В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Біла Церква угоду про визнання винуватості, яка укладена 05 жовтня 2021 року між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000076 внесеному до ЄРДР 17 вересня 2020 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бородянка Бородянського району Київської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, несудимого, працюючого водієм в ТОВ «ЮГ-ЛОГІСТИК», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України (далі Угода про визнання винуватості),

учасники кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 , установив таке.

Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.

ОСОБА_4 обвинувачувався за ч. 4 ст. 407 КК України, тобто у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби), за таких фактичних обставин.

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , обіймаючи посаду кулеметника 1 механізованої 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 19 липня 2017 року о 08 год. 00 хв. не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується поАДРЕСА_2 та до 27 листопада 2020 року проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

Згідно із Угодою про визнання винуватості, сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин кримінального правопорушення та їх правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 407 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 діючи добровільно, ініціював укладення даної угоди і, щиро каючись, беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення відповідно до обставин і правової кваліфікації, які викладені в даній угоді та у врученому обвинувальному акті.

При укладенні угоди сторони приймають до уваги обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме беззаперечне визнання ним своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Крім цього, на підставі ч. 2 ст. 66 КК України, при розгляді угоди сторони просять суд визнати обставину, яка пом`якшує покарання не зазначену в ч. 1 ст. 66 КК України, безпосередню участь обвинуваченого в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької області.

Також, на підставі ч. 2 ст. 66 КК України, сторони просять суд визнати пом`якшуючою обставиною, утримання матерії-інваліда І Б групи ОСОБА_6 , яка потребує постійного стороннього догляду.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні.

За таких обставин, враховуючи, що кримінальне правопорушення не є корупційним, наявний суспільний інтерес у забезпеченні швидкого судового провадження щодо ОСОБА_7 та з урахуванням тяжкості злочину, особи винного, можливості призначення іншого більш м`якого покарання виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення, а саме штрафу.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, сторонами узгоджено покарання за ч. 4 ст. 407 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу розміром 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 гривень.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам цього Кодексу та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України є тяжким злочином.

Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Отже, у кримінальному провадженні № 0000076 внесеному до ЄРДР 17 вересня 2020 року відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, може бути укладена угода про визнання винуватості.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості містить усі необхідні відомості, які передбачені ст. 472 КПК України.

Суд переконався, що її укладення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, наслідком обіцянок тощо та обвинуваченому роз`яснені наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 КПК України.
ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, а також засвідчив, що він цілком розуміє: що має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд зазначає, що Угода про визнання винуватості, відповідає вимогам КПК України та закону, адже дії ОСОБА_4 кваліфіковані вірно за ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби)

Погоджене у ній покарання відповідає вимогам Загальної та Особливої частин КК України, з огляду на ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, участь в АТО, наявність на утриманні матері з інвалідністю І групи, яка потребує постійного догляду, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про його особу, який раніше не судимий, учасник бойових дій, у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра на обліку не перебуває, має місце роботи, характеризується позитивно.

Судом встановлено, що Угода про визнання винуватості, відповідає інтересам суспільства, які полягають в забезпеченні швидшого судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Отже, суд вважає, що наявні умови для її затвердження.

Керуючись ст. 368, 374, 395, 475, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена 05 жовтня 2021 року між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000076 внесеному до ЄРДР 17 вересня 2020 року відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

На підставі ч. 1 ст. 69 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання, нижче нижчої межі, встановленої у санкції ч. 4 ст. 407 КК України, у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом тридцяти днів з дня його оголошення, з обмеженнями передбаченими ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили у порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_1

Київської області