Справа №754/4113/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1944/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора: ОСОБА_5 ,
при секретарі: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 , прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, та представника ТДВ СК «Альфа-Гарант» - ОСОБА_11 , на вирок Деснянського районного суду м.Києва від 12.01.2021 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , не судимого,-

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

В силу ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в сумі 500000 грн.

Стягнуто з ТОВ "Страхова компанія "АЛЬФА ГАРАНТ&qu ОСОБА_10 ь Петулько А.В. матеріальну шкоду в сумі 29488,90 грн. і моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Вироком вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, 09.12.2019 р ОСОБА_7 о о 07.05 год. Разін І.Є., керуючи засобом підвищеної небезпеки - технічно справного автомобіля марки »Renault Log НОМЕР_1 страційний номер АА5431ХІ, рухаючись в м. Києві по проїзній частині вул. О. Бальзака, зі сторони вул. А. Ніколаєва, в напрямку вул. Каштанової в м.Києві, в порушення вимог п. п. 2.3 «б», 4.16 «а», 18.1 Правил дорожнього руху України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, вчасно не реагував відповідним чином на її зміну, не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, розташованим поблизу будинку № 12 по вул. О.Бальзака в м. Києві, що був позначений дорожніми знаками 5.35.1 - 5.35.2 («Пішохідний перехід») і дорожньою розміткою 1.14.1 («Зебра»), продовжуючи рух, не надав пер ОСОБА_12 ху пішоходу Петулько A.B., яка пересікала проїзну частину по вказаному пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля НОМЕР_1 Logan», р.н.з. АА5431ХІ, внаслі ОСОБА_12 ив наїзд на Петулько A.B., яка в результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений Разін І.Є. в апеляційній скарзі, не оспорюючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій, просить зменшити суму стягнення мор ОСОБА_10 на користь Петулько А.В. до 150 000 гривень та скасувати вирок в частині призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 2 роки.
В обґрунтуванні вказує, що призначений розмір моральної шкоди є занадто великим, виплатити який працюючи водієм у нього не вийде на протязі всього життя, зазначає, що дійсно не побачив потерпілу, але при цьому пропустив пішохода, який переходив дорогу, рухався з невеликою швидкістю, не мав умислу порушувати правила дорожнього руху, потерпіла в момент удару намагалась перебігти перед його автомобілем дорогу, та він її не помітив і не встиг зреагувати, намагався вибачитись перед потерпілою та надати свою матеріальну допомогу, однак потерпіла відмовилась з ним спілкуватись.

Звертає увагу, що рухався не порушуючи правила дорожнього руху, не робив ніяких перестроювань, не перевищував швидкість, під`їхавши до пішохідного переходу майже зупинився та пропустив пішохода, він працює водієм і права йому необхідні для утримання родини та виплати завданої моральної шкоди потерпілій, вважає, що суд, призначивши покарання з позбавлення права керування транспортним засобом позбавив його можливості існувати.

Не погоджуючись з вироком суду, змінити вирок в частині призначення ОСОБА_7 а призначити Разіну І.Є. покарання у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортним засобом на три роки, змінити вирок в частині стягнення майно ОСОБА_7 льної шкоди з Разіна І.Є. та ТОВ «ФІНІНВЕСТСЕРВІС».
В обгрунтуванні ОСОБА_7 обвинувачений Разін І.Є. не довів своє щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та ту обставину, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, зазначає, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого їй було нанесено тяжкі тілесні ушкодження, вона перенесла декілька операцій та ще кілька операцій планується, має в голові гематому, яка в будь-який момент може привести до її смерті.

Звертає увагу, що відповідно до вироку, моральну шкоду було стягнуто з обвинуваченого та підприємства в якому він працює ТОВ «ФІНІНВЕСТСЕРВІС», однак, товариством не бул ОСОБА_7 дової книжки Разіна І.Є., яку потрібно оглянути, з м ОСОБА_7 влення посади Разіна І.Є. на підприємстві.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор в апеляційній скарзі просить вирок скасувати в частині призначеного покарання, як незаконний, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, тобто застосування закону, який не підлягає застосуванню, та ухвалити новий вирок, яким п ОСОБА_7 винуваченому Разіну І.Є. покарання за ч.2 ст.286 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.
В обґрунтуванні вказує, що суд першої інстанції належним чином не врахував ст ОСОБА_7 ті вчиненого Разіним І.Є. кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, фактичні обставини справи, поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення та під час судового розгляду, а так ОСОБА_7 отерпілої, так Разін І.Є. під час розслідування вжив заходів для відшкодування завданої шкоди, усвідомлюючи невідворотність відбування покарання за вчинений ним злочин і частково відшкодував завдані збитки, потепліла просила суд призначити обвинуваченому найсуворішу міру покарання.

Не погоджуючись з вироком суду, представник ОСОБА_11 а-Гарант» - Білинова А.В. просить його скасувати в частині задоволення позовних вимог до ТДВ СК «Альфа-Гарант», та ухвалити нове рішення, яким відмовити у позовних вимогах до ТДВ СК«Альфа-Гарант» в повному обсязі.
В обґрунтуванні вказує, що до позовної заяви потерпілої не було надано належних, допустимих та достатніх доказів підтвердження того, що вказані в чеках лікарські засоби було призначено лікарем саме позивачу для лікування травм отриманих нею в наслідок ДТП, зазначає, що матеріали позовної заяви та матеріали справи містять лише одну виписку з медичної картки хвор ОСОБА_10 но до якого Петулько А.В. була госпіталізована 09.12.2019 року та виписана 27.12.2019 року, та після аналізу документів, наданих позивачем та порівняння виписки і копій результатів обстежень з рахунками та чеками, було встановлено, що обгрунтованою сумою витрат позивача на лікування, саме від наслідків ДТП, є 711,00 грн.

Зазначає також, що при розрахунку стягнення моральної шкоди суд порушив положення ст.26-1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо відшкодування страховиком моральної шкоди, та визначаючи розмір моральної шкоди 10 000 грн., суд керувався розрахунком представника позивача, що наведений в позовній заяві, що є невірним, оскільки представник рахував 5% від ліміту по страховому полісу, а не як передбачено законом 5 % страхової плати за шкоду, заподіяну здоров`ю, а оскільки потерпіла підтвердила витрати на лікування у сумі 711,00 грн., то моральна шкода має складати 35 грн. 55 коп.

Заслухавши доповідь судді, прокурора та представника потерпілої, які підтримали свої апеляційні скарги, обвинуваченого та його захисника, що просили задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Оскільки встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій Разіна І.Є.учасниками судового розгляду у апеляційному порядку не оскаржуються, тому колегією суддів вони не перевіряються.
Покарання обвинувач ОСОБА_7 class=rvts21>Разіну І.Є. за кримінальне правопорушення, судом призначено з дотриманням вимог ст.ст.50,65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують покарання.
Так, судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, згідно із ст.12 КК України, є необережним злочином, особу обвинуваченого, котрий щиросердечно розкаявся у вчиненому, намагання відшкодувати збитки потерпілій, раніше не судимий, працює, характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину.
Доводи прокурора та ОСОБА_10 потерпілої ОСОБА_9 адвоката Санченка Р.Г. про призначення судом м`якого покарання, є необґрунтованими, а перелічені в апеляційній скарзі доводи, які на думку апелянтів можуть впливати на призначене покарання, були предметом перевірки судом першої інстанції та з їх урахуванням прийнято обґрунтоване рішення, з яким погоджується і колегія суддів.
Зазначене свідчить про те, що доводи апеляційних скарг про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення особі обвинуваченого, внаслідок м`якості є безпідставними.
Також, суд у відповідності до вимог закону стягнув з ТОВ «Страхова компанія «АЛЬФА ГАРАНТ» моральну та матеріальну шкоду на користь потерпілої, з зазначенням своїх висновків, з якими погоджується і суд апеляційної інстанції.
Щодо посилань в апеляційн ОСОБА_7 бвинуваченого Разіна І.Є. про зменшення сум, що підлягають стягненню з нього на користь потерпілої, то колегія суддів вважає їх необгрунтованими, оскільки при призначенні стягнення моральної шкоди з обвинуваченого на користь потерпілої, судом першої інстанції з належною повнотою було з`ясовано всі обставини справи та обгрунтувано прийнято рішення про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої моральної шкоди в розмірі 500000 грн.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування чи зміни вироку не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги - залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м.Києва від 12.01.2021 року

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: