Справа № 562/2404/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.11.2021 року Здолбунівський районний суд
Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Здолбунів судове засідання по обвинувальному акту за кримінальним провадженням № 0000260 від 02.07.2021року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орестів, Рівненського району Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, не судимого -,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, суд
в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , 21.06.2021, приблизно о 19 годині 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Крамниця», за адресою: с. Орестів, вул. Зелена, буд. 2, Рівненського району Рівненської області, в ході розвитку конфлікту із ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, умисно наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в область щелепи, внаслідок чого спричинив ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді двобічного перелому нижньої щелепи в ділянці виросткового паростку зліва та в ділянці 33 та 32 зубів, яке відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав повністю і дав суду показання про обставини його вчинення встановлені даним вироком.
Потерпілий в судовому засіданні просив призначити покарання на розсуд суду та задовольнити цивільний позов про відшкодуавння матеріальної та моральної шкоди в повному обсязі.
Прокурор в судовому засіданні просив призначити покарання ОСОБА_4 в межах санкції статті , так , як вина у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.
Суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються відповідно до вимог ст.349 КПК України. При цьому суд переконався, що обвинувачений не заперечує проти дослідження доказів добровільно, підстав для сумніву добровільності та істинності його позиції не має.
Обвинуваченому роз`яснено, що в даному випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Суд вважає, що органи досудового слідства вірно кваліфікували дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, обставини злочину, його наслідки, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання.
Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд виходить із вимог ст.12 КК України, яка відносить злочини, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України до категорії середньої тяжкості.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.
Обвинувачений по місцю проживання характеризується добре, на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства .
Цивільний позов задоовльнити частково.
Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого , ч.1 ст.122 КК Українита призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 ( один ) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 1 ( один ) рік.
ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди , завданої вчиненням кримінального правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти в сумі 20 109 ( двадцять тисяч сто дев"ять гривень) 69 коп. У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Речові докази по справі амбулаторну картку стаціонарного хворого № 5742 ОСОБА_5 - повернути власнику;
Документи кримінального провадження №0000260 залишити у матеріалах кримінальної справи протягом усього часу їх зберігання.
На вирок може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду з моменту його проголошення а обвинуваченому в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.
Суддя