В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 00010436, за апеляційною скаргою прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 на вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 31 липня 2018 року відносно
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Угольні Коні Анадирського району Магаданської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 31 липня 2018 року ОСОБА_6 визнано невинуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та виправдано.
Ухвалено процесуальні витрати віднести на рахунок Державного бюджету.
Вирішено питання стосовно речових доказів у кримінальному провадженні.
Цим же вироком ОСОБА_6 визнано невинуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та виправдано.
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 13.02.2019 р. вказаний вирок залишений без змін.
Постановою Верховного суду від 29.04.2021 р. вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 31.07.2018 р. та ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 13.02.2019 р. в частині виправдання ОСОБА_9 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України залишено без змін.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить вирок суду скасувати, з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
Відповідно до ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор вважає оскаржуваний вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню, з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність, що виразилось у незастосуванні закону, який підлягав застосуванню, та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Зазначає, що сформульоване ОСОБА_6 обвинувачення містить відомості щодо місця зберігання зброї, вибухових речовин, бойових припасів, їх виду та розміру.
Висновок суду про те, що недопустимість посилання на висновок експерта у формулюванні обвинувачення вважає необґрунтованим й безпідставним, оскільки саме в цих висновках зазначено вид предметів, заборонених до зберігання, та їх розмір, а чинним законодавством не заборонено стороні обвинувачення посилатися в обвинувальному акті на докази, зібрані під час досудового розслідування.
Не погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відсутній Закон України, згідно якого обвинувачений мав би отримати дозвіл для зберігання зброї, бойових припасів та вибухових речовин, що виключає настання кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки судом не враховано, що відповідно до постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.08.1992 р. вогнепальна зброя, бойові припаси та вибухові речовини включено до переліку майна, яке не може перебувати у приватній власності громадян без спеціального дозволу.
Крім того, зберігаючи зброю, вибухові речовини та бойові припаси, ОСОБА_6 порушив вимоги «Положення про дозвільну систему», затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 567 від 12.10.1992 р., а також «Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, облік, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 р., із змінами, внесеними наказом № 292 від 13.04.1999 р.
Стосовно висновків суду першої інстанції про неспроможність забезпечити у судовому засіданні присутність свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , зауважує, що під час судового слідства прокурор, користуючись своїм законним правом, відмовився від допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , відтак вони перестали бути свідками обвинувачення. Таким чином, подальший їх допит повинен був здійснюватись за відповідним клопотанням сторони захисту, на яку й покладається законом обов`язок забезпечення явки у судове засідання свідків захисту.
Наголошує на тому, що суд безпідставно визнав недостовірним і неналежним доказом протокол обшуку у домоволодінні ОСОБА_6 та зазначив, що виявлені в ході обшуку вогнепальна зброя, бойові припаси, взагалі не є речовими доказами.
Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про проведення обшуку за його відсутності є неправдивими та повністю спростовуються показами свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які зазначили, що всі виявлені зброя, бойові припаси та вибухова речовина були знайденні за місцем мешкання саме ОСОБА_6 , його спальні, коморі та кухні. В той час, як інші члени його родини фактично там не проживали, а в деяких кімнатах лише зберігали свої особисті речі, де нічого виявлено не було.
Виявленні речі були належним чином оглянуті, запаковані у файл, опечатані та підписані. Викладенні у протоколі обшуку відомості повністю відповідають обставинам його фактичного проведення, а сам обвинувачений під час складання протоколу обушку не оскаржував факту виявлення в нього заборонених предметів та відповідні заяви-зауваження до протоколу не подавав, хоча таке право йому було роз`яснено.
Стосовно того, що виявлені в ході обшуку вогнепальна зброя та бойові припаси взагалі не є речовими доказами, зауважує, що під час судового слідства ніхто з учасників провадження не ставив під сумнів факт визнання вказаних речей речовими доказами, а сам факт ненадання такої постанови та протоколу огляду до суду не свідчить про їх відсутність.
В той же час, поза увагою суду залишились відповідні квитанції про передачу речових доказів до кімнати зберігання речових доказів Миколаївського РВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївської області, на яких були відповідні посилання, посилання експертів при проведенні експертиз тощо.
Учасники провадження і обвинувачений не заперечували факту вилучення у ОСОБА_6 вказаних речових доказів, не викликало сумнів правильність фіксування даного факту та оформлення їх як речових доказів, що виключило необхідність долучення прокурором до матеріалів судової справи відповідної постанови та протоколу огляду речових доказів,
На ряду з вказаним суд помилково прийшов до висновку про недопустимість доказу висновку експерта від 26.12.2016 р. по вибуховій речовині у зв`язку з тим, що в описовій частині експерт вказав, що обшук був проведений 13.12.2016 р., тоді як відомості про такий обшук до суду надано не було. Однак, у висновку, експертом лише зазначено, що 13.12.2016 р. надійшов рапорт про вилучення у ході проведеного обшуку пороху, а сам обшук був проведений 12.12.2016 р.
У порушення вимог ст. 94 КПК України, судом, при винесенні вироку відносно ОСОБА_6 , не оцінено з точки зору належності, допустимості, достовірності докази у вказаній справі, а саме протокол обшуку, висновки експертів, свідчення ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і обвинуваченого ОСОБА_6 , та не наведено мотивів, з яких він не бере їх до уваги.
Наведені докази судом оцінені неповно, не в їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, відокремлено один від одного, із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, внаслідок чого суд дійшов висновку про необхідність виправдати ОСОБА_6 у вчиненні злочину за відсутності події, який не відповідає фактичним обставинам провадження.

Узагальнений виклад позиції інших учасників судового провадження.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_16 просить вирок суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

09.12.2016 р. слідчим суддею Миколаївського районного суду Миколаївської області санкціоновано проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 .
12.12.2016 р. в період часу з 16.50 по 18.00 год., під час проведення обшуку, працівниками поліції виявлено в приміщенні будинку на кухні, в шафі, металевий предмет чорного кольору, зовні схожий на пістолет, 8 патронів, в приміщенні будинку, в коморі, дві металеві банки з сипучою речовиною, зовні схожою на порох, у зберіганні яких, без передбаченого законом дозволу, за місцем свого мешкання, органом досудового розслідування обвинувачується ОСОБА_6 .
Вказані металевий предмет чорного кольору, зовні схожий на пістолет, 8 патронів та дві металеві банки з сипучою речовиною, зовні схожою на порох, в ході проведення обшуку, працівниками поліції вилучено та направлено для проведення експертизи до Миколаївського НДЕКЦ.
Згідно з висновком експерта № 2557 від 23.12.2016 р. пістолет, наданий на експертизу є вогнепальною зброєю.
Згідно з висновком експерта № 2557 від 23.12.2016 р. патрони у кількості 8 шт., з числа наданих на експертизу, є боєприпасами 5,6 мм. спортивно-мисливськими гвинтівковими патронами кільцевого запалення. Патрони до стрільби придатні.
Згідно з висновком експерта № 1477 від 26.12.2016 р., надана на експертизу речовина у полімерному пакетику під № 1 в пакеті № АБ 020508, є вибуховою речовиною метальної дії - одноосновний нітроцелюлозний (бездимний) порох. Маса наданої на експертизу речовини у полімерному пакетику під номером 1 становить 0,519 г. Загальною масою вилученого бездимного пороху 192 г. Надана на експертизу речовина у полімерному пакетику під № 2 в пакеті № АБ 020508, є вибуховою речовиною метальної дії димним порохом. Маса наданої на експертизу речовини у полімерному пакетику під номером 1 становить 0,88 г. Загальна маса вилученого димного пороху 137 г.
Вказані дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як умисні дії, які виразились в незаконному зберіганні вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Виправдовуючи ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, суд першої інстанції зазначив, що стороною обвинувачення, у формулюванні висунутого ОСОБА_6 обвинувачення не зазначено обставин вчинення ним суспільно-небезпечних дій щодо незаконного зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, що суттєво зашкодило правам обвинуваченого ОСОБА_6 на захист та справедливий судовий розгляд.
Суд першої інстанції також вказав на те, що наданий стороною обвинувачення доказ протокол обшуку від 12.12.2016 р., складений за результатами відповідної процесуальної дії, в ході якої вилучені наркотичні засоби, вогнепальна зброя, боєприпаси та вибухова речовина є недопустимим доказом, оскільки отриманий з порушенням порядку встановленому кримінальним процесуальним законом. Оскільки відомості, які містяться в інших наданих стороною обвинувачення доказах, а саме висновках експертів, протоколі огляду предмету, квитанціях щодо зберігання речових доказів, є похідними від протоколу обшуку, суд першої інстанції також визнав зазначені докази недопустимими.
Пославшись на норми національного законодавства та рішення Європейського суду з прав людини, суд зазначив, що стороною не доведено винуватість ОСОБА_6 поза розумним сумнівом в інкримінованому йому злочині та виправдав за відсутністю події.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого, який вважав вирок законним та обґрунтованим, в порядку вимог ч. 3 ст. 404 КПК України, за клопотанням прокурора, повторно дослідивши обставини, встановлені під час кримінального провадження судом першої інстанції, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

12.12.2016 р., в період часу з 16.50 по 18.00 год., під час проведення обшуку, санкціонованого ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 09.12.2016 р., працівниками поліції було виявлено в приміщенні будинку на кухні, в шафі металевий предмет чорного кольору, зовні схожий на пістолет, 8 патронів, в приміщенні будинку, в коморі дві металеві банки з сипучою речовиною, зовні схожою на порох, які ОСОБА_6 зберігав за місцем свого мешкання, без передбаченого законом дозволу.
Вказані металевий предмет чорного кольору зовні схожий на пістолет, 8 патронів та дві металеві банки з сипучою речовиною зовні схожою на порох, в ході проведення обшуку, працівниками поліції вилучені та направлені для проведення експертизи до Миколаївського НДЕКЦ.
За висновком експерта № 2557 від 23.12.2016 р., пістолет наданий на експертизу, є вогнепальною зброєю.
За висновком експерта № 2557 від 23.12.2016 р., патрони у кількості 8 шт., з числа наданих на експертизу, є боєприпасами 5,6 мм. спортивно-мисливськими гвинтівковими патронами кільцевого запалення. Патрони до стрільби придатні.
За висновком експерта № 1477 від 26.12.2016 р., надана на експертизу речовина у полімерному пакетику під № 1 в пакеті № АБ 020508, є вибуховою речовиною метальної дії - одноосновний нітроцелюлозний (бездимний) порох. Маса наданої на експертизу речовини у полімерному пакетику під номером 1 становить 0,519 г. Загальною масою вилученого бездимного пороху 192 г. Надана на експертизу речовина у полімерному пакетику під № 2 в пакеті № АБ 020508, є вибуховою речовиною метальної дії димний порох. Маса наданої на експертизу речовини у полімерному пакетику під номером 1 становить 0,88 г. Загальна маса вилученого димного пороху 137 г.

За клопотанням прокурора апеляційним судом, відповідно до положень ч. 3 ст. 404 КПК України, шляхом допиту обвинуваченого, свідків, вивченням письмових доказів повторно досліджені обставини, встановлені під час кримінального провадження.
Так, обвинувачений ОСОБА_6 в ході допиту в апеляційному суді показав, що він особисто придбав на ринку газовий пістолет. Порох і мисливські патрони йому передали батьки на зберігання, які перебували у нього близько 15 років. Порох продовжував зберігати у себе, оскільки вважав, що у нього закінчився термін використання. Звідкіля патрони 5,6 мм. взялись у нього вдома йому не відомо. Будь-яких дозволів на пістолет не оформлював, оскільки придбавав саме газовий пістолет. Більш того, пістолет він не використовував, а лише зберігав удома, на всяк випадок, для самооборони. Вважав, що зняття перемички газового пістолета не є втручанням у його конструкцію.
Свідок ОСОБА_17 суду показав, що він, обіймаючи посаду слідчого СВ Миколаївського ВП ГУНП в Миколаївській області, в ході проведення досудового розслідування, проводив обшук домоволодіння ОСОБА_6 , з метою відшукання наркотичних засобів. Для проведення обшуку ним залучалось 2 понятих. В ході обшуку ним особисто виявлено та вилучено речовини, схожі на наркотичні засоби, порох, а також вогнепальну зброю та боєприпаси. Під час проведення обшуку ОСОБА_6 повідомляв, що порох йому передали батьки на зберігання, а пістолет він зберігав для самозахисту. Усі виявлені та вилучені речі відображені у протоколі обшуку. Будь-яких заперечень щодо обшуку не надходило.
Свідок ОСОБА_14 показав, що приймав участь як понятий при проведенні обшуку домоволодіння ОСОБА_6 . У проведенні обшуку приймали участь кілька осіб. Після знаходження певних речей, на них звертали увагу понятих та інших учасників слідчої дії. Другий понятий знаходився біля нього. Всі пересувались по будинку разом, залежно від ходу обшуку. Він був присутнім протягом всього часу проведення обшуку та підписав протокол, за результатами його проведення. В ході обшуку знайдені якісь речовини, зброя та боєприпаси, які в подальшому були упаковані. Деякі із кімнат були зачинені, у зв`язку із чим, обшук там не проводився. На прохання слідчого ОСОБА_6 не відчинив закриті кімнати.
З протоколу обшуку від 12.12.2016 р., проведеного у період з 16.50 год. до 18.00 год. 12.12.2016 р., за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , вбачається, що в ході обшуку виявлено дві жестяні банки з речовиною, ззовні схожою на порох, предмет, ззовні схожий на пістолет, набої резинові в кількості 8 штук, набої малого калібру в кількості 8 штук, чотири штик-ножи. Перераховані речі поміщено до поліетиленових пакетів, які прошиті, опечатані та вилучені.
Постановою про визнання речовими доказами від 22.12.2016 р., вилучені на підставі обшуку від 12.12.2016 р. дві металеві банки з порохом, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001090 від 13.12.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Відповідно до протоколу огляду предмета від 22.12.2016 р., оглянуто поліетиленовий пакет, у якому знаходяться дві металеві банки. Металева банка коричневого кольору під № 1 діаметром 90 мм. висотою 85 мм., при відкритті банки виявлена сипуча речовина у вигляді лусочок зеленого кольору при зважуванні сипучої речовини її вага 192 г. Металева банка під № 2 світло зеленого кольору діаметром 75 мм, висотою 125 мм, при відкритті кришки в середині банки виявлена сипуча речовина у вигляді крупок чорного кольору, при зважуванні сипучої речовини її вага становить 137 г. В ході проведеного огляду для проведення вибухо-технічної експертизи в поліетиленові пакети, які пронумеровано аналогічно металевим банкам під № 1 та № 2, відібрано почергово з банки № 1 1 г. сипучої речовини та поміщено до поліетиленового пакету з написом № 2. В подальшому відібрані зразки в двох поліетиленових пакетах поміщено до прозорого спец. пакету з написом № 2. В подальшому відібрані зразки в двох поліетиленових пакетах поміщено до прозорого спец. пакету під № АБ 020508. Після відібрання зразків, металеві банки з сипучою речовиною, разом з первинним упакуванням, поміщено до поліетиленового пакету, до якого прикріплено фрагмент паперу (бирку) з написом про вміст пакету, який прошито та опечатано печаткою № 1 Миколаївського РВП.
Згідно з висновком експерта № 2557 від 23.12.2016 р., пістолет наданий на експертизу є вогнепальною зброєю та придатний до стрільби. Патрони у кількості 8 шт., з числа наданих на експертизу є боєприпасами 5,6-мм спортивно-мисливськими гвинтівковими патронами кільцевого запалення та придатні для стрільби.
Відповідно до висновку експерта № 1477 від 26.12.2016 р., надана на експертизу речовина у полімерному пакетику під номером 1, в пакеті № АБ 020508, є вибуховою речовиною метальної дії одноосновний нітроцелюлозний (бездимний) порох. Маса наданої на експертизу речовини у полімерному пакетику під номером 1 становить 0,519 г. Загальною масою вилученого бездимного пороху 192 г. Надана на експертизу речовина у полімерному пакетику під номером 2, в пакеті № АБ 020508, є вибуховою речовиною метальної дії димний порох. Маса наданої на експертизу речовини у полімерному пакетику під номером 2 становить 0,88 г. Загальною масою вилученого димного пороху 137 г.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому, статтею 87 КПК України визначено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Зважаючи на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, апеляційний суд приходить до переконання, що протокол обшуку домоволодіння ОСОБА_6 від 12.12.2016 р. складений слідчим відповідно до вимог ст. 104 КПК України, містить у собі дані про порядок і процедуру його проведення, а також перелік виявлених та вилучених під час обшуку речей і предметів, які були упаковані в поліетиленові пакети, що були прошиті, опечатані та підписані учасниками слідчої дії, а отже може вважатись допустимим та належним доказом.

Оскільки наведені докази, зібрані у встановлений кримінальним процесуальним кодексом спосіб є належними та допустимими і у своїй сукупності поза розумним сумнівом підтверджують те, що ОСОБА_6 за місцем свого мешкання незаконно зберігав вогнепальну зброю, бойові припаси, вибухові речовини без передбаченого законом дозволу, апеляційний суд вважає, що дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Враховуючи, що на думку апеляційного суду суд першої інстанції, дослідивши надані сторонами провадження докази і допитавши обвинуваченого та свідків, не надав їм належної оцінки і дійшов помилкового висновку про відсутність у діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а апеляційний суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України є доведеною, вирок суду першої інстанції відносно ОСОБА_6 , в частині виправдання за ч. 1 ст. 263 КК України, слід скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий обвинувальний вирок у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 407, п. 3 ст. 420 КПК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, апеляційний суд виходить з наступного.
Згідно зі ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
За змістом ст. 75 КК України, якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_6 кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого, зокрема його вік, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, відсутність обставин які пом`якшують та обтяжують покарання, апеляційний суд доходить висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, тобто в мінімальних межах санкції частини інкримінованого кримінального правопорушення, із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. ст. 65-67 КК України, за своїм видом і розміром буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 420, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
у х в а л и в :

апеляційну скаргу прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 задовольнити частково.
Вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 31 липня 2018 року відносно ОСОБА_6 , в частині виправдання за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, скасувати.
Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Предмети вилучені під час обшуку:
поліетиленовий спец. пакет з пістолетом та 8 патронами; поліетиленовий пакет з двома металевими банками з димним порохом вагою 137 г. та бездимного пороху 192 г., які вилучені в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , знищити.
поліетиленовий спец. пакет № 3205509 з 4 ножами, вилучені в ході проведення обшуку, повернути ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судових експертиз № 2557 від 23.12.2016 р. 1320,60 грн., № 1477 від 26.12.2016 р. 660,30 грн., а всього в розмірі 1980,90 грн.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, роз`яснивши іншим учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3