ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3094/21 Справа № 185/7793/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000275 від 10 жовтня 2020 року, за апеляційною скаргою обвинуваченої на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2020 року, ухвалений щодо

ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю:

секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2020 року ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Окрім того, вирішено питання про долю речових доказів.

ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за таких обставин.

Так, ОСОБА_5 , 09.10.2020 приблизно о 11.30 год., прийшла до магазину «Дисконт», що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Центральна, 21/К для придбання товарів. Перебуваючи в приміщенні вказаного магазину ОСОБА_5 на стелажі, що розташований біля касової зони побачила шубу з хутра норки і в указаний час у останньої виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме зазначеної шуби. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна о 11.37 год. підійшла до полиць, на яких розташований товар, в тому числі і хутряна шуба з норки, взяла її та попрямувала до однієї з примірочних кабінок. Зайшовши до примірочної кабінки ОСОБА_5 скориставшись тим, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає і вона діє ніким не поміченою, шляхом вільного доступу викрала хутряну норкову шубу вартістю 8,000 грн. В послідуючому вказане майно ОСОБА_5 сховала під свій верхній одяг та доводячи свій протиправний умисел до кінця, попрямувала до виходу із торгівельної зали вищевказаного магазину, не здійснюючи розрахунок за викрадену шубу, минула касові зони магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », не оплативши вищезазначену шубу з хутра норки, покинула приміщення магазину із викраденим майном. Вказаним майном в подальшому розпорядилась на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинила ФОП ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 8,000 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачена просить вирок скасувати і закрити кримінальне провадження щодо неї.

Обґрунтовуючи свої вимоги обвинувачена посилається на допущені судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, через порушенням її права на захист та неперевірки належним чином обставин, які передували її беззаперечному визнанню винуватості.

Також, обвинувачена вказує, що суд, розглянувши провадження щодо неї у спрощеному порядку, залишив поза увагою, що заява про визнання вини була написана нею без участі захисника ОСОБА_10 , який потім підписав цю заяву без її участі. При цьому обвинувачена не погоджується зі встановленими судом фактичними обставинами кримінального провадження, та вважає, що вирок підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачену та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, яка вважала, що скарга підлягає частковому задоволенню, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Одним із прав, гарантованих ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, є право на справедливий судовий розгляд.

Зазначене право є одним із фундаментальних прав особи і включає в себе як право на захист, тобто право обвинуваченого захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, а також право на участь у судовому розгляді та право на оскарження постановлених щодо особи судових рішень.

Поряд з цим, хоча назване право є одним з фундаментальних прав особи, проте воно не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в закону.

Одним з таких обмежень, визначених кримінальним процесуальним законом, а саме ст. ст. 381-382 КПК України, є розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні.

За змістом вимог ч. 1 ст. 302 КПК України однією з передумов для направлення прокурором обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку є встановлення під час досудового розслідування того факту, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

При цьому за положеннями ч. 2 ст. 302 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний роз`яснити підозрюваному, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Крім того, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний впевнитися у добровільності згоди підозрюваного, потерпілого та представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Отже, з системного аналізу вказаних норм, видно, що саме на орган досудового розслідування покладається обов`язок роз`яснити підозрюваному наслідки надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, що, у свою чергу, передбачає і з`ясування того, чи зрозумів підозрюваний, які наслідки очікують на нього у разі надання такої згоди.

Разом з цим, відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинна бути додана письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, тобто вказана норма закону передбачає обов`язкову участь захисника, як додаткову гарантію дотримання прав підозрюваної/обвинуваченої особи, а також підтвердження добровільності такої згоди та усвідомленості її наслідків.

Отже, оскільки спрощене провадження у кримінальних провадженнях щодо кримінальних проступків є обмеженням фундаментального права людини на справедливий судовий розгляд (зокрема, права на захист, права брати участь у судовому розгляді, права на оскарження судового рішення), стороною обвинувачення мають бути належним чином виконані вимоги ст. 302 КПК України, тоді як суди повинні належним чином переконатися, що сторона обвинувачення виконала зазначені вимоги, а також належним чином перевірити скарги сторони захисту (у разі їх наявності) на порушення прокурором, слідчим положень указаної статті.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що вказаних вимог закону суд першої інстанції, при ухваленні оскаржуваного вироку, не дотримався.

З матеріалів провадження видно, що суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. ст. 381, 382 КПК України, розглянув обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Між тим, суд, прийнявши рішення про здійснення судового розгляду у спрощеному порядку, належним чином не перевірив добровільності волевиявлення ОСОБА_5 при підписанні заяви про беззаперечне визнання винуватості та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку й дотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону в частині забезпечення обов`язкової участі захисника, під час її підписання, внаслідок чого, порушив її право на захист та справедливий суд.

Отже, колегія суддів вважає, що під час судового розгляду та постановлені вироку суд першої інстанції припустився істотного порушення вимог кримінально процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України, до підстав для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції належить істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно зі ст. 412 КПК України, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на ці обставини, зважаючи на те, що обвинувачена фактично заперечує свою винуватість у вчиненні вказаного проступку, а заявлені стороною захисту обставини потребують ретельної перевірки, в той час, як суд апеляційної інстанції, з огляду на те, що судовий розгляд вказаного провадження було проведено у порядку, визначеному ст.ст. 381, 382 КПК України, позбавлений можливості самостійно перевірити їх, колегія суддів вважає, що їх належну перевірку має здійснити місцевий суд, й керуючись ст. 9 КПК України, де вказано, що у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені, зокрема п.п. 1, 3, 10, 13, 14 ч. 1 ст. 7 КПК України, скасувати вирок та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді провадження необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження, ретельно перевірити доводи учасників провадження, й ті, що наведені в апеляційній скарзі та створити сторонам необхідні умови для забезпечення рівних прав у наданні доказів на підтвердження своїх позицій і доведенні перед судом їх переконливості, й ухвалити рішення, яке відповідатиме вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2020 року, ухвалений щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4