Справа №712/863/21
Провадження №1-кп/712/326/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2022 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003728 від 01.11.2020, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого за адресою: с. Лисича Балка, Катеринопільського району, Черкаської області, строком на 60 днів. Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого злочину, з метою запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, прокурор просив продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Наявність ризиків підтверджується також тим, що обвинувачений немає стійких соціальних зв`язків, оскільки є громадянином іншої держави, а саме Лівії, тому не зважаючи на судовий розгляд може покинути територію України.
Обвинувачений в судовому засіданні заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді арешту, та зазначив, що нині зі своєю дівчиною проживає у її сім`ї в с.Лисича Балка Катеринопільського району Черкаської області, там допомагає по польовим роботам. Обвинувачений вказав, що змінив місце свого проживання в цілях безпеки, у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні.
Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, зазначивши, що ризики, які були підставою для обрання та продовження запобіжного заходу, нині відсутні, зокрема: свідки обвинувачення у кримінальному провадженні вже допитані; обвинувачений підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті; обвинувачений попросив вибачення у сім`ї потерпілого та відшкодував повністю матеріальну шкоду і частину моральної шкоди; обвинувачений має дівчину в Україні та планує лишитися тут на постійне проживання. Захисник стверджував про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зокрема, запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням раніше визначених обов`язків. ОСОБА_5 належним чином виконує обов`язки перебування на домашньому арешті, покладені на нього ухвалою суду.
Вирішуючи питання стосовно продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 , суд виходить з наступного.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини, наявність постійного місяця роботи або навчання, репутацію, наявність судимостей.
Судом установлено, що строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується 20 березня 2022 року.
Водночас, завершити судове провадження до спливу строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту неможливо.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 виконує обов`язки, покладені на нього ухвалою суду.
Суд враховує, що у кримінальному провадженні допитані свідки сторони обвинувачення; обвинувачений визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та відшкодував частково заподіяну шкоду; обвинувачений виконує свої процесуальні обов`язки щодо явки до суду.
Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Белевитський проти Росії» закріплено «презумпцію зменшення ризиків», згідно якої з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу на початковій стадії розслідування, та те, що обвинувачений своєю процесуальною поведінкою довів відсутність намірів до порушення покладених на нього обов`язків.
У контексті вказаних вище стандартів Європейського суду з прав людини, суд вважає що доводи прокурора відносно того, що лише подальше тримання обвинуваченого під цілодобовим домашнім арештом може забезпечити належну процесуальну поведінку останнього, на даний час не можна вважати належно обґрунтованими, оскільки з огляду на рішення Європейського суду, ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку, і зменшується зі збігом часу (Панченко проти Росії § 106).
Поряд з цим, суд враховує, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту обмежує свободу особи та змушує обвинуваченого відчувати на собі певний тягар заборон.
Крім того, суд зазначає, що у зв`язку з воєнною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан терміном на 30 днів, а також запроваджено заходи правового режиму воєнного стану.
Враховуючи сумлінне та добросовісне, тривале виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, суд дійшов висновку, що продовження застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого; негативно впливає на повноцінне життя обвинуваченого.
Приймаючи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 перебуває під цілодобовим домашнім арештом більше 1 року, з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий, на даний час проживає за адресою: Черкаська область, Катеринопільський район, с. Лисича Балка, з огляду на введення в Україні воєнного стану, суд вважає, що відносно обвинуваченого можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім, та зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризику можливого переховування від суду.
Суд зазначає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, як запобіжного заходу, при якому обвинувачений, обмежуючись у праві на пересування вночі, зберігає можливість перебувати у звичних домашніх умовах, дозволяє одночасно враховувати інтереси держави, обвинуваченого та потерпілого, а потреби судового провадження виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.
Також, суд враховує, що згідно з ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, шляхом застосування відносно обвинуваченого домашнього арешту у нічний час доби строком на шістдесят днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 177, 181, 194, 331 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задовольнити частково.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, а саме з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, строком на 60 днів з 18 березня 2022 року по 17 травня 2022 року, включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- носити електронний засіб контролю;
- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, без дозволу суду;
- утриматись від спілкування з потерпілим, свідками, експертами у кримінальному провадженні.
Роз`яснити обвинуваченому положення ч.5 ст.181 КПК України, а саме, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Копію ухвали направити для виконання Катеринопільському відділенню поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, а також прокурору Черкаської окружної прокуратури для контролю.
Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1