Дата документу 15.09.2021 Справа № 335/4472/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 335/4472/19 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. №11-кп/807/1540/21 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

розглянула 15 вересня 2021року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 9 серпня 2021 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч.ч. 2,3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 311 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, в провадженні Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч.ч. 2,3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 311 КК України.

Прокурори у судовому засіданні, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважали за доцільне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки судовий розгляд триває, а підстави для зміни запобіжного заходу відсутні.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 9 серпня 2021 року задоволено клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 строком до 7 жовтня 2021 року. Приймаючи таке рішення, суд послався на дані про особу обвинуваченого та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою зазначає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою обрано 30 березня 2020 р., судовий розгляд триває, потерпіла сторона претензій до нього не має, свідки у справі допитані. Вказує, що намірів переховуватися від суду не має, до затримання мав постійне місце мешкання, до правоохоронних органів постійно з`являвся. Звертає увагу, що перебуває на обліку у наркодиспансері, однак за період перебування під вартою бажання вживати наркотик зникло. Просить змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час.

В судове засідання апеляційної інстанції захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 будучи належним чином повідомлений про час і дату судового засідання не з`явився, тому зі згоди обвинуваченого про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності адвоката, колегія суддів вирішила за можливе розглянути провадження за відсутністю адвоката, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України та відповідає ч. 4 ст. 422-1 КПК України.

Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачений підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор висловив заперечення вимогам апеляційної скарги.

Встановленісудомапеляційноїінстанціїобставинитамотиви,зякихсудвиходивприпостановленніухвали.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно ч.1 ст.183КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимст.177КПК України.

Положенями ст. 331, ст. 199 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням вимог національного та міжнародного законодавств.

Так, переглядаючи судове рішення в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що однією з підстав для обрання/продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а в контексті ч.1 ст.178 КПК України судом мають враховуватися, серед іншого, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

З огляду на заявлені апелянтом доводи та стадію кримінального провадження, в якому ОСОБА_7 вже висунуто обвинувачення і триває судовий розгляд у суді першої інстанції, колегія суддів не досліджує питання, пов`язані з оцінкою доказів з точки зору їх належності, допустимості та достатності, а перевіряє лише висновки суду на предмет наявності ризиків та існування вагомих підстав для продовження тримання особи під вартою.

Як встановлено апеляційним судом у судовому засіданні та, що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах даного провадження, 9 серпня 2021 в судовому засіданні суду першої інстанції в порядку ст. 331 КПК України було розглянуто клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку його тримання під вартою.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , суд першої інстанції достатньо дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують подальше перебування обвинуваченого під вартою.

Так, судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися, а застосування альтернативного запобіжного заходу є недоречним, з чим з урахуванням обставин справи, відомостей щодо особистості ОСОБА_7 , погоджується і апеляційна інстанція.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , та доводи обвинуваченого і його захисника щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.

При цьому, вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції, відповідно до ст.178 КПК України, врахував дані про особу та репутацію обвинуваченого ОСОБА_7 ,який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, на теперішній час обвинувачується у вчинені нетяжких і тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч.ч. 2,3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 311КК України, обвинувальні акти щодо яких у кількості 13 актів об`єднані в одне провадження, відсутність сталих соціальних зв`язків, постійного джерела доходів.

Наведені обставини у своїй сукупності засвідчують доведеність ризиків вчинення іншого кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а поряд з наведеними обставинами очікуване покарання вказують на ризик переховування від суду.

Отже, зазначені відомості дали підстави для висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має бути продовжений з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання спробам негативної поведінки з боку ОСОБА_7 , що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам в інший спосіб, ніж продовження раніше обраного запобіжного заходу.

Навіть зі спливом часу, враховуючи наведені вище обставини, встановлені ризики по відношенню до особи обвинуваченого не втратили своєї актуальності.

Доводи апеляційної скарги щодо незгоди з ризиками, на які послався суд у своєму рішенні,колегія суддів вважає непереконливими.

Крім того, судова колегія зауважує, що ухвалою слідчого судді від 30березня 2020 року відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 40 540 грн., що буде діяти у разі внесення визначеного розміру, який не можна вважати непомірним, оскільки саме такий розмір застави, з огляду на тяжкість висунутого обвинувачення та репутацію обвинуваченого через негативні дані стосовно його особистості, достатньою мірою гарантуватиме виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Посилання обвинуваченого щодо терміну перебування його під вартою та відсутність претензій з боку потерпілої сторони не є обставинами, які виключають наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Крім того, матеріали провадження не містять вагомихта переконливих відомостей, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, та в судовому засіданні апеляційного суду не встановлені.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, у провадженні не вбачається.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, а тому ухвалу суду необхідно залишити без змін.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу суду першої інстанції про необхідність дотримання судом вимог ч.5ст.28 КПК України, згідно яких кримінальне провадження щодо особи, яка тримається від вартою, має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першої інстанції першочергово.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 9 серпня 2021 року, якою продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 до 7 жовтня 2021 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4