ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-cc/819/604/21 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

Секретарі ОСОБА_5

За участю прокурора ОСОБА_6

Захисника адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0000794 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 08 жовтня 2021 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Архангельське Високопільського району Херсонської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання ст. слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області та відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, строком до 04 грудня 2021 року, включно.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 08 жовтня 2021 року скасувати, обрати відносно ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що ОСОБА_8 має офіційне місце реєстрації та проживання, проживає з родиною батьком та матір`ю, провину визнає та щиро розкаюється у вчиненому, бажає відшкодувати шкоду потерпілій, сприяє розкриттю злочину, співпрацює зі слідством.

Жодний ризик, передбачений ст.177 КПК України, слідчим та прокурором належним чином не доведений.

Звертає увагу на обов`язковість доказування існування ризиків, а не лише зазначення їх стандартного переліку.

Більше того, ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях наголошував, що обґрунтування наявності ризиків лише тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення, є неправомірним.

Заслухавши суддю - доповідача, захисника, прокурора, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Зі змісту ч.1 ст.183 КПК України слідує, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до положень п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як убачається з матеріалів провадження, задовольняючи клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за що законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, неодружений, утриманців не має, неофіційно працевлаштований, підозру визнає, має постійне місце проживання, має статус обвинуваченого у іншому кримінальному провадженні, що вказує на наявність існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний перебуваючи на волі, матиме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни показів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку із чим є достатні підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів. При цьому твердження апеляційної скарги захисника про відсутність обставин, які виправдовують необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є непереконливими.

Як вбачається із матеріалів провадження, 06 жовтня 2021 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.п.20-21).

07 жовтня 2021 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України (а.п.29-30).

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування перевірив вагомість наявних доказів, які вказують на наявність підстав підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Так, обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання матеріалами справи, а саме даними, що містяться в протоколах огляду місця події від 05.10.2021 року та 06.10.2021 року (а.п.8, 17-18), протоколах допиту потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (а.п.9-10, 13-16), протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілій ОСОБА_9 (а.п.11-12), іншими матеріалами провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Словосполучення «обґрунтована підозра» передбачає наявність існування фактів або інформації, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин
(«Cebotari v. Moldova», п. 48).
У даному кримінальному провадженні, зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дають підстави вважати, що підозра щодо вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою, що не заперечується сторонами провадження.
Колегія суддів відповідно до ст.178 КПК України також враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, відомості про особу підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте в силу ст. 89 КК України раніше не судимий (а.п.28), має постійне місце проживання, неофіційно працевлаштований, не одружений, утриманців не має.

Слідчим суддею вірно враховано, що в провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 за ч.2 ст.186 КК України.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення, характер дій та спосіб вчинення кримінального правопорушення, факт того, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства відносно потерпілої, негативну репутацію ОСОБА_8 та стійку злочинну спрямованість дій останнього, наявність певних соціальних зв`язків та постійного місця проживання у даному випадку не може бути беззаперечним стримуючим фактором подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку із чим колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Вказані обставини, на думку колегії суддів, дають достатні підстави вважати, що у разі незастосування до підозрюваного запобіжного заходу, який зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, останній, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що виправдовує необхідність застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що свідчить про неможливість запобігання наведеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а доводи апеляційної скарги захисника, які це заперечують, являються безґрунтовними.

Доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність наявності існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, являються голослівними та спростовуються матеріалами провадження.

Що стосується посилання апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_8 має офіційне місце реєстрації та проживання, проживає з родиною батьком та матір`ю, провину визнає та щиро розкаюється у вчиненому, бажає відшкодувати шкоду потерпілій, сприяє розкриттю злочину, співпрацює зі слідством, то дані відомості про особу підозрюваного були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, проте, з огляду на характер, вид та обставини вчинення злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 , відомості про його особу, вказані обставини, не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які давали б можливість застосувати до останнього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про те, що стороною обвинувачення не доведено існування правових підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими та зводяться до іншої, суб`єктивної, оцінки апелянтом обставин, встановлених судом.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею дотримані як вимоги ст.ст.176, 177, 178, 183 КПК України, так й права осіб, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому дослідивши належним чином всі матеріали провадження та навівши в ухвалі достатні мотиви, у зв`язку із чим підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.2 ст.376, ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 08 жовтня 2021 року відносно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_4
(підпис) ОСОБА_3