У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 08 грудня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відносно
ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєва, зареєстрована в АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001755.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,
підозрювана ОСОБА_6 ,
захисник ОСОБА_8 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді клопотання слідчого задоволено частково, застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною на строк до 08.02.2022 р. цілодобово залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду буд. АДРЕСА_3 з покладенням певних обов`язків.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати i постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого, обрати відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без застосування застави.

Узагальнені доводи апелянта.

Прокурор зазначає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років, а ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за яке передбачено покарання на строк від 7 до 10 років позбавлення волі.
Апелянт зазначає про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, не має міцних соціальних зв`язків, які б могли стримувати її від переховування, обізнана про особу потерпілого та свідків, у зв`язку з чим, може незаконно впливати на них з метою зміни показань під час досудового розслідування. Враховуючи відсутність у ОСОБА_6 офіційної роботи та постійних джерел існування, схильність до вживання спиртних напоїв, прокурор вважає, що підозрювана може скоїти нові кримінальні правопорушення.
За наведеного, прокурор вважає, що суд дійшов помилкового висновку про можливість застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Узагальнений виклад позиції інших учасників судового провадження.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник підозрюваної ОСОБА_6 ОСОБА_8 просить відмовити у задоволені апеляційної скарги прокурора ОСОБА_5 , а ухвалу слідчого судді про обрання підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту залишити без змін.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001755, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 05.12.2021 р. в період часу з 22.00 год. по 00.00 год., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 перебувала разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_9 у приміщенні кухні, домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 . В подальшому, на ґрунті особистих неприязних стосунків, які виникли раптово, між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 виник злочинний протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень своєму співмешканцю, реалізуючи який, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та маючи можливість передбачити їх суспільно-небезпечні наслідки, взяла до правої руки з кухонного столу предмет, ззовні схожий на ніж, нанесла вказаним предметом один удар в область тулуба ОСОБА_9 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого торокоабдомінального поранення грудної клітини зліва з пошкодженням діафрагми, шлунковоободової зв`язки та підшлункової залози, яке супроводжувалося внутрішньо плевральною внутрішньочеревної кровотечею 1400 мл., які, відповідно до наказу МОЗ № 6 від 17.01.1995 р. «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Після спричинення зазначених тілесних ушкоджень ОСОБА_9 помер.
06.12.2021 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто спричиненні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого.
08.12.2021 р. слідчий, за погодженням із прокурором, звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, здійснювати незаконний вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.

Врахувавши, те що докази, надані стороною обвинувачення, доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що це може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, доведення слідчим та прокурором існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та не доведення недостатності застосування відносно підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вказаному ризику, з огляду на дані про особу підозрюваної, яка раніше не судима, має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце мешкання, працює, за місцем роботи характеризується позитивно, слідчий суддя дійшов висновку, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та запобігти встановленому ризику можливо шляхом застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу домашнього арешту, в певний період доби, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, підозрювану та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали, надані судом та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

За змістом вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, відповідно яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
За положеннями ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
За змістом ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжних заходів і повинен застосовуватись лише тоді, коли прокурор доведе, що інший запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Вказані вимоги закону та норм міжнародного права слідчим суддею дотримані, а також оцінені у сукупності всі обставини, які, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу.

Встановлена слідчим суддею обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, прокурором не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Обґрунтовуючи правові підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий у клопотанні зазначив, що такий запобіжний захід необхідний з метою запобігання переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень. Аналогічні доводи наведені й в апеляційній скарзі прокурора.
Так, ризик можливого переховування ОСОБА_6 від слідства та суду, дійсно має місце, оскільки остання підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, але, з урахуванням даних про особу підозрюваної, яка раніше не судима, позитивно характеризується, має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце мешкання та роботи, з урахуванням її процесуальної поведінки під час досудового розслідування, апеляційний суд вважає, що наявність вказаного ризику є вкрай низькою.
Прокурором та слідчим не надано достатніх даних чи доказів, які б свідчили про вплив або можливість впливу підозрюваною ОСОБА_6 на потерпілого або свідків у даному кримінальному провадженні, а тому такі доводи є припущеннями.
Наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень є недоведеним з огляду на дані про особу обвинуваченої.
Будь-яких інших обставин, які б підтвердили доводи клопотання, або виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваної на свободу та свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, прокурором не наведено.

З огляду на наведене, апеляційний суд доходить висновку, що слідчим суддею всебічно, повно та об`єктивно розглянуто клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховані всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, а тому апеляційна скарга прокурора є необґрунтованою, такою, що не підлягає задоволенню, підстав для скасування ухвали слідчого судді не має.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 08 грудня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

_____________________ ____________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3