Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/5284/21
Провадження № 1-кп/279/242/22
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2022 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження №0000505 від 04.08.2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Гостомель, Київської області, громадянин України, з повною з загальною середньою освітою, раніше судимого: - вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28.01.2020 року за ч.1 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт; - вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03.11.2021 року за ст.71, 72, ч.2 ст.389 КК України до 36 діб арешту, не працюючого, не одруженого, осіб на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28.01.2020 року, за ч.1 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт, покараня не відбув, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив і повторно вчинив новий умисний злочин за наступних обставин:

24.07.2021 року, близько 6 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи біля житлового будинку АДРЕСА_2 , втрутився у конфлікт, який відбувався між його товаришем ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та на грунті раптово виниклих неприязних відносин, між вказаними особами розпочалася бійка, в ході якої у ОСОБА_4 , виник умисел направлений на відкрите заволодіння майном ОСОБА_6 , а саме його мобільним телефоном, який знаходився в лівій кишені штанів.

Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, з метою власного збагачення, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що за його діями спостерігає потерпілий ОСОБА_6 простягнув руку до лівої кишені штанів ОСОБА_7 , та дістав звідти мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi Note 8Т» 4/64 гб, вартістю 2496,67 грн., який знаходився в силіконовому чохлі, вартістю 53,33 грн., а всього заволодів майном на загальну суму 2550 грн., яке належить ОСОБА_6 та утримуючі вказане майно при собі, місце події залишив, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи ОСОБА_4 , якому висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Обвинувачений ОСОБА_4 , в судовому засіданні не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України визнав повністю та згідно ст.63 Конституції України відмовився давати показання. При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив зазначені в обвинувальному акті фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, пояснив, що дійсно в указаний в обвинувальному акті день та час, відкрито викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_6 зазначив, що він щиро розкаюється у вчиненому.
Потерпілий в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не прибув. Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, які виловили свою позицію про можливість за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішив провести судовий розгляд без потерпілого.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнав себе винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушенння та на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. За таких обставин суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена. Його дії мають правильну правову кваліфікацію за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно. Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст.65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі ст.66 КК України є щире каяття, яке виражається у повному визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, негативному ставленні до скоєного, повне відшкодування завданих потерпілому збитків та активне сприяння в розкритті злочину. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.67 КК України не встановлено. Як особа молодого віку ОСОБА_4 характеризуються посередньо, неодружений, на утриманні нікого не має, офіційно не працює, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, раніше судимий.
Згідно ст.12 КК України вчинений ОСОБА_4 злочин передбачений ч.2 ст. 186 КК України є тяжким злочином.
Згідно ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Так у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд сказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
З урахуванням викладеного, суд призначає покарання відповідно до санкції частини статті, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі.
Крім того, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 , за місцем реєстрації та проживання характеризується посередньо, на спеціалізованих обліках не перебуває, беручи до уваги щире каяття обвинуваченого у вчиненому, його відношення до скоєного злочину, те, що обвинувачений дає критичну оцінку своїм діям, навіть попри скоєння тяжкого стосовно ст.12 КК України злочину, суд вважає, що виправити ОСОБА_4 і запобігти скоєнню ним нових злочинів можливо без ізоляції його від суспільства, призначивши покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від нього на підставі ст.75 КК України, якщо протягом встановленого цим вироком іспитового строку він, ОСОБА_4 не скоїть нових злочинів та виконає обов`язки передбачені ст.76 КК України. У відповідності до ст.76 КК України суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 певні обов`язки, як на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням. Оскільки злочин, за який засуджується ОСОБА_4 , ним вчинено до ухвалення вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03.11.2021 року, яким призначене ОСОБА_4 покарання у виді 36 діб арешту, підлягає реальному відбуванню, то положення ч.4 ст.70 КК України застосуванню не підлягають (п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання»). Вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03.11.2021 року підлягає самостійному виконанню. Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 відповідно до Ухвали слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 30.08.2021 року у виді особистого зобов`язання, закінчив свою дію. Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, арешт, накладений ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12.08.2021 року на майно мобільний телефон, марки «Хіаоmі Redmi Note 8Т» 4/64 гб, підлягає скасуванню. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Відповідно до ст.124 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати по кримінальному провадженню підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати виннуватим в вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Відповідно до ст.75 КК ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо в період іспитового строку в 1 (один) рік він не скоїть нового злочину.
Відповідно до п.1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1029,72 грн. витрат на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи (Висновок експерта №СЕ-19/106-21/8223-ТВ) .
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 12.08.2021 року на майно мобільний телефон, марки «Хіаоmі Redmi Note 8Т» 4/64 гб, скасувати.
Речовий доказ у провадженні, а саме: - мобільний телефон, марки «Хіаоmі Redmi Note 8Т» 4/64 гб, який повернутий на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_6 залишити у власності ОСОБА_6 .
Вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03.11.2021 року виконується самостійно.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.
Згідно ч.2 ст.394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1 Копія згідно з оригіналом: