"03" грудня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
02.12.2021 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора, направлене до суду поштою 30.11.2021, про накладення арешту на автомобіль «Тойота Пріус» д.з. НОМЕР_1 , вилучений 26.11.2021 який належить ОСОБА_4 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження, місцем зберігання визначити територію спеціального майданчика затриманих транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська 107.
Під час досудового розслідування встановлено, що 26.11.2021, приблизно о 17:00 год, на вул. Клочківській в районі розташування будинку № 370 в м. Харкові сталося зіткнення автомобілю «Тойота Пріус» д.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 з автомобілем «ВАЗ 211540» д.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 .
В результаті даної ДТП пасажира автомобілю «ВАЗ 211540» ОСОБА_7 з тілесними ушкодженнями у вигляді ЗЧМТ, СГМ, забійна рана лобної області, перелом правої лучової кисті доставлено до ХМКЛШМНД.
Згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , автомобіль «Тойота Пріус» д.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Автомобіль «Тойота Пріус» д.з. НОМЕР_1 внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження.
Відповідно до ст. 98 КПК України, автомобіль «Тойота Пріус» д.з. НОМЕР_1 може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Враховуючи викладене, а також те, що 26.11.2021 під час огляду місця події автомобіль «Тойота Пріус» д.з. НОМЕР_1 , був вилучений слідчим, він відповідає критеріям зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.
Таким чином, існує сукупність підстав вважати, що вищевказаний транспортний засіб є доказом кримінального правопорушення, оскільки відповідає вимогам ст. 98 КПК України.
Прокурор, посилаючись на вимоги ст. 98, 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речового доказу, просить накласти арешт на вказане майно.
Прокурор до судового засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просив задовольнити клопотання.
Власник майна до судового засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Представник власника майна адвокат ОСОБА_8 подав до суду заперечення на клопотання про арешт майна, в яких посилається на відсутність у власника майна процесуального статусу у кримінальному провадженні, немотивованість клопотання слідчого, відсутність постанови про визнання речовим доказом.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власників майна та прокурора.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Під час досудового розслідування встановлено, що 26.11.2021, приблизно о 17:00 год, на вул. Клочківській в районі розташування будинку № 370 в м. Харкові сталося зіткнення автомобілю «Тойота Пріус» д.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 з автомобілем «ВАЗ 211540» д.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 . В результаті даної ДТП пасажира автомобілю «ВАЗ 211540» ОСОБА_7 з тілесними ушкодженнями у вигляді ЗЧМТ, СГМ, забійна рана лобної області, перелом правої лучової кисті доставлено до ХМКЛШМНД.
У зв`язку з чим, 26.11.2021 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Тойота Пріус» д.з. НОМЕР_1 , був вилучений та поміщений на територію майданчика, розташованого за адресою: м м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Посилання представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_8 на ті обставини, що на момент розгляду клопотання не представлено постанови про визнання речовим доказом, недоведеність в клопотанні прокурора, передбачених ст..170 КПК України ризиків в даному не спростовує висновків суду щодо наявності підстав для задоволення даного клопотання прокурора, також не є підставами для відмови в задоволенні даного клопотання з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом. Відсутність на час розгляду клопотання про арешт майна постанови про визнання речовим доказом в матеріалах даного клопотання не є доказом того, що така постанова слідчим не прийнята, з огляду на стислість терміну подання до слідчого судді.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення 26.11.2021 огляду місця ДТП, на зазначеному в клопотанні майні, яке може містити відомості про факти чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, як тимчасово вилучене майно, вважає за необхідне накласти арешт на майно.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом, тобто зберегло на собі сліди вчинення злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя задовольняє клопотання прокурора про накладення арешту на майно, визначає місцем зберігання автомобіля - майданчик тимчасового утримання транспортних засобів при ГУНП в Харківській області.
Одночасно, власнику майна роз`яснюється право, у разі наявності обґрунтованих підстав для скасування арешту, визначення місця зберігання транспортного засобу, право звернутися до суду з відповідним клопотанням в подальшому.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Задовольнити клопотання прокурора про арешт майна.
Накласти арешт на майно, яке було вилучене під час огляду місця події 26.11.2021, а саме: автомобіль «Тойота Пріус» д.з. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_4 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження.
Місцем зберігання вказаного майна визначити майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, вул.. Пушкінська 107. Майно, на яке накладено арешт зберігати відповідно до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1