Провадження № 1-кс/752/5356/21
У Х В А Л А

06 серпня 2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суд міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей та документів, що подане в рамках кримінального провадження № 0000297, відомості щодо якого внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.02.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 382 КК України,
в с т а н о в и в:
На розгляд до слідчого судді надійшло вказане клопотання, в якому слідчий просить надати дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів, а саме: матеріалів кримінального провадження № 0000519 від 13.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою вилучення належним чином завірених копії матеріалів вказаного провадження.
Мотивуючи означене клопотання, слідчий вказує наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцезнаходження якого: АДРЕСА_2 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000297 від 08.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України за фактом невиконанні рішення суду службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вказане провадження розпочато на підставі рапорту прокурора відділу Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
У ході досудового розслідування встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000519 від 13.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України.
Як повідомила у ході допиту свідка прокурор САП ОСОБА_4 , що вивченням матеріалів вказаного провадження їй стало відомо, що підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаним провадженням є ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10.07.2020, якою уповноважених осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 зобов`язано внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення за заявою Громадської організації « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 30.06.2020 за фактом можливого вчинення Головою ІНФОРМАЦІЯ_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України.
Заява Громадської організації « ІНФОРМАЦІЯ_4 » містить твердження про наявність у діях Голови ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 ознак злочинів, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 364 КК України.
Після отримання зазначеної ухвали ІНФОРМАЦІЯ_3 її виконання доручено керівнику ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 та детективу ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 відповідно.
Однак, 13.08.2020 керівником ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 на виконання вказаної ухвали суду внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000519 відомості лише про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 366 КК України.
Таким чином, керівником ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_6 свідомо внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за попередньою правовою кваліфікацією, яка не підслідна ІНФОРМАЦІЯ_9 , а відомості про можливе вчинення Головою ІНФОРМАЦІЯ_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про яке йдеться в заяві Громадської організації « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та на якому наголошено слідчим суддею Вищого антикорупційного суду в ухвалі від 10.07.2020 як на обґрунтування наявності підстав для здійснення судового контролю саме цим судом, до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено, тобто вимоги ухвали не виконано.
В подальшому керівником ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_6 17.08.2020, 10.11.2020, 12.01.2021 направлено до ІНФОРМАЦІЯ_11 матеріали провадження разом з листами, в яких ініційовано вирішення питання про визначення підслідності у провадженні з посиланням на те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.366 КК України, не підслідне детективам ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до ст.216 КПК України.
Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою листами №16-26144-20 від 25.08.2020, №16/1/126144-20 від 17.11.2020 наголошувалось на необхідності виконання службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10.07.2020 у справі № 991/5421/20 ОСОБА_8 та роз`яснювалась відповідальність за умисне невиконання ухвали суду.
Проте, зі спливом майже року з часу отримання детективами НАБУ рішення суду, вказана ухвала залишається невиконаною, що може свідчити про умисне невиконання ухвали суду, що набрала законної сили, службовою особою, яка займає відповідальне становище.
На даний час вказане провадження перебуває у органі досудового розслідування.
Інформація про факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 364 КК України за вищевказаною заявою їй не відомо.
Виходячи з викладеного, під час досудового розслідування даного кримінального провадження з метою спростування або підтвердження доводів прокурора виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до матеріалів кримінального провадження № 0000519 від 13.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, з метою вилучення належним чином завірених копії матеріалів вказаного провадження.
Указані документи, у разі підтвердження обставин, які викладені у рапорті прокурора ОСОБА_4 можуть бути використані як доказ причетності винних осіб до вчинення вказаного кримінального правопорушення.
Установлено, що матеріали кримінального провадження № 0000519 від 13.08.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 366 КК України перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В судове засідання викликалась особа, у володінні якої перебувають речі і документи
ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_7 надав до суду заперечення проти задоволення клопотання виходячи із наступного.
Так, з наявної у ІНФОРМАЦІЯ_1 інформації вбачається, що підставою внесення відомостей до ЄРДР №000297 стали дії детективів Національного бюро під час внесення до ЄРДР відомостей за заявою ГО « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Вказана заява надійшла і розглядалась Національним бюро у порядку, визначеному законодавством України про звернення громадян, відповідна копія була заяви наявна у заявника та у судових установ. Враховуючи викладене, зміст заяви та судових рішень щодо реєстрації відомостей, викладених у заяві до ЄРДР, не містить важливих відомостей досудового розслідування, розголошення яких загрожувало б інтересах розслідування. Вказані документи могли бути надані на запит слідчого ДБР.
З урахуванням викладеного, вважаємо, що для з`ясування обставин кримінального правопорушення, яке є предметом розслідування у кримінальному провадженні №000297, слідчий Державного бюро розслідувань мав можливість і підстави для звернення до Національного бюро з відповідним запитом про надання засвідчених копій відповідних документів.
При цьому, слідчим ДБР не конкретизовано, до яких саме документів та матеріалів кримінального провадження він просить надати доступ.
Водночас, варто зазначити, що згідно з ч. 1 ст. 222 КПК України, відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.
Розголошення таких відомостей під час розгляду вказаного клопотання скасування арешту може перешкодити ефективному досудовому розслідуванню, зокрема надасть можливість вчиненню особами, причетними до вчинення кримінальних правопорушень, щодо яких розслідування яких здійснюється досудове розслідування, дій, які перешкоджатимуть всебічному, повному і неупередженому дослідженню обставини кримінального провадження.
Слідчий разом із клопотанням надав заяву про проведення засідання за його відсутності, вимоги клопотання підтримав в повному обсязі.
Згідно статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає в наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться таки речі і документи, можливості ознайомитись з ними, зробити з них копії та вилучити їх.
Згідно з ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи.
Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцезнаходження якого: АДРЕСА_2 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000297 від 08.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 382 КК України за фактом невиконанні рішення суду службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Пунктом 6 частини 2 статті 160 КПК України передбачено, що у клопотанні зазначається можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Згідно ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Так, слідчим у поданому клопотанні не доведено можливість використання як доказів відомостей, що містяться в матеріалах кримінального провадження, яке перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою такої інформації, а тому клопотання не підлягає задоволенню.
Крім того, представником НАБУ зазначено про те, що відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в такому обсязі, в якому вони визнають можливим.
Слід звернути увагу, що під час подальшого розслідування кримінального провадження допитувались особи, оглядались і приєднувались до кримінального провадження документи судових установ, державних підприємств та ДСА України, що не є предметом розслідування у кримінальному провадженні № 000297. Надання таких документів стороннім особам може порушити законні права та інтереси третіх осіб та порушити таємницю досудового розслідування.
Поряд із цим, слідчий в клопотанні не зазначає про те, що він звертався до НАБУ із запитом про отримання необхідних відомостей, а з іншого боку представником НАБУ про, ще наголошується у своїх запереченнях про що необхідно зазначити наступне.
Статтею 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із яких є тимчасовий доступ до речей і документів.
Відповідно до ч.ч.3,4,5 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора та відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 05.04.2013 № 223-559/0/4-13, зазначив що сторона кримінального провадження може витребувати та отримати речі або документи за умови їх добровільного надання володільцем без застосування процедури, передбаченої главою 15-17 КПК України.
Слідчий ДБР не скористався самостійним збором доказів відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, тощо.
Слідчий зобов`язаний довести слідчому судді, що виконані ними слідчі розшукові дії, направлені запити, не дали результату і тому вони вимушені звертатися із клопотанням про надання тимчасового доступу. При цьому слідчий повинен довести, що без такого втручання в права і свободи особи, як тимчасовий доступ, виконати завдання досудового розслідування буде неможливо. В зворотному випадку слідчий суддя мусить відмовити у задоволенні клопотання про надання тимчасового доступу до речей та документів.
Всупереч вимогам ст.333 КПК України, слідчий ДБР не надав суду жодних доказів того, що відповідні заходи ним вживались на етапі досудового розслідування.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно з п.19 ч.1 ст.7 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний прийняти судове рішення керуючись принципами диспозитивності, змагальності, на підставі наявних у матеріалах клопотання доказів. Клопотання вирішується в межах заявлених вимог, на підставі наданих доказів, з дотриманням принципу безпосередності їх дослідження.
Враховуючи наведене вважаю, що в задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.159, 160, 162, 163, 164, 309 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Клопотання залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1