Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/807/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2021 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , захисника-адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 на ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.11.2021, якою стосовно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачених у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.п.5,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України та п.п.1,5,12 ч.2 ст.115 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.п.5,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України,
продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто по 30.12. 2021.
інші учасники судового розгляду:
прокурор ОСОБА_11 ,
обвинувачений - ОСОБА_10

В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської областіперебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , обвинувачених за ч.2 ст.15, п.п.5,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України та п.п.1,5,12 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого за ч.2 ст.15, п.п.5,6,11,12 ч.2 ст.115 КК України.

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської областівід 01.11.2021 обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.
В апеляційних скаргах:

-захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати та обрати обвинуваченим ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід.

Мотивує свої доводи наступним.
Суд першої інстанції продовжив строк тримання під вартою керуючись виключно тяжкістю злочину, без врахування наявності існування процесуальних ризиків та обґрунтування їх існування.
Зазначені ризики прокурором не доведені.
Вважає, що строк в 22 місяці тримання під вартою є тим терміном, коли самої лише тяжкості злочину, в якому обвинувачуються особи, що тримаються під вартою, недостатньо для продовження строку такого тримання без доведеності наявності інших ризиків.
-Захисника-адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.11.2021 та постановити нову ухвалу про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_10 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з 01.11.2021 по 30.12.2021 включно.
Доводи прокурора, наведені в клопотанні про продовження раніше обраного запобіжного заходу є виключно формальними та абстрактними, не підтверджені жодними доказами.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.03.2021 судом було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт до 04.05.2021 та покладено обов`язки, передбачені ст.. 194 КПК України. ОСОБА_10 добровільно з`являвся на всі судові засідання, які відбувалися протягом останніх двох місяців, не залишав місце свого проживання, окрім часу, коли перебував на денному стаціонарі. Доказів спілкування зі свідками, вчинення нових злочинів, залишення місця проживання чи існування будь-яких інших ризиків, передбачених ст. 177 КПК прокурором надано не було.
Вважає, що стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_10 з урахуванням наданої медичної документації унеможливлює тримання особи під вартою. Відсутність відповідного типу інсуліну в лікарні слідчого ізолятора свідчить про те, що подальше перебування там обвинуваченого становить реальну загрозу здоров`ю та життю.
Зазначає, що в матеріалах клопотання прокурора відсутні посилання на матеріали, які дають підстави обвинувачувати ОСОБА_10 в скоєнні об`єктивної сторони вбивства або причетності до цього злочину.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_10 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційних скарг, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів проти життя та здоров`я особи, а саме: закінченому замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене способом небезпечним для життя багатьох осіб, з корисливих мотивів, на замовлення та за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, п.п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; вбивстві, тобто умисному протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене відносно двох і більше осіб, способом небезпечним для життя багатьох осіб та за попередньою змовою групою осіб, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні злочину проти життя та здоров?я особи, а саме: закінченому замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене способом небезпечним для життя багатьох осіб, з корисливих мотивів, на замовлення та за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, п.п. 5, 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України
За змістом ч.3 ст. 315 КПК під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Під час підготовчого судового засідання сторона обвинувачення має право звернутись до суду першої інстанції з клопотанням про обрання/зміну запобіжного заходу, мотивуючи його при цьому та надавши суду докази, які унеможливлюють застосування до особи більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання прокурора, суд першої інстанції дотримався положень ст.ст.177, 178, 183, 315 КПК та прийняв законне та обґрунтоване рішення про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про неможливість застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, з огляду на те, що раніше існуючі та доведені ризики не знизились і не відпали, оскільки обвинувачені не можуть не розуміти тяжкість інкримінованих злочинів, а також можливість призначення покарання у виді позбавлення волі до 15 років або довічним позбавленням волі, у разі доведеності вини за результатами розгляду кримінального провадження.
Наведені обставини, на думку апеляційного суду, в достатній мірі підтверджують існування ризику можливих спроб переховування обвинувачених від суду, в тому числі і з урахуванням позиції ЄСПЛ у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.
Рішенням ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання обвинуваченого під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».
З огляду на наведене, апеляційний суд вважає непереконливими доводи захисників про відсутність ризиків, які обумовлюють продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки тяжкість пред`явлених обвинувачень, дані про осіб обвинувачених, а також існування ризиків, на які послався суд першої інстанції в оскарженій ухвалі, виправдовують обрання обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Апеляційний суд вважає, що застосування запобіжного заходу у виді тримання обвинувачених під вартою в даному кримінальному провадженні, не суперечить положенням ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Апеляційний суд наголошує, що колегія суддів, на даній стадії, не вправі вдаватися у кримінально-правову кваліфікацію інкримінованих обвинуваченим дій та давати оцінку обґрунтованості обвинувачень, оскільки остаточна оцінка доведеності обвинувачень у відповідності до вимог закону, буде надана лише за наслідками судового розгляду справи в районному суді, за результатами повного дослідження всіх доказів.
Доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_9 про загрозливий стан здоров`я останнього та відсутність належного лікування в умовах СІЗО, не знайшли свого об`єктивного підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки підтверджуючих вказані обставини медичних документів, захисником не надано.
Доводи, на які посилаються у своїх апеляційних скаргах захисники обвинувачених не є суттєвими та не впливають на правильність прийнятого судового рішення і не можуть слугувати підставою для його скасування, а тому підстав для застосування судом до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.
Таким чином, обставин передбачених ч.2 ст.183 КПК, які є перешкодою для продовження застосування до обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як судом першої інстанції, так і колегією суддів апеляційного суду, встановлено не було.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів може виявитися недостатнім для забезпечення виконання обвинуваченими їх процесуальних обов`язків, що безпосередньо може вплинути на дотримання розумних строків судового розгляду.
З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183 КПК, та існування реальної потреби проведення судового розгляду кримінального провадження в розумні строки.
На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та існуючих обвинувачень у вчиненні особливо тяжких злочинів, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачених є необхідним та виправданим заходом забезпечення кримінального провадження, а тому вважає, що зміна запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який, з великою вірогідністю, не зможе запобігти ризику можливого переховування від суду, знищення, спотворення чи сховання речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, потерпілих, вчинення інших кримінальних правопорушень, що унеможливить завершення судового розгляду кримінального провадження, що в свою чергу не буде слугувати виконанню завдань кримінального судочинства, передбачених ст. 2 КПК.
Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченим, які б були безумовною підставою для скасування оскарженої ухвали.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 376 ч.2, 392, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , захисника-адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 - залишити без задоволення, а ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.11.2021, якою стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжено строк тримання під вартою на 60 днів без зміни.
Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4