Справа № 212/1901/21
1-кп/214/634/21
У Х В А Л А
Іменем України

27 серпня 2021 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю представника потерпілої ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

за участю обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0002778 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор подав до суду клопотання, в якому просить: застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носієм електронного приладу терміном 60 діб.; заборонити обвинуваченому цілодобово залишати місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання зазначив наступне. Дія раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу сплинула.

Наполягає, що ризики які враховувались при обранні та продовженні запобіжного заходу на сьогоднішній день існують, виникла необхідність у обранні запобіжного заходу під час судового розгляду з наступних підстав. Вказузє, що ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що приблизно з 2016 року являється знайомим з ОСОБА_7 . Приблизно на початку листопада 2019 року ОСОБА_6 при випадковій зустрічі з ОСОБА_7 дізнався, що остання має у власності автомобіль марки MAZDACX-5, 2016 року випуску, номер кузова, шасі НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 (далі за текстом «автомобіль «Мазда»). Вказує, що приблизно в той самий час, у ОСОБА_6 , виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, який належить ОСОБА_7 . 23.11.2019 ОСОБА_6 реалізовуючи свій умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою власного збагачення, приблизно о 13:00 годині, зустрівся з ОСОБА_7 , яка перебувала під керуванням належного їй вищевказаного транспортного засобу, неподалік від житлового будинку АДРЕСА_2 . Під час зустрічі, ОСОБА_6 задля схиляння ОСОБА_7 на передачу йому належного їй вищевказаного транспортного засобу, у незаконний спосіб, повідомив останній, що вона винна йому грошових коштів, за те що він нібито має пряме відношення до покращення її життєвих обставин і виразив їй вимогу про те, що вона винна йому 30 000 доларів США, і щоб перекрити надуманий ОСОБА_6 борг, вона має передати йому належний їй вищевказаний транспортний засіб. В свою чергу ОСОБА_7 заперечила ОСОБА_6 , та повідомила йому, що вона йому нічого не винна та він не має жодного відношення до її фінансового положення. Зазначає, що отримавши відмову від ОСОБА_7 , ОСОБА_6 зрозумів для себе те, що вищевказаний спосіб, який був обраний останнім для досягнення умислу не надав бажаного результату, вирішив заволодіти транспортним засобом ОСОБА_7 , шляхом зловживання її довірою, для чого вирішив, ввести останню в оману, створити хибну уяву для останньої, що в нього є покупці на її транспортний засіб, які можуть придбати у неї транспортний засіб за вигідну ціну, вчинити перереєстрацію транспортного засобу, однак грошові кошти останній не передавати. Продовжуючи свої протиправні дії, направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_6 заспокоїв ОСОБА_7 , увійшов до неї в довіру та запропонував їй продати належний їй транспортний засіб його родичам за гроші у сумі 350 000 гривень. В свою чергу, ОСОБА_7 повіривши ОСОБА_6 погодилася на його пропозицію. Того ж дня, 23.11.2019 року приблизно о 14:00 годин, ОСОБА_6 , продовжуючи свої умисні дії направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом, прибув разом з ОСОБА_7 до території де розташований Територіальний сервісний центр №1248 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області ГСЦ МВС України, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Бикова 31, де ОСОБА_6 не бажаючи в подальшому бути викритим, з метою приховування його причетності до незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_7 , домовився з ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те щоб останній за грошову винагороду отриману від ОСОБА_6 , підробив документи, щодо купівлі продажу транспортного засобу, шляхом використання документів ТОВ «СВІТ АВТО ПЛЮС», до якого ОСОБА_8 , не мав жодного відношення, на що останній погодився. ОСОБА_8 перебуваючи в тимчасовому приміщенні, яке розташоване на вищевказаній території, за грошову винагороду отриману від ОСОБА_6 , не маючи жодного відношення до ТОВ «СВІТ АВТО ПЛЮС» підробив договір комісії №7167/19/009886 від 23.11.2019 між ТОВ «СВІТ АВТО ПЛЮС» та ОСОБА_7 , в якому остання, довіряючи ОСОБА_6 , будучи впевненою, що від продажу транспортного засобу, вона отримає обумовлену суму від ОСОБА_6 , поставила свій підпис, та договір купівлі продажу вищевказаного транспортного засобу №7167/19/009886 від 23.11.2019 між ТОВ «СВІТ АВТО ПЛЮС» та ОСОБА_9 , за відсутності останньої в місці складання договору, які одразу ж передав ОСОБА_6 . Після отримання від ОСОБА_8 , вищевказаних документів, ОСОБА_6 , 23.11.2019, на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу ТСЦ №1248 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області, ГСЦ МВС України, право власності на належний транспортний засіб було зареєстровано за ОСОБА_9 з якою ОСОБА_6 має родинні зв`язки. Вказує, що вчинивши вищевказані дії, ОСОБА_6 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вчинюваного ним діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи настання таких, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_7 , продовжуючи свої умисні дії, не передав ОСОБА_7 , обумовлену суму грошових коштів за продаж нею вищевказаного транспортного засобу, при цьому незаконно фактично незаконно заволодів належним їй вищевказаним транспортним засобом, а саме легковим автомобілем марки Мазда, яким розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 велику матеріальну шкоду, яка відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи, №Д12/09/20 від 14.09.2020, складає 504 920 грн., що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Зазначає, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, за ознаками: незаконного заволодіння транспортним засобом, якщо воно завдало великої матеріальної шкоди. Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Зазначає, що обвинувачений під час досудового розслідування перебував у розшуку, за місцем мешкання та реєстрації був відсутній та його місцезнаходження було невідоме. Також посилається на те, що всіх свідків у судовому засіданні не допитано, не дивлячись на те, що проведено допит потерпілої осчтання вказувала, що ОСОБА_6 боїться. Наполягає, що зазначене вище свідчить про неможливість запобігання вказаним ризикам та забезпечення належної поведінки обвинуваченого та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж цілодобового домашнього арешту.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Представник потерпілої підтримав думку прокурора.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник у судовому засіданні пояснила, що заперечує проти клопотання. При цьому зазначила, що дії обвинуваченого кваліфіковані неправильно. Також вказала, що допитана потерпіла, обвинувачений з`являється до суду, на даний час проходить лікування, працює, характеризується позитивно. Також пояснила, що під час досудового розслідування розшук обвинуваченого був оголошений необґрунтовано, так як останній не переховувався, знаходився за місцем свого проживання. Зазначає, що на її думку достатнім запобіжним заходом буде особисте зобов`язання.

Вислухавши прокурора, представника потерпілої, обвинуваченого, захисника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Як передбачено ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як передбачено ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; ) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, віднесеного до тяжких злочинів, вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від 8 до 12 років з конфіскацією майна. Обвинувачений раніше не судимий, працює, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, приймає участь у громадській діяльності, не одружений, дітей не має, хронічними захворюваннями не страждає. На даний час автомобіль «Мазда» вилучений.

Суд, враховуючи зазначені обставини, вважає, що обвинувачений, в разі визнання його винним, з метою уникнення вказаного покарання, може безперешкодно змінити місце свого мешкання з метою ухилення від кримінальної відповідальності і покарання. Судове провадження на даний час не завершене, докази по справі не досліджені. Тому суд приходить до переконання, що існують ризики передбачені ст. 177 ч.1 КК України, а саме, що обвинувачений може вплинути на свідків та потерпілу з метою зміни останньою показань.

Також суд приймає до уваги, що по справі допитана потерпіла, яка в своїх показання підтвердила фактичні обставини справи, та зазначила, що обвинувачений заволодів належним їй автомобілем незаконно, що є вагомим доказом.

Суд приходить до переконання, що обвинувачений, побоюючись засудження його до покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватись від суду в разі обрання відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.

Тому суд вважає, що доцільним є обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Разом з тим, зважаючи на умови роботи обвинуваченого, суд вважає за необхідне визначити, що йому забороняється залишати місце проживання з 24 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв.

Керуючись ст.ст. 331, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - до 26 жовтня 2021 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати по першому виклику суду на визначений час;

- не залишати з 24 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. місце постійного проживання
квартиру АДРЕСА_3 без дозволу
суду;
- повідомляти суд про зміну місця проживання або реєстрації;

- не відлучатися без дозволу суду за межі м. Кривого Рогу;

- утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_7 , свідком

ОСОБА_8 .

Зазначені обов`язки покладаються на обвинуваченого строком до 26 жовтня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1