Справа № 364/1035/21
Провадження № 1-кп/364/18/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2022 року Володарський районний суд Київської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,
представника Білоцерківського районного сектора № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в смт Володарка, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 13.12.2021 року за № 0003096 відносноОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костомукша, Російська Федерація, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, розлученого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не є депутатом, не є адвокатом,є учасником бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , абонентський номер НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, що передбачає відповідальність за ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Судом встановлено, що 11.12.2021 року, близько 02 години, ОСОБА_6 , переслідуючи злочинний умисел направлений на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, шляхом вільного доступу проник на частково неогороджену територію домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_3 , де таємно від оточуючих, з корисливого мотиву, користуючись тим, що його дії залишаються непоміченими власником майна та сторонніми особами, шляхом віджиму металевої скоби, на яку кріпився навісний замок, проник в середину будинку, де у спальній кімнаті з тумби здійснив крадіжку ТВ-тюнера марки «CICLON M2» та зарядного пристрою до нього, які в подальшому обернув на свою користь, чим довів свій злочинний умисел до кінця, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 557 грн 07 коп.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, ствердив обставини вчинення правопорушення зазначені в обвинувальному акті, вказуючи при цьому, що дійсно 11.12.2021 року, близько 02 години,за адресою: АДРЕСА_3 ,проник в середину будинку, де у спальній кімнаті з тумби викрав ТВ-тюнер та зарядний пристрій до нього. Суду вказав, що розкаюється у вчиненому, зробив відповідні висновки і подібного вчиняти більше не буде.

Потерпілий ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. До суду подав письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, претензій до обвинуваченого матеріального чи морального характеру не має, збитки йому відшкодовані, просить ОСОБА_6 суворо не карати (а.к.п. 42).
Суд, приймаючи до уваги, що обвинувачений вину свою у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, з`ясувавши, що він правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального правопорушення, що немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, заслухавши думку учасників судового розгляду визнав доцільним заслухати показання обвинуваченого щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, дослідити дані, що характеризують особу обвинуваченого. Дослідження інших доказів стосовно обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, суд визнав недоцільним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в житло, тобто за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Таким чином, суд при оцінці доказів застосовує критерій доведення винуватості обвинуваченого «поза розумним сумнівом», така доведеність випливає із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні тлумачитись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного і обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Характеризуючи особу обвинуваченого, слід зазначити, що ОСОБА_6 несудимий, непрацюючий, на утриманні неповнолітніх дітей не має.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого правопорушення, яке виявляється в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.
Активним сприянням розкриттю кримінального правопорушення слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 суд не встановив.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, позицію потерпілого, який не наполягає на суворому покаранні та якому у добровільному порядку матеріальна шкода у розмірі 557 грн 07 коп відшкодована під час досудового розслідування, шляхом повернення викраденого майна. ОСОБА_6 є учасником бойових дій. Одночасно враховуючи вищевикладене та досудову доповідь Білоцерківського районного сектора №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, що надійшла до суду у письмовій формі 31.01.2022 року № 32/09/171-2022 (а.к.п. 44-49) щодо обвинуваченого ОСОБА_6 та яка була повністю підтримана у судовому засіданні представником вказаної установи, що з урахуванням всіх соціально-психологічних характеристик обвинуваченого, середнього показника рівня ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середнього рівня показника ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, вважає можливим виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі, тому суд прийшов до наступного висновку.

Так, окрім наведеного вище, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд бере до уваги положення ст. 12 КК України, відповідно до яких кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 185 КК України відноситься до тяжких злочинів; наявність однієї пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин.
Підстав для застосування обвинуваченому ст. 69 КК України судом не встановлено.
Отже, при таких обставинах, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах суспільства, тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України та звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.
Одночасно, суд вважає за необхідне відповідно до п. п. 1, 2, ч. 1 ст. 76КК України та п. 2 ч. 3 ст. 76КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Саме таке покарання, на переконання суду, буде відповідати принципу індивідуалізації покарання, буде співмірним тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року, «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Однак матеріали кримінального провадження вказують, що процесуальні витрати на стадії досудового слідства - відсутні.

Оскільки питання щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили прокурором перед судом не ставилось та з учасниками процесу не обговорювалось, одночасно враховуючи, що він не становить собою суспільної небезпеки, тому при таких обставинах, суд вважає, що до набрання вироком законної сили запобіжний захід йому не доцільно обирати.
Керуючись ст. ст. 100, 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі, строком 3 (три) роки.
Застосувати до ОСОБА_6 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1(один) рік.

Відповідно до п. п. 1,2, ч. 1 ст. 76 КК України та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні - не заявлявся.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні - відсутні.

Речові докази у даному кримінальному провадженні:
- ТВ-тюнер марки «CICLON M2» та зарядний пристрій до нього, який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_8 залишити власнику;
- металевий стрижень (лом), який поміщено до спецпакету SUD № 3039347 та передано на зберігання в камеру схову речових доказів у ВП № 4 ГУНП в Київській області знищити.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили - не обирати.

На вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Копію вироку негайно вручити після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1