У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження кримінального провадження,

встановив:

12.11.2021 адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_3 , звернулася до суду з вищезазначеною скаргою, в якій серед іншого просить скасувати постанову дізнавача СД ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження №0000152 від 27.08.2021, внесене до ЄРДР від 27.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Скарга мотивована зокрема тим, що 27.08.2021 дізнавачем закрито кримінальне провадження №0000152, про що винесену відповідну постанову, з якою представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 ознайомилася 05.11.2021, оскільки копію вказаної постанови її довірителька не отримувала, та висловлює наступні заперечення. Так, адвокат стверджує, що означене кримінальне провадження було розпочате за заявою ОСОБА_3 , де вона чітко вказує на особу, яка заподіяла їй тілесні ушкодження, однак у постанові про закриття вказано, що тілесні ушкодження ОСОБА_3 наніс невідомий чоловік. Також адвокат не погоджується з твердженням оскаржуваної постанови про те, що під час допиту свідків та очевидців події ніхто не надав достовірної інформації, що саме ОСОБА_6 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_3 . Окрім цього адвокат вважає, що у кримінальному провадженні не проведено необхідний обсяг слідчих (розшукових) дій, зроблено необґрунтований та передчасний висновок про закриття кримінального провадження на підстав п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В судове засідання ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 , а також дізнавач ОСОБА_7 не з`явилися, повідомлялися про розгляд скарги шляхом надсилання судової повістки про виклик до суду. Однак, неявка дізнавача, згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали поданої скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з ч. 1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З повідомлення про закриття кримінального провадження від 27.08.2021, видно що копія постанови адресована ОСОБА_3 на адресу АДРЕСА_1 , однак будь-яких даних щодо дійсного направлення ОСОБА_3 оскаржуваної постанови матеріали кримінального провадження не містять.

За твердженням адвоката ОСОБА_4 з наявністю оскаржуваної постанови остання ознайомилася 05.11.2021, що стверджується протоколом надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Слідчий суддя бере до уваги вказані обставини та поновлює строк для подання скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Витягом з ЄРДР стверджується, що у провадженні сектору дізнання відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області (дізнавач ОСОБА_7 ) перебувало кримінальне провадження №0000152, відомості про яке внесене до ЄРДР 27.08.2021 за заявою ОСОБА_3 . Правова кваліфікація кримінального правопорушення ст. 125 КК України.

Заявою ОСОБА_8 , адресованої до поліції, від 02.06.2021 видно, що остання повідомила про те, що 02.06.2021 за адресою АДРЕСА_1 її колишній чоловік ОСОБА_6 наніс їй тілесні ушкодження, просить вжити відповідні заходи до нього.

Постановою дізнавача СД ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 вказане кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, а саме у зв`язку з неможливістю встановлення, що саме ОСОБА_6 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_3 .

Положення ч. 2 ст. 9 КПК України встановлюють, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ст. ст. 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Так, як зазначалося вище, в оскаржуваній постанові дізнавач посилається на неможливість встановлення, що саме ОСОБА_6 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_3 , оскільки свідки та очевидці події не можуть надати достовірної інформації про таке.

Разом з тим з доданих до розглядуваної скарги пояснень ОСОБА_9 від 02.06.2021 та ОСОБА_10 від 02.06.2021, у яких останні вказують, що колишній чоловік ОСОБА_3 ОСОБА_8 наніс їй тілесні ушкодження в ділянку плеча та тулуба.

Окрім цього ОСОБА_11 при її допиті як свідка вказала, що ОСОБА_3 та ОСОБА_8 штовхали один одного.

За змістом п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

З огляду на вищенаведене слідчий суддя дійшов висновку, що при закритті кримінального провадження дізнавачем не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності, повноти та неупередженості дослідження всіх обставин: дізнавачем не відображено у оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження проведені ним слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення обставин кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 КК України; зазначено як підставу для закриття кримінального провадження твердження, що свідки та очевидці події не надають достовірної інформації, що ОСОБА_6 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_3 , що не відповідає наявним в матеріалах кримінального провадження поясненням ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 02.06.2021; у оскаржуваній постанові відсутнє посилання, який елемент складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України в означеному випадку відсутній.

Більш того, в матеріалах кримінального провадження міститься талон з травматологічного пункту від 03.06.2021, за яким у ОСОБА_3 виявлено гематоми, ссадна, забої, які згідно з висновком експерта №190 від 03.06.2021 виникли від дії тупих предметів по ударному механізму спричинення і нехарактерні для самоспричинення, чи при падінні з висоти власного росту. Вказані тілесні ушкодження кваліфіковані як легкі.

Однак дізнавачем в ході досудового розслідування кримінального провадження не з`ясовано причини виникнення означених тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 , відмінні від названих останньою, а саме, що такі були заподіяні їй колишнім чоловіком.

Тож, дізнавачем при закритті кримінального провадження №0000152 вищезазначених вимог Закону не дотримано, оскаржувана постанова є такою, що винесена передчасно на підставі неповно проведеного досудового розслідування без всебічного та об`єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення, а відтак підлягає скасуванню.

Дізнавач не скористався правом відстояти постанову в судовому засіданні та надати матеріали на підтвердження своєї позиції.

Тож, з огляду на викладене, при новому розслідуванні дізнавачу належить виконати необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу кримінального правопорушення в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановлюється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова постановлена дізнавачем без проведення під час досудового розслідування необхідного об`єму перевірочних дій, які були би достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення, а тому зважаючи на вказане, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити скаргу.

Керуючись ст. ст. 40, 303, 306-307, 309-310, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Поновити строк на подання скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Постанову дізнавача СД ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 від 27.08.2021 про закриття кримінального провадження №0000152, внесеного до ЄРДР від 03.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1