Справа № 591/4599/21
Провадження № 1-кп/591/227/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2022 року Зарічний районний суд м.Суми в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи, відносно якої подане клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Суми, українець, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працює та не навчається, є особою з інвалідністю другої групи, не здатен до трудової діяльності, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04.06.2021 близько 23 год. 28 хв. після вживання спиртних напоїв ОСОБА_4 , знаходячись у стані сп`яніння поблизу нічного клубу «Луна», що за адресою: м. Суми, вул. Інтернаціоналістів, 21, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх намірів і дій, при цьому достовірно знаючи, що таке повідомлення зумовить обстановку страху у населення, шляхом телефонного дзвінка на лінію «102» із власного мобільного телефону марки «Самсунг» Е1150і, імеі НОМЕР_1 з абонентським номером оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_2 , здійснив завідомо неправдиве повідомлення про підготовку до вибуху у нічному клубі «Луна», тим самим викликавши паніку та порушення громадського порядку.

В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, а саме завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, яке загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

В ході досудового розслідування, 17.06.2021 у кримінальному провадженні №0001211 проведена судово-психіатрична експертиза щодо підозрюваного ОСОБА_4 , згідно висновку №229 якої останній страждає хронічним психічним захворюванням, в період часу, до якого відноситься інкриміноване кримінальне правопорушення, страждав хронічним психічним захворюванням, знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування примусових заходів медичного характеру та йому рекомендована госпіталізація до психіатричного стаціонару зі звичайним наглядом, у зв`язку з чим прокурор звернувся до суду з відповідним клопотанням.

За клопотанням захисника з метою уточнення виду застосування примусових заходів медичного характеру з огляду на повідомлену експертом під час її допиту інформацію, була проведена амбулаторна судово-психіатрична експертиза від 29.11.2021, згідно висновку №477 якої на даний час на фоні постійного амбулаторного лікування психічний стан ОСОБА_4 порівняно з липнем 2021 року суттєво поліпшився, захворювання перебуває у стані неповної медикаментозної ремісії, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала частково та пояснила, що під час досудового розслідування було зібрано достатньо доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.259 КК України, однак було встановлено, що він є неосудним і тому просить застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він перебуває на обліку у лікаря психіатра з 2003 року, лікується два рази на рік, востаннє лікувався у серпні 2020 року, про необхідність лікування вирішують батьки. У день, зазначений в клопотанні, він посварився зі своєю жінкою, був у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у сквері нічного клубу «Луна», вирішив зателефонувати на номер «102» та повідомити про замінування закладу. Знав, що повідомляє неправду. Після дзвінка вийняв сім-картку і акумулятор з мобільного телефону та викинув, в подальшому дільничному інспектору показав, де залишив сім-картку. Думав, що його не знайдуть, хотів пожартувати, жалкує про вчинене та вибачається за свої дії.

Законний представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 пояснив, що лікує сина ОСОБА_4 самостійно шляхом уколу нейролептиків один раз на місяць, ліки йому виписує дільничний лікар-психіатр одразу на три місяці, стаціонарно син востаннє лікувався у серпні 2020 року. Після лікування вбачає покращення його стану, перед вчиненням правопорушення два місяці не приймав ліки.

Допитана в якості свідка мати ОСОБА_4 ОСОБА_7 пояснила, що син постійно проживає разом з нею та чоловіком ОСОБА_5 , порушення психіки виявили у сина у 2002 році, стаціонарно син лікується 1 раз на рік, амбулаторно 2-3 рази на рік, кожного місяця отримує в домашніх умовах укол нейролептиків, однак за пару місяців до події уколи не приймав, тому його психічний розлад загострився. 04.06.2021 посварився з подругою, був знервований, вжив алкогольні напої, що також, вважає, спровокувало загострення психічної хвороби. Після події та станом на час проведення експертизи, вже отримав лікування. Зазначила, що на даний час син значно спокійніший, ніж на час події.

Допитана в судовому засіданні лікар-експерт пояснила, що ОСОБА_4 з 2002 року знаходиться на обліку, багато разів госпіталізувався, має стабільний дефект, тобто його захворювання невиліковне, постійно потребує лікування (раз на місяць), його батько є законним представником ОСОБА_4 та завжди приходить за рецептами, ОСОБА_4 отримує одні й ті ж медикаменти, лікування незмінне. Після вчинення злочину був госпіталізований до стаціонару, експертиза від 17.06.2021 проводилася після госпіталізації ОСОБА_4 , щодо вчиненого пояснював, що хотів перевірити діяльність органів державної влади. Зазначила, що з огляду на стан ОСОБА_4 на даний час, про який повідомляє його батько, то до нього можливо застосувати амбулаторне лікування.

Допитаний в якості свідка директор ТОВ «Фірма Руна С.» ОСОБА_8 пояснив, що 04.06.2021, вночі, йому повідомили про замінування клубу, приїхали кінологи та поліцейські, нічого не знайшли. Востаннє про замінування клубу повідомляли у 2018 році.

Крім того, під час судового розгляду прокурором надані письмові докази, які безпосередньо досліджені судом та у повній мірі підтверджують обставини вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, а саме: протоколи огляду місця події; акт перевірки об`єкта за адресою: м. Суми, вул. Інтернаціоналістів, 21, нічний клуб « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на наявність вибухових матеріалів з додатками; повідомлення КНП СОР «Сумський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» про виїзд бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги на завідомо неправдиве повідомлення про замінування закладів «Луна», «Чарочна», «Анна» за адресою: м. Суми, вул. Інтернаціоналістів, 21 у кримінальному провадженні №0001211, та понесені у зв`язку з цим витрати; повідомлення ГУ ДСНС у Сумській області про залучення рятувального загону на анонімне повідомлення про замінування 04.06.2021 за адресою: АДРЕСА_3 , та понесені у зв`язку з цим витрати; заява законного представника ОСОБА_5 про добровільну видачу мобільного телефону Імей НОМЕР_1 ; протоколи огляду предметів з додатками; протоколом тимчасового доступу до речей і документів.

Статтею 505 КПК України передбачено, що обов`язковими обставинами, які підлягають доказуванню у такому кримінальному проваджені є: час, місце, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння та вчинення цього суспільно небезпечного діяння цією особою, при цьому враховуються і інші обставини (інформація про психічні розлади, поведінка, небезпечність особи, розмір завданої шкоди).

Таким чином, у судовому засіданні, шляхом дослідження доказів, встановлено, що 04.06.2021 мало місце суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.259 КК України, а саме завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, яке вчинене саме ОСОБА_4 .

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності по справі обґрунтованого висновку експертів психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність, викликають потребу в застосування щодо неї таких заходів. Для об`єктивної оцінки ступеню небезпечності хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів, психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім з урахуванням висновків експертів та характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно з ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно з ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Згідно з ч. 2 ст. 94 КК України, надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Висновки експертиз, наявні в матеріалах справи, не викликають у суду сумнівів про те, що особа страждає на психічну хворобу, яка зумовлює її неосудність і викликає потребу в застосуванні щодо неї примусових заходів медичного характеру, вказаних у висновку від 29.11.2021 №477, а саме у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

При цьому суд також враховує дані про особу ОСОБА_4 , а саме, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває під наглядом лікаря психіатра з 2002 року, є особою з інвалідністю 2 групи.

Питання речових доказів суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.19, 93-94,115 КК України, ст.ст. 292, 369-372, 395, 512-513 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів медичного характеру за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, у вигляді госпіталізації до психіатричного стаціонару зі звичайним наглядом задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Скасувати арешт з майна, накладений ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 10.06.2021, а долю речових доказів вирішити наступним чином: мобільний телефон Самсунг Е1150і, імеі НОМЕР_1 та сім карту оператора мобільного звязку ПрАТ ВФ Україна № НОМЕР_3 , абонентський номер НОМЕР_4 після набрання ухвалою законної сили повернути власнику ОСОБА_4 ; оптичний носій інформації СД диск №814 після набрання ухвалою законної сили залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом тридцяти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1