том 2 арк.10,11).

Постановою слідчого СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області від 18.02.2019 року портативну колонку «Sven» було визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження №0000496 у якості речового доказу (Том 2 арк.12).

Відповідно до особистої розписки, 20.02.2019 року, речові докази у кримінальному провадженні, а саме мобільний телефон «Huawei Y5» та портативна колонка «Sven», були передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 (Том 2 арк.13).

Протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 22.10.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_7 повідомила слідчого СВ МРУП ГУНП у Миколаївській області про факт викрадення належної їй банківської карти АТ КБ «Приватбанк» та зняття грошових коштів з банківського рахунку у розмірі 21012 грн., що мав місце 18.10.2021 року (Том 2 арк.18).

Випискою по особовому рахунку ОСОБА_7 НОМЕР_2 за 18.10.20121 року, щодо здійснення чотирьох транзакцій по зняттю грошових коштів 20200 грн. (Том 2 арк.19)

Протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 16.11.2021 року, складеним Дізнавачем СД МРУП ГУНП у Миколаївській області, за результатами, вилучення у АТ КБ «Приватбанк» інформації, що становить банківську таємницю, а саме руху грошових коштів по особовому рахунку ОСОБА_7 НОМЕР_1 .

Доступ до документів, що становлять банківську таємницю було надано органу досудового розсліджування на підставі Ухвали слідчого судді від 04.11.2021 року (справа №487/7643/21 провадження №1-кс/487/6232/21) (Том 2 арк.28-32)

Протоколом огляду документів з додатком до нього, складеним дізнавачем СД Миколаївського РУП ГУНП у Миколаївській області 17.11.2021 року, відповідно до якого, під час проведення вказаної слідчої дії, було оглянуто CD-R диск, з інформацією отриманою відповідно до Протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 16.11.2021 року.

При огляді CD-R диску, було відтворено файловий документ, щодо інформації про рух грошових коштів по особовому рахунку ОСОБА_7 НОМЕР_1 , відповідно до якого було зафіксовано чотирьох транзакцій по зняттю грошових коштів 18.10.2021 року у банкоматах, розташованих за адресами АДРЕСА_6 та однієї транзакції 19.10.2021 року у банкоматі розташованому за адресою АДРЕСА_5 ..

При відкритті файлу під назвою «фото 516875_6867», було відтворено фотографії жінки, при здійсненні операцій по зняттю грошових крштів у банкоматах (Том 2 арк.33-43).

Постановою дізнавача СД МРУП ГУНП в Миколаївській області від 17.11.2021 року CD-R диск було визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження №0000916 у якості речового доказу (Том 2 арк.44).

Обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 за положеннями п.1 ч.1 ст.66 КК України є щире каяття у вчиненому злочині

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Вирішуючи питання, щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд виходить з загальних засад призначення покарання, з урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопоорушень, особи обвинуваченого та обставини, що пом`якшує покарання.

При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, викладеній у справі «Езех і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09.10.2003 року, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Так ОСОБА_3 , з урахуванням приписів ст..12 КК України, вчинено кримінальний проступок, нетяжкий та тяжкий злочини.

Обвинувачений раніше засуджувався за корисливий злочин проти власності, кримінальні правопорушення за ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України вчинив у період іспитового строку призначеного за вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 19.07.2019 року, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» ММР не перебуває.

Відповідно до положень ст..65 КК України, виходячи з принципів законності, справедливості та вимог, щодо індивідуалізації та достатності покарання для виправлення засудженого та запобігання скоєнню ним нових злочинів, з врахуванням вищезазначених обставин, суд при обрані виду та міри покарання, вважає за необхідне та достатнє призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України та у вигляді обмеження волі у межах санкції ч.1 ст.357 КК України.

При визначені ОСОБА_3 остаточного покарання, з врахуванням його засудження за вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 19.07.2019 року суд виходить з наступного.

Так за вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 19.07.2019 року обвинуваченого було засуджено за ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді одного року позбавлення волі на підставі ст.75 КК України зі звільненням від призначеного покарання строком на один рік. Вирок набрав законної сили 20.08.2019 року.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 02.08.2020 року було відмовлено у задоволенні клопотання в.о. начальника Центрального РВ філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області про звільнення ОСОБА_3 від покарання по кінцю випробувального терміну, за вказаним вироком суду.

Виходячи з приписів кримінального закону правила призначення покарання, передбачені ч. 4 ст. 70 КК, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Призначення покарання за сукупністю вироків застосовується у випадках, коли засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин. У цьому разі суд відповідно до ч. 1 ст. 71 КК до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При складанні покарань у порядку ч. 1 ст. 71 КК остаточне покарання має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 25 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі, коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 цього Кодексу.

Таким чином, при призначенні ОСОБА_3 покарання, за даним вироком, слід застосувати положення ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч.2 ст.186 КК України та ч.2 ст.185 КК України за вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 19.07.2019 року, з застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185 та ч.1 ст.357 КК України, та остаточного покарання за правилами ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

У кримінальному проваджені процесуальні витрати, визначені положенням ст..118 КПК України відсутні.

Питання, щодо речових доказів слід вирішити з урахуванням положень ст.. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.2,7,368,369,373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.357 КК України та призначити йому покарання:

за ч.2 ст.186 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, до призначеного покарання шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 19.07.2019 року, більш суворим - призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі;

за ч.2 ст.185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі

за ч.1 ст.357 КК України у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за Вироком Заводського районного суду м.Миколаєва від 19.07.2019 року і остаточно призначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у вигляді чотирьох років восьми місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Відповідно до положень ч.5 ст..72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з моменту його затримання з 29 листопада 2021 року до набрання вироком законної сили.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередньо обраним тримання під вартою.

Речові докази по справі - мобільний телефон «Huawei Y5» та портативну колонку «Sven», які перебувають на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_12 залишити у його розпорядженні.

Речовий доказ у справі СD-R диск з відеозаписом №3240470-ВБ залишити у матеріалах справи №487/1746/19.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1