Єдиний унікальний номер справи 185/4220/21
Провадження № 1-кп/185/456/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000044 від 04.03.2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда Дніпропетровської області, українця, громадянина України, одруженого, непрацюючого, в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України,
за участю

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:

09.01.2021 року приблизно о 23.10 годині обвинувачений ОСОБА_3 , керуючи технічно справним легковим автомобілем марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 20.05.2020 року, грубо порушуючи вимоги п. 12.1, п. 12.4. та 12.9 (б) Правил дорожнього руху, згідно до якого «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше ніж 50 км/год.», слідуючи із перевищенням дозволеної швидкості 84.0 км/год., здійснював рух по лівій смузі проїзної частини вул.Дніпровській у місті Павлограді Дніпропетровській області, яка має по дві смуги для руху у кожному напрямку, з боку міста Дніпра у напрямку міста Донецька, перевозячи на задньому пасажирському сидінні пасажира, потерпілого ОСОБА_5 , на передньому пасажирському сидінні свідка ОСОБА_8 . Під час руху обвинувачений ОСОБА_3 не діяв таким чином, щоб не піддавати небезпеці життя та здоров`я себе і громадян, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху, з якою він мав би можливість виконувати всі необхідні дії по керуванню автомобілем, які б забезпечували безпеку всіх учасників дорожнього руху. При здійсненні у зазначених умовах подальшого руху із перевищенням дозволеної швидкості, на слизькій проїзній частині покритій льодом обвинувачений ОСОБА_3 втратив керування над автомобілем «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок чого навпроти будівлі №16 по вул.Дніпровській, м. Павлограда 09.01.2021 року о 23.15 годині обвинувачений ОСОБА_3 виїхав на ліве по ходу його руху узбіччя та допустив наїзд на дерево. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому великого бугорка правої плечової кістки з вивихом правого плечового суглобу та синцем на передньо- внутрішній поверхні правого плеча в нижній третині з переходом на верхню третину правого передпліччя, саден правої лобної ділянки та нижньої третини передньої поверхні лівої гомілки, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж як 21 день). Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п. 12.1, п.12.4., п.12.9 (б) Правил дорожнього руху в яких вказано:

- п.12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

- п.12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»;

- п.12.9 б) «Водієві забороняється: «Перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил».

Порушення п.12.1. Правил дорожнього руху України обвинуваченим ОСОБА_3 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, невиконання вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України: як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, визнає частково, суду пояснив, що дійсно 09.01.2021 року вночі йому зателефонував знайомий та попросив забрати пасажирів з с.Булахівка та привезти до м.Павлограду. Рухаючись вже в м.Павлограді по вул.Дніпровська зі сторони м.Дніпра в напрямку м.Донецька на автомобілі «Део Ланос», він постійно контролював рух автомобіля, їхав не швидко 50-55 км/год., яку він спостерігав на спідометрі. Ніяких перешкод, зустрічного транспортного засобу не було. Побачивши позаду фари автомобіля, він став пригальмовувати та змінювати напрямок руху, намагався з`їхати на праву смугу руху. Автомобіль понесло, він спочатку вдарився об бордюр справа, потім його викинуло на зустрічну смугу, де він на узбіччі зіткнувся з деревом. Після пригоди швидка забрала його та пасажирів, відвезла до лікарні. З потерпілим не зміг знайти змову, не спілкувався. Після пригоди він продовжує відновлюватись, поки не має можливості працювати. В скоєному щиро кається, заявлений позов потерпілого визнає, в подальшому має намір працевлаштуватись та відшкодувати завдані збитки.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 09.01.2021 року разом з дружиною ОСОБА_8 вночі повертались з с.Булахівка Павлоградського району. Викликали таксі, приїхав автомобіль марки «Део Ланос» білого кольору, яким управляв обвинувачений. Весь час вони їхали по дорозі не швидко. Заїхавши в місто, проїжджаючи кафе «Скриня» обвинувачений прибавив швидкості, став рухатись приблизно зі швидкістю 90 км/год. Причиною цього вважає отримане нове замовлення послуг таксі, що прийшло йому на телефон. Ніяких перешкод, транспорту в попутному чи зустрічному напрямку не було. Автомобіль спочатку понесло вправо, і він вдарився об бордюр, після чого винесло на зустрічну смугу руху, де на узбіччі відбулось зіткнення з деревом. Після ДТП його з дружиною забрали до лікарні. За весь час обвинувачений навіть не вибачився. Наполягає на призначенні покарання з позбавленням права керування транспортними засобами та на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_8 під час допиту показала, що 09.01.2021 року вона разом з чоловіком ОСОБА_5 перебували в с.Булахівка. Через службу таксі «Люкс» викликали таксі. Приїхав обвинувачений, вона сіла на переднє пасажирське сидіння, чоловік знаходився на задньому пасажирському сидінні. Під час руху в м.Павлограді біля кафе «Скриня» водій отримав нове замовлення та став пришвидшувати швидкість руху. Транспортний засіб понесло вправо, а потім від бордюру відкинуло на смугу зустрічного руху, де і відбулось зіткнення. Після пригоди в неї був розбитий ніс, склом пошкоджено лоб, синці були на кінцівках, у чоловіка був розрив плеча. Причиною ДТП вважає перевищення швидкості та неуважність водія. Ніяких перешкод чи транспорту в цей час на дорозі не було.

Судом були досліджені наступні письмові докази.

Так, відповідно до витягу з кримінального провадження №0000044, органом досудового розслідування в даному провадженні є Павлоградський РВП ГУНП в Дніпропетровській області, яким 04.03.2021 року до ЄРДР були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 ч.1 КК України, згідно яких: 09.01.2021 року, приблизно о 23.30 години ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул.. Дніпровській м.Павлограда зі сторони м.Дніпра в бік м.Донецька біля будинку №16 не впоравшись з керуванням автомобілем, виїхав за межі проїзної частини та здійснив наїзд на перешкоду у вигляді дерева, в результаті чого пасажир ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому великого бугорка правої плечової кістки з вивихом правого плечового суглобу.

Заява від потерпілого ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення від 03.03.2021 року, в якій останній звертається до поліції з вимогою внесення даних до ЄРДР про кримінальне правопорушення за фактом отримання ним під час поїздки разом з обвинуваченим ОСОБА_3 09.01.2021 року тілесних ушкоджень та розпочати досудове розслідування.

Висновок спеціаліста №18-с від 27.01.2021 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_5 після ДТП отримав тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні.

Постанова Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.03.2021 року, відповідно до якої матеріали справи про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що призвело до ДТП 09.01.2021 року за ст.124 КУпАП, були повернуті для долучення до матеріалів кримінального провадження до поліції.

Протокол про адміністративне правопорушення від 11.01.2021 року, в якому викладені обставини ДТП від 09.01.2021 року за участі водія ОСОБА_3 .

Рапорти помічника чергового від 23.04.2021 року про отримання анонімного повідомлення про те, що 09.01.2021 року о 23.25 годині по вул..Дніпровська біля пам`ятника м.Павлограду автомобіль «Ланос» білого кольору в`їхав в паркан, водій в свідомості, та отримання повідомлення від працівників лікарні №4 про доставку 09.01.2021 року з 23.35 до 23.55 годині ШМД ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 з тілесними ушкодженнями в результаті ДТП. На місце пригоди було направлено СОГ.

Протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.01.2021 року, відповідно до якого місцем пригоди є узбіччя з лівого краю проїзної частини по вул.Дніпровська м.Павлограда, неподалік будинку №16, по краю покриття ожеледиця. На місці пригоди виявлений транспортний засіб: автомобіль марки Daewoo Lanos, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з пошкодженнями передньої частини. На асфальтовому покритті маються гальмівні сліди: правий довжиною 26.6 м та лівий 28.30 м. Вказаний транспортний засіб був вилучений з місця пригоди. До протоколу додана схема місця ДТП, на якій графічно зображені розташування транспортного засобу після пригоди та наявність слідів гальмування, та фототаблиця, на якій зафіксовані викладені в протоколі обставини, зокрема наявність гальмівного шляху.

Копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 .

Довідки з КНП «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» від 19.04.2021 року, згідно яких потерпілий ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_8 09.01.2021 року о 23.55 годині були доставлені до травмпункту вказаної медичної установи з отриманими травмами після ДТП.

Заяви від ОСОБА_9 , який добровільно надав для огляду відеореєстратор з картою пам`яті з відеозаписом ДТП, до якої причетний автомобіль Део Ланос, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Постанова про визнання речовим доказом від 05.03.2021 року, згідно якої відеореєстратор марки «DOD GS 600» та карту пам`яті визнано речовим доказом.

Протокол огляду предмету від 06.03.2021 року, відповідно якого слідчим було оглянуто вміст карти пам`яті з відеореєстратора автомобіля марки «Daewoo Lanos», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому зафіксовані події, що передували ДТП, швидкість вказаного транспортного засобу більше 80 км/год., напрямок руху, спочатку з`їзд на праве узбіччя, після чого виїзд на зустрічну смугу руху та зіткнення з деревом.

Аналогічні обставини були встановлені під час перегляду відеозапису, якій міститься на карті пам`яті, що була встановлена в відеореєстраторі транспортного засобу марки «Daewoo Lanos» в момент ДТП під управлінням обвинуваченого.

Висновок експерта №72 від 15.03.2021 року, відповідно до якого на підставі медичної документації та об`єктивних даних у потерпілого ОСОБА_5 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому великого бугорка правої плечової кістки з вивихом правого плечового суглобу та синцем на передньо-внутрішній поверхні правого плеча в нижній третині з переходом на верхню третину правого передпліччя, саден правої лобної ділянки та нижньої третини передньої поверхні лівої гомілки, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж як 21 день). Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів (предмету), які діяли за ударним механізмом та по дотичній з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області або при ударі об такі та такими предметами могли бути виступаючі частини всередині салону рухаючогося автомобіля при зіткнення його з перешкодою. Враховуючи морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень, давність їх утворення може відповідати даті - 09.01.2021 року. Враховуючи характер та локалізацію, виявлених тілесних ушкоджень, не виключена можливість їх утворення за обставин та умов, на які вказує потерпілий.

Висновок експерта №73 від 15.03.2021 року, згідно якого було проведено судово-медичну експертизу ОСОБА_8 , у якої виявлені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани спинки носу, множинних саден лобної ділянки, верхніх повік обох очей, спинки носу, синців лівого стегна на задньо-зовнішній поверхні в середній третині, на передній поверхні лівої гомілки в середній та нижній третинах, на зовнішній поверхні правої гомілки в нижній третині, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я впродовж більше шести днів, але не більше як три тижні (21 день). Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії твердих предметів (предмету), які діяли за ударним механізмом та по дотичній з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області або при ударі об такі та такими предметами могли бути виступаючі частини всередині салону рухаючогося автомобіля та уламки розбитого скла при зіткнення його з перешкодою.

Висновок експерта від 23.03.2021 року, відповідно до якого водій автомобіля «Daewoo Lanos» обвинувачений ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.1, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху. Технічна можливість уникнути даної ДТП для водія ОСОБА_3 визначалась виконанням ним вимог п.12.1 ПДР. При заданому механізмові події дії водія автомобіля «Daewoo Lanos» обвинуваченого ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.12.1, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху. Невідповідність вимогам п.12.1 ПДР з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Проаналізувавши надані в судовому засіданні показання обвинуваченого ОСОБА_3 про відсутність в його діях порушення Правил дорожнього руху, що призвело до ДТП, а також показання потерпілого, свідка, досліджені письмові докази, співставляючи їх з обвинуваченням, що інкримінується ОСОБА_3 , а також з іншими доказами кримінального провадження, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України, - суд робить висновок про те, що наведені судом докази, окрім показань обвинуваченого, мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, тому і покладені в основу вироку. Зазначені докази винуватості обвинуваченого є такими, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки повністю підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Показання обвинуваченого про його непричетність до дорожньо-транспортної пригоди, відсутність обґрунтованих пояснень причин ДТП, в результаті якої потерпілому ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості, а причиною пригоди є ожеледиця та надання дороги транспортному засобу, що рухався позаду в попутному напрямку, - були спростовані в суді показаннями потерпілого та свідка ОСОБА_10 , які показали, що:

- обвинувачений в межах міста прискорив швидкість руху після отримання нового замовлення, в результаті чого на покритті з ожеледицею втратив керованість транспортним засобом, що призвело до зміни напрямку руху автомобіля спочатку вправо та удару об бордюр, а після викинуло на смугу зустрічного руху та виїзду на узбіччя, де і відбулось зіткнення з перешкодою у вигляді дерева;

- відсутність будь-яких перешкод на проїзній частині та транспорту, як в зустрічному, так і в попутному напрямку, що могли би стати причиною ДТП.

Вказані покази обвинуваченого також спростовуються обставинами, що були встановлені під час перегляду відеозапису з відеореєстратора, яким був обладнаний автомобіль марки «Део Ланос» в момент ДТП, а саме містить швидкість руху транспортного засобу більше 80 км/год. та втрату керування ним, що призвело до зміни руху та виїзду на узбіччя, зіткненню з деревом.

Під час огляду місця події були зафіксовані сліди гальмівного шляху, довжина якого більше 26 метрів. В ході проведення експертного дослідження було встановлено, що причиною ДТП стало саме перевищення водієм безпечної та дозволеної швидкості руху в місті, не врахування дорожньої обстановки останнім, втрата контролю руху транспортного засобу та безпечно керувати ним.

Тому вказані покази обвинуваченого в цій частині суд розцінює як обраний спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення та можливість уникнення від відповідальності за вчинене.

Всі протоколи слідчих дій та висновки експертів суд визнає належними та допустимими доказами, які підтверджують в сукупності факт ДТП та наслідки цієї пригоди, отримані тілесні ушкодження потерпілим.

Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_3 саме за ч.1 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху обвинуваченим, який керував транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесення його до категорії неумисних нетяжких злочинів, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України не судимий, за місцем реєстрації характеризується позитивно, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебуває, а також невизнання останнім своє вини, думки потерпілого стосовно можливого покарання.

Обставин, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

За сукупністю обставин вчинення злочину, ступеня тяжкості, наявності наслідків в результаті злочину у вигляді тілесних ушкоджень середньої тяжкості у потерпілого та довготривалого процесу реабілітації, даних про особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України не судимий, не працює, думки потерпілого, який при визначенні покарання сподівається на покарання з застосуванням додаткового покарання, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізолювання від суспільства та призначає йому покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, тобто в умовах виконання за його поведінкою постійного та обов`язкового контролю, із застосуванням додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції статті, яке за ч.1 ст.286 КК України підлягає обов`язковому застосуванню.

Підстави для застосування ст. 69 КК України відсутні.

Заявлена думка представника потерпілого щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_3 максимально можливого покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 роки та позбавлення права керування транспортними засобами на строк 3 роки, на думку суду, є занадто суворим та не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого.

Стаття 50 КК України передбачає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, що також закріплено в ч.2 ст.65 КК України

Таке покарання буде відповідати ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, а також здатним сприяти виправленню ОСОБА_3 та попередженню скоєння нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Під час проведення досудового розслідування проводилась криміналістична експертиза, згідно довідки Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України на проведення експертизи було витрачено 1307.60 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 винуватий у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість документально підтвердженої проведеної експертизи у розмірі 1307.60 гривень.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

В межах кримінального провадження потерпілим ОСОБА_5 заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Потерпілий підтримав позов про стягнення з обвинуваченого в якості компенсації моральної шкоди 25 000.00 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_5 зазначив, що він визнаний потерпілим за кримінальним провадженням. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, що відбулась 09.01.2021 року за участі автомобіля, яким керував обвинувачений, йому були спричинені тілесні ушкодження, з якими з 11.01.2021 року по 18.02.2021 року він перебував на лікуванні, та продовжує лікуватись. Наявність моральної шкоди обґрунтована тим, що після ДТП та отриманих травм він зазнав фізичного болю, змушений був робити звичайні для нього речі лівою рукою, не мав можливості забезпечити себе у повсякденному житті самостійно. Заподіяна моральна шкода позивачем була оцінена в 25000 гривень.

Обвинувачений визнав заявлені позовні вимоги до нього в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази щодо заявлених позовних вимог встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно із ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентоване ст.129 КПК України.

Як встановлено ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_5 , який є у даному кримінальному провадженні потерпілим (особою, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної шкоди), пред`явив цивільний позов до обвинуваченого, - скориставшись своїм правом, передбаченим ст.61, 128 КПК України. До юридичної особи, де була застрахована відповідальність обвинуваченого, потерпілий позов не пред`являв. Право потерпілого пред`явити цивільний позов в кримінальному провадженні, в тому числі до юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, заподіяну діями обвинуваченого, прямо передбачає ст.128 КПК України.

Потерпілий, як цивільний позивач, не позбавлений права визначати осіб, до яких він позивається.

Факт отримання тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_5 в результаті ДТП встановлений на підставі висновку судово-медичної експертизи, відповідно до якого у потерпілого виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому великого бугорка правої плечової кістки з вивихом правого плечового суглобу та синцем на передньо- внутрішній поверхні правого плеча в нижній третині з переходом на верхню третину правого передпліччя, саден правої лобної ділянки та нижньої третини передньої поверхні лівої гомілки, які утворились по ударному механізму в результаті зіткнення автомобіля з перешкодою

Перебування потерпілого на лікуванні після отриманих в результаті ДТП травм підтверджено копією литка непрацездатності.

Відтак, у даному провадженні пред`явлене обвинувачення та доведеність винуватості ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні безпосередньо пов`язані із пред`явленим цивільним позовом потерпілим у кримінальному провадженні.

Відповідно п.2 ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Частина 3 ст. 23 ЦК України передбачає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» зі змінами внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 у пункті 9 Постанови орієнтує суди, що розмір відшкодування моральної шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань /фізичних, психічних та інших/, яких зазнав позивач, характер немайнових витрат, їх тривалість, можливість відновлення тощо та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого.

Враховуючи конкретні обставини справи, характер і обсяг фізичних та душевних страждань, викликаних тривалим лікуванням, відновленням здоров`я, яких зазнав потерпілий ОСОБА_5 , а також повне визнання заявлених позовних вимог обвинуваченим, суд враховує принцип розумності і справедливості, і з урахуванням всього цього вважає можливим стягнути на користь потерпілого з ОСОБА_3 25000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити покарання за ч.1 ст.286 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість проведеної експертизи експертами Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України у розмірі 1307.60 гривень.

Позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди, завданої в результаті ДТП, з ОСОБА_3 - задовольнити.

Стягнути на користь потерпілого ОСОБА_5 з ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 25000 гривень.

Речові докази:

- відеореєстратор марки «DOD GS 600», який передано на збереження власникові ОСОБА_9 , - після набрання вироком законної сили залишити останньому по приналежності;

- карту пам`яті з відеозаписом ДТП, яка перебуває в матеріалах кримінального провадження зберігати з матеріалами кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1