Справа № 464/6221/21
пр.№ 1-кп/464/463/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.11.2021 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження № 464/6221/21, внесене 15.08.21. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого по АДРЕСА_1 , без місця реєстрації, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, військовозобов`язаного, неодруженого, не працючого, судимості не має, -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення прокурори: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;

захисту обвинувачений ОСОБА_3 ;

учасником провадження представник потерпілого ТзОВ ТВК «Львівхолод» ОСОБА_6 (подано заяву про розгляд провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України за його відсутності та повне відшкодування заподіяної шкоди)

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 03 серпня 2021 року о 13.30 год. в магазині «Рукавича» ТзОВ ТВК «Львівхолод» за адресою: м.Львів, пр.Ч.Калини,36, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, з торгівельного прилавку таємно викрав майно ТзОВ ТВК «Львівхолод», а саме: одну банку лососевої ікри горбуші ТМ «Традиція» вагою 90 г вартістю 147 грн та одну банку лососевої ікри ТМ «Кухарочка» вагою 120 г вартістю 132 грн, а всього майна потерпілого на загальну суму 279 грн, чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на вказану суму. З викраденим, яке поклав до кишені шортів, обвинувачений пройшов повз касу, не здійснивши оплату за товар.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Крім того він же 05 серпня 2021 року о 15.40 год. там же, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу, з торгівельного прилавку повторно таємно викрав майно ТзОВ ТВК «Львівхолод» - дві банки лососевої ікри ТМ «Кухарочка» вагою по 120 г та вартістю 132 грн кожна, а всього майна потерпілого на загальну суму 264 грн, чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на вказану суму. З викраденим, яке заховав до кишені штанів, обвинувачений пройшов повз каси, не здійснивши оплату за товар.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

У судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро покаявся та дав суду показання, аналогічні фабулі обвинувачення. Ствердив, що вперше вчинений проступок пояснити не може, дійсно викрав дві банки ікри лососевої, які сховав у кишені шортів і прошов через каси магазину, не оплативши за товар. Через два дні з врахуванням того, що вперше не був ніким помічений, вирішив вдруге викрасти дві лососеві ікри з того ж магазину «Рукавичка». Однак у подальшому після вчинення крадіжки за межами магазину був затриманий. Стверджує, що 13 серпня 2021 року добровільно в магазині, де вчинив крадіжки, розрахувався за викрадений товар, що підтверджується чеками відповідно на суми: 379,80 грн та 359,80 грн. Просив пробачення у представника потерпілого за свої діяння і відшкодував потерпілому заподіяну матеріальну шкоду; під час досудового розслідування активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень. Запевняє суд, що на майбутнє не вчинить жодного кримінального правопорушення, т.я. усвідомив вчинене, за що йому в його віці соромно. Згідний понести призначене судом покарання.

З огляду на те, що ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав, фактичні обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорюються, про що ствердив і представник потерпілого у своїй заяві, поданій суду, а тому суд вважає за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та розглядає справу в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.

Відтак дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за:

- ч.1 ст.185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку);

- ч.2 ст.185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару і виправлення засудженого, а й запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому на підставі ст.ст.65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопоуршень, які згідно із ст.12 КК України класифікуються як кримінальний проступок та нетяжкий злочин й проти власності; особу обвинуваченого, який судимості не має, є працездатною особою, не працює та не займається суспільно корисною працею, його вік, є неодруженим, не має на утриманні осіб, відсутність хронічних захворювань; під наглядом в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває; щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю інкримінованого та добровільно відшкодував заподіяну потерпілому шкоду, про що зазначено в обвинувальному акті і встановлено судом, як і виключно позитивну поведінку під час судового провадження та вибачається за скоєне, що є обставинами, які пом`якшують покарання; відсутність обтяжуючих обставин, про що зазначено стороною обвинувачення; та висновок досудової доповіді, за наслідками якого ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оціюються як середні, - відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання в межах санкції статтей, за якими кваліфіковано його діяння: ч.1 ст.185 КК України обмеження волі на строк один рік та ч.2 ст.185 КК України обмеження на строк один рік шість місяців (з урахуванням вимог ст.61 КК України); на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 остаточно слід визначити покарання у виді обмеження волі на строк один рік шість місяців. Таке покарання буде покликане запобігти можливому вчиненню ним кримінальних правопорушень у майбутньому і сприятиме виправленню та перевихованню з усвідомленням суспільної небезпечності діянь, в мінімально наближених межах покарання та санкції статей.

Підстав для призначення ОСОБА_3 покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання, тобто на підставі ст.69 КК України, враховуючи зазначені вище конкретні обставини у їх сукупності та дані про особу винного, суд не знаходить. Саме такий вид покарання, який полягає в триманні особи в кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці, значимості такого для суспільства і бездоганної поведінки обвинуваченого під час досудового розслідування є необхідними і достатніми для виправлення засудженого і попередження ним нових злочинів.

Проте, за умовами ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні у виді, зокрема, обмеження волі, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому з урахуванням особи винного, який усвідомив свою провину, щиро покаявся, неодноразово просив і просить вибачення у потерпілого, значимість вартості викраденого для останнього та думку представника потерпілого щодо відсутність претензій до обвинуваченого з урахуванням добровільного відшкодування, суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_3 на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробовуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку в мінімальному його розмірі, визначеному ч.4 ст.75 КК України, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього, відповідно до ст.76 КК України, обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/роботи. Вказані обов`язки відповідно до ступеня тяжкості кримінальних правопорушень та особи винного будуть необхідними та достатніми для його виправлення.

Призначене судом покарання узгоджується із позицією прокурора щодо виду і міри покарання, висловленою під час судових дебатів.
Ухвалюючи вирок, суд відповідно до ст.368 КПК України зобов`язаний вирішити питання щодо того, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

У кримінальному провадженні відсутні процесуальні витрати та заходи забезпечення кримінального провадження (арешт не накладався, запобіжний захід не застосовувався); цивільний позов не заявлено.
Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України два компакт-диски із записами з торгових залів магазину «Рукавичка» та два чеки за оплату викраденого (постанови про визнання речовими доказами дізнавача ВП № 2 Львівського РУП № 2 ГУ НП у Львівській обалсті від 17.08.21.), що зберігаються при матеріалах кримінального провадження, слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 532 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.185 КК України - обмеження волі на строк один рік;

-за ч.2 ст.185 КК України обмеження волі на строк один рік шість місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 призначити покарання обмеження волі на строк один рік шість місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк один рік, та згідно із ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/роботи.
Відповідно до ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Речові докази - два компакт-диски із записами з торгових залів магазину «Рукавичка» та два чеки за оплату викраденого (постанови про визнання речовими доказами дізнавача ВП № 2 Львівського РУП № 2 ГУ НП у Львівській обалсті від 17.08.21.), що зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_7