Справа № 346/5450/21
Провадження № 1-кс/346/1007/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянула клопотання слідчого СВ Коломийського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 погодженого з прокурором Коломийської окружної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000368 від 31.10.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 200, ч. 2 ст. 185 КК України про арешт майна.
Суд перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, -
в с т а н о в и в:
Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Слідчий клопотання про арешт майна обґрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 16.09.2021 по 07.10.2021 в АДРЕСА_1 , невідома особа діючи умисно, керуючись корисливими мотивами, шляхом вільного доступу, таємно викрала грошові кошти, які знаходились на банківській картці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , чим спричинила останньому майнову шкоду.

16.09.2021 о 11:01 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні квартири свого товариша ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , скориставшись мобільним телефоном ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , без його відома та дозволу, через встановлений у вказаному мобільному телефоні додаток «Приват24» АТ КБ «Приватбанк», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами потерпілого, що знаходились на його банківському картковому рахунку АТ КБ «Приватбанк», керуючись єдиним злочинним умислом на заволодіння вказаними грошовими коштами, створив підроблене електронне доручення на переказ грошових коштів на загальну суму 300 гривень (комісія банку за виконання операцій становила 5 гривень) із карткового рахунку НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , на належний останньому картковий рахунок № НОМЕР_2 .

Крім того, о 23:06 год. 16.09.2021, о 10:01 год., о 10:03 год., о 15:23 год. о 15:27 год. та о 17:21 год.17.09.2021, о 14:08 год. та о 22:30 год. 18.09.2021, о 11:33 год. 19.09.2021, о 10:26 год. та о 12:50 год. 20.09.2021, о 14:38 год., о 16:59 год. та о 22:03 год. 23.09.2021, о 04:28 год. та о 18:25 год. 28.09.2021, о 03:07 год., о 08:30 год., о 08:34 год., о 13:32 год., о 16:12 год. та о 19:15 год. 03.10.2021, о 20:11 год. 07.10.2021, ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно та повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заволодіння грошовими коштами, маючи доступ до мобільного додатку «Приват 24» АТ КБ «Приватбанк», зареєстрованого на потерпілого ОСОБА_4 , тобто до його банківського карткового рахунку АТ КБ «Приватбанк», створив 23 підроблені електронні доручення на переказ грошових коштів в сумі 15 500 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот) гривень (комісія банку за виконання операції становила 476 гривень 22 копійок) із карткового рахунку НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , на належні останньому карткові рахунки № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 .

Також, в період часу з 16.09.2021 по 07.10.2021, ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні квартири свого товариша ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , де діючи умисно, повторно, таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, скориставшись без відома та без дозволу мобільним телефоном ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , маючи доступ до його банківського карткового рахунку через мобільний додаток «Приват 24» АТ КБ «Приватбанк», шляхом створення підроблених електронних доручень на переказ грошових коштів, вчинив крадіжку грошових коштів у сумі 15 800 (п`ятнадцять тисяч вісімсот) гривень, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

10.11.2021 під час проведення допиту підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останній вказав, що перебуваючи в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 16.09.2021 по 07.10.2021 він, користуючись мобільним телефоном ОСОБА_4 , без його відома, здійснював операції по переведенню грошових коштів через додаток «Приват 24» з банківського рахунку ОСОБА_4 на свої банківські картки № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 .

10.11.2021 від підозрюваного ОСОБА_5 надійшла заява, в якій він добровільно надає банківську картку банку «Монобанк» № НОМЕР_4 в якості речового доказу.

У кримінальному провадженні згадані речі визнано речовими доказами.
Відповідно до вищевказаного, з метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене майно.
Слідчий в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.
ОСОБА_5 подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, не заперечує щодо його задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, які є підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, а також є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб .
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Як вбачається із матеріалів справи, а саме: заяви ОСОБА_5 від 10.11.2021 останній добровільно видав до Коломийського РВП ГУНП банківську картку «Монобанк» № НОМЕР_4 (а.с.31).

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 10.11.2021 року вищевказану банківську картку визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000368.

Відповідно до ч. 5 ст.237 КПК України при огляді слідчий має право вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження.
З урахуванням обґрунтованості правової підстави для арешту майна, передбаченої п.1 ч.2 ст.170 КПК України, можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні, приходжу до висновку про задоволення клопотання у виді накладення арешту на вищезгадані речі, яких визнано речовими доказами.
В зв`язку з вищевикладеним та керуючись ст.ст. 170-173 КПК України суд,-
У х в а л и в:
Клопотання задоволити.
Накласти арешт на майно:банківську картку банку «Монобанк» № НОМЕР_4 , надану добровільно підозрюваним ОСОБА_5 , з метою збереження речових доказів.
Ухвала підлягає негайному виконанню Коломийським районним відділом поліції ГУНП в Івано-Франківській області.
Ухвала може бути оскаржена через Коломийський міськрайонний суд до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення відповідно до ст.ст. 309 ч. 1 п. 9, 395 КПК України.
Подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1