Провадження №: 1-кп/752/1188/22
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
10.01.2022 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
провівши в приміщенні суду у місті Києві підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0001073 відносно ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Києві, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 та обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисниківОСОБА_5 , ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 28.10.2021 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні нанесенні умисного тілесного ушкодження середньої тяжкості потерпілій ОСОБА_8 , кваліфікованого за ч. 1 ст. 121 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2021 за №0001073, а також реєстр матеріалів досудового розслідування.

У підготовчому засіданні прокурор надав пояснення щодо правильності визначення підсудності кримінального провадження, відповідності обвинувального акта вимогам КПК України та відсутності підстав для закриття провадження, а також просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Сторона захисту заявила клопотання про повернення обвинувального акта прокурору для виконання вимог ст. 278, 290, 293 КПК України, мотиви якого було викладено письмово адвокатом ОСОБА_5 та доповнено усно адвокатом ОСОБА_6 .
Позицію потерпілої з приводу заявленого клопотання судом не заслухано з об`єктивних причин, адже остання в підготовче судове засідання не прибувала, при цьому клопотала про його проведення та проведення судового розгляду кримінального провадження за її відсутності, про що подала письмову заяву, яка залучена до матеріалів справи. Оскільки потерпіла подала зазначену заяву від 21.12.2021 та була належним чином і завчасно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, суд, заслухавши думку сторін, дійшов висновку про проведення підготовчого судового засідання та, відповідно, вирішення всіх процесуальних питань., які виникатимуть за ст. 314-315 КПК України за відсутності потерпілої.
Згідно з обґрунтуванням та мотивацією сторони захисту обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні підлягає поверненню прокурору у зв`язку з тим, що:
- відсутні дані, які підтверджують належне вручення та отримання ОСОБА_3 чи іншою особою повідомлення про підозру;
- текст підозри, яка на версією обвинувачення, вручена ОСОБА_3 , не відповідає фактичним обставинам справи;
- у матеріалах клопотання не має доказів обґрунтованості підозри та посилань на матеріали кримінального провадження;
- у тексті повідомлення про підозру фактично відсутнє формулювання щодо форми вини, мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення і слідчим фактично не досліджено обставини і факти, які підлягали з`ясуванню, не проведено аналіз дій учасників конфлікту;
- досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювалося не об`єктивно;
- на стадії досудового розслідування стороною обвинувачення не реалізовано приписи ч. 6 ст. 290 КПК України (не зроблено запит на надання доступу до доказів сторони захисту, а саме: відеозаписів події, які спростовують обвинувачення), що позбавляє сторону захисту можливості використання своїх доказів у суді при розгляді кримінального провадження по суті;
- обвинувальний акт обвинуваченому і захисникам вручено не уповноваженою особою (слідчим, а не прокурором), що є порушенням ст. 293 КПК України;
- у тексті обвинувального акта наявні посилання на дії та обставини, які є безпідставними (п. 3-1, п. 8-1, п. 10);
- у тексті обвинувального акта не відображені пом`якшуючі обставини, які фактично мали місце;
- обвинувальний акт складено на припущеннях та без викладу фактичних даних;
- текст обвинувального акта не розкриває процесуального статусу особи ОСОБА_9 , про якого йдеться у п. 11 розділу І реєстру матеріалів досудового розслідування;
- в обвинувальному акті не визначено проміжку часу вчинення інкримінованого діяння, не конкретизовано умисел, кількість ударів, нібито нанесених потерпілій;
- зміст реєстру матеріалів досудового розслідування та тексту обвинувального акта не співвідносяться між собою в частині події, діяння, свідків, їх показань та ін.;
- у реєстрі матеріалів досудового розслідування не конкретизованого вид застосованого до ОСОБА_3 запобіжного заходу, а нумерація заходів забезпечення кримінального провадження у розділі ІІІ не відповідає загальновживаній та загальноприйнятній у сучасному світі;
- у реєстрі матеріалів досудового розслідування не відображено способу вручення ОСОБА_3 повідомлення про підозру, складення рапортів;
- доступ до матеріалів судового розслідування, у тому числі до додаткових матеріалів, стороні захисту був наданих після складання обвинувального акта.
Обвинувачений підтримав своїх захисників.
Прокурор заперечив проти повернення обвинувального акта згідно з мотивами, викладеним у клопотанні від 21.12.2021 та проголошеними 10.01.2022 в підготовчому судовому засіданні. За твердженнями прокурора повідомлення про підозру було вручено обвинуваченому в порядку ч. 1 ст. 278 та ч. 1 ст. 135 КПК України, стороною захисту не ініціювалося перед слідчими питання про проведення слідчої дії, спрямованої на отримання фактичних даних (відеозаписів). Також прокурор зазначив, що ст. 36 КПК України не визначає повноважень прокурора на особисте вручення обвинувального акта обвинуваченому та захисникам.
Заслухавши сторін, суд дійшов висновку про відсутність достатніх процесуальних передумов для повернення обвинувального акта, зважаючи на наступне.
Так, у п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України дійсно передбачено повноваження суду на постановлення у підготовчому засіданні ухвали про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вимоги до обвинувального акта вміщені у ст. 291 КПК України, де, серед іншого, передбачено, що обвинувальний акт має містити найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження.
Ознайомившись з обвинувальним актом від 28.10.2021, суд з`ясував, що у ньому наявний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення та вказівка на відповідну статтю КК України, якою установлено кримінальну відповідальність за діяння яке, на переконання прокурора мало місце, наявне формулювання обвинувачення та містяться решта обов`язкових відомостей, визначених у ч. 2 ст. 291 КПК України.
Фактична наявність надрукованого п. 3-1 (анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), п. 8-1 (підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими) та п. 10 (розмір пропонованої винагороди викривачу) не видається будь-яким процесуальним порушення з боку органу досудового розслідування та/або прокурора, адже ці відомості не мали місця по суті, про що і свідчить їх зміст.
Відсутність пом`якшуючої обставини, на яку вказала суду сторона захисту не є підставою для повернення обвинувального акта, адже його зміст було сформульовано стороною обвинувачення в межах власних дискреційних повноважень та власного розсуду, тоді як сторона захисту не позбавлена права і можливості довести перед судом наявність обставин за ст. 66 КК України в установленому законодавством порядку.
Щодо обґрунтувань сторони захисту, які стосуються неправильності оформлення, складання, змісту та способу вручення повідомлення про підозру, то суд зазначає, що проголошені заперечення не є прямими процесуальними передумовами для повернення обвинувального акта у підготовчому судовому засіданні згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, безпосередньо не стосуються форми, змісту, порядку і складання обвинувального акта. Стосовно того, що проголошені заперечення є передумовами складання самого обвинувального акта і набуття особою статуту як підозрюваного, так і у подальшому обвинуваченого, суд зазначає, що обставини недотримання вимог процесуального законодавства у цій частині будуть оцінені за наслідками з`ясування всіх фактичних обставин з дотриманням принципу змагальності сторін, а також дослідження всіх доказів. При цьому суд враховує, що стороною захисту не оскаржено дії та/чи бездіяльність та/або процесуальне рішення органу досудового розслідування в частині правильності складання, вручення повідомлення про підозру.
Щодо проголошених стороною захисту недоліків реєстру матеріалів судового розслідування суд зазначає, що вони не є такими, що дозволяють вести мову про порушення ст. 109 КПК України при його документальному оформленні. Технічні неточності реєстру (недотримання послідовності нумерації арабськими цифрами) жодним чином не впливає на можливість визнання обвинувального акта достатнім для призначення судового провадження. Інші посилання захисту (змістовне наповнення, відповідність реєстру матеріалів досудового розслідування змісту обвинувального акта та їх позитивне співвідношення між собою) є такими, що потребують перевірки їх належними і достовірними засобами доказування, тоді як на стадії підготовчого судового засідання суд не наділений повноваженнями з дослідження доказів. Те ж саме і стосується посилань на неконкретність визначення порядку вчинення інкримінованого правопорушення, кількості ударів, проміжків часу, умислу. Так, згідно з чинним процесуальним законодавством оцінка доказів повинна відбуватися у нарадчій кімнаті за наслідками їх дослідження в ході судового розгляду в установленому порядку, що і відбуватиметься у цьому кримінальному провадження за наявності для цього необхідних передумов та у спеціально визначений час.
Посилання сторони захисту на те, що відкриття матеріалів досудового розслідування, у тому числі додаткових матеріалів, відбулося після складання обвинуваченого акта, суд не сприймає як такі, що унеможливлюють призначення судового розгляду на підставі цього обвинувального акта, адже такі обставини не мають своїм прямим насідком постановлення судового рішення про повернення обвинувального акта згідно з приписами ст. 290, 291 КПК України.
Резюмуючи викладене, суд зазначає, що мотиви сторони захисту, їх фактична незгода з вчиненими на стадії досудового розслідування процесуальними діями, не можуть бути усунуті шляхом саме повернення обвинувального акта прокурору та потребують перевірки за наслідками вивчення та оцінки доказів у справі.
Також суд не вважає обставинами, які повинні слугувати наслідками повернення обвинувального акта, його вручення обвинуваченому і захисникам не прокурором, не оцінюючи це як пряме порушення процесуального законодавства, яке унеможливлює реалізацію права на захист.
Стосовно посилань на те, що стороною обвинувачення на стадії досудового розслідування не було реалізовано ч. 6 ст. 290 КПК України, суд зазначає, що стороною захисту не підтверджено того, що нею було ініційовано відкриття обвинуваченню своїх доказів.
Інших заяв та/або клопотань як-то про закриття провадження у справі, виклик свідків, витребування речей і документів тощо суду заявлено не було і на уточнюючі запитання суду про наявність заяви чи клопотань ні прокурор, ні обвинувачений, ні захисники не заявили нових процесуальних вимог за ст. 314-315 КПК України. Усне клопотання обвинуваченого про розгляду провадження за участю потерпілої особи, на переконання суду, не потребує винесення окремого процесуального рішення, адже є прямою вимогою законодавства.
Отже, суд, виконавши вимоги ст. 342-345 КПК України, ознайомившись з обвинувальним актом, дійшов висновку, що кримінальне провадження підсудне Голосіївському районномусуду міста Києва, обвинувальний акт відповідає вимогам чинного кримінального процесуального законодавства і підстави для його повернення відсутні.

Підстав для закриття провадження, передумов для затвердження угод у кримінальному провадженні не заявлено.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для прийняття рішень, передбачених п.1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, провівши підготовку до судового розгляду і вирішивши питання, передбачені ч. 2 ст. 315 КПК України, суд вважає за належне закінчити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні суддею одноособово, у складі прокурора, обвинуваченого, захисників, потерпілої.

Керуючись ст. 290, 291, 314, 315 КПКУкраїни, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закінчити підготовче судове засідання.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження №0001073 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України у відкритому судовому засіданні Голосіївського районного суду міста Києва на 19.01.2022 о 12:00.

Розгляд справи проводити суддею одноособово у відкритому судовому засіданні за участю прокурора, потерпілої, обвинуваченого, захисників.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1