Справа № 203/3230/20
Провадження № 1-кп/0203/450/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції);

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000483 від 03 квітня 2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська на розгляді знаходиться вищевказаний обвинувальний акт.

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 , в якому він просив запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 , у виді застави у розмірі 1 051 000 грн., що внесена ОСОБА_7 змінити в частині суми застави, а саме зменшити обвинувачуваному ОСОБА_4 розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинувачуваним обов`язків передбачених КПК України у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 47 580 грн. В обґрунтування вказав, що зважаючи на практику ЄСПЛ, відповідно до якої з плином часу ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу, значно зменшуються або ж взагалі зникають, з урахуванням належної поведінки обвинувачуваного під час досудового розслідування та під час судового провадження, який в повній мірі виконує покладені на нього процесуальні обов`язки, з`являється на судові виклики, вважає можливим зменшити розмір застави, визначений ухвалу слідчого судді Октябрьського районного суду м. Полтави ОСОБА_8 від 24.04.2020 року, і визначити обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 47 580 гривень. Також, зазначив, що заставодавець ОСОБА_7 просить повернути їй кошти у зв`язку із зміною майнового стану, необхідності підтримання стану здоров`я членів своєї родини, та належну поведінку обвинуваченого, про що надала свою заяву.

Адвоката ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не надав.

Адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали клопотання адвоката ОСОБА_6 та просили суд його задовольнити.

Прокурор просила суд відмовити у задоволенні клопотання захисника про зменшення суми застави.

Заслухавши думки учасників судового провадження з приводу клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 24 квітня 2020 року відносно ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 17 год. 25 хв. 21 червня 2020 року. Також визначено розмір застави в межах 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 1 051 000 грн. Обраний запобіжний захід ухвалою Полтавського апеляційного суду від 08 травня 2020 року було залишено без змін.

12 травня 2020 року ОСОБА_7 , як заставодавцем, було сплачено вище визначену заставу у встановленій сумі, що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 12.05.2020 року.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання захисника щодо зменшення розміру застави, суд звертає увагу на те, що у відповідності до вимог ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Станом на дату розгляду даного клопотання відомостей про порушення обвинуваченим ОСОБА_9 обов`язків, визначених ухвалою суду від 24 квітня 2020 року, суду не надано.

Обвинуваченому інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, що є тяжким.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням окрім обставин кримінального правопорушення, ще й майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи особу обвинуваченого, обсяг доказів, який вже досліджений під час судового розгляду кримінального провадження, те, що ОСОБА_9 протягом кримінального провадження в повній мірі виконує покладені на нього процесуальні обов`язки, з`являється на виклики суду, а також те, що заставу внесено ОСОБА_7 , яка є сторонньої особою по відношенню до обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість зменшення розміру застави, як запобіжного заходу, застосованого до ОСОБА_9 .

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу обвинуваченого, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

У той же час, враховуючи характер інкримінованих дій, тяжкість злочину, стадію судового провадження, а саме те, що під час судового розгляду не досліджено всі докази кримінального провадження, особу обвинуваченого, який на момент скоєння кримінального правопорушення, що йому інкримінується, перебував на посаді прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області, суд вважає, що застава в розмірі, передбаченому ч. 2 п. 5 ст. 182 КПК України, може вийти за межі граничного розміру.

Положеннями ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава в розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчинені тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути визначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб відповідно.

З урахуванням викладеного, суд, зважаючи на практику ЄСПЛ, відповідно до якої з плином часу ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу, значно зменшуються або ж взагалі зникають, суд вважає можливим зменшити розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді від 24 квітня 2020 року, і визначити обвинуваченому ОСОБА_9 розмір застави достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України у розмірі 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відтак, частина сплаченої сума застави підлягає поверненню заставодавцю.

Одночасно, обов`язки покладені на обвинуваченого, також, слід залишити незмінними, а тому клопотання захисника підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 201, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу , шляхом зменшення суми застави - задовольнити частково.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді застави у розмірі 500 (п`ятисот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 1 051 000 (один мільйон п`ятдесят одна тисяча) гривень у національній грошовій одиниці, що внесена ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінити в частині суми застави.

Зменшити обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави до 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 567 500 (п`ятсот шістдесят сім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

Суму застави в розмірі 483 500 (чотириста вісімдесят три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок повернути заставодавцю - ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1