Провадження № 1-кп/643/1610/21
ВИРОК
іменем України

28 грудня 2021 року м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження за № 0001973 від 20.10.2021 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
в с т а н о в и в :
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
ОСОБА_3 , вчинив умисне легке тілесне ушкодження, за наступних обставинах.

Так, 12.10.2021 приблизно о 22:40 годині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував за адресою: просп. Тракторобудівників, 92А , біля 2-го під`їзду в м. Харкові, де у нього виник конфлікт із неповнолітнім сином його співмешканки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході словесного конфлікту, що виник на грунті неприязних стосунків, ОСОБА_3 , знаходячись напроти неповнолітнього ОСОБА_4 , на короткій дистанції, маючи умисел на спричинення йому тілесних ушкоджень, різким рухом голови, умисно наніс один удар головою в область обличчя неповнолітнього потерпілого, а саме в область носу, від якого н/л ОСОБА_4 , відчув гострий біль. Після чого у ОСОБА_3 схопив н/л ОСОБА_4 за одяг та повалив його на землю, але в цей момент з під`їзду вибігла мати неповнолітнього - ОСОБА_5 та припинила протиправні дії ОСОБА_3 .

Внаслідок умисно нанесеного ОСОБА_3 удару, неповнолітньому ОСОБА_4 були спричинені, згідно висновку судово-медичної експертизи №09/1713-с/2021 від 04.11.2021 синці на голові, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (відповідно до п.п. 2.3.2 "Б", 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995).

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається
ОСОБА_3 передбачена ч. 1 ст. 125 КК України.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.
Обвинувачений ОСОБА_3 , захист якого здійснює захисник - адвокат ОСОБА_6 , подали заяву, згідно якої ОСОБА_3 , беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згодний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі; ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження.
Потерпілий, ОСОБА_4 , законний представник ОСОБА_5 , подав заяву, в якій зазначив про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.
Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи викладене, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, умисне легке тілесне ушкодження.

Суд вважає, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, та докази на підтвердження встановлених судом обставин, долучені до обвинувального акту, доводять вину ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працює; неодружений, раніше не судимий.
Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , є щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого
ОСОБА_7 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

Мотиви призначення покарання
Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини та наслідки, особу винного, обставину, яка пом`якшує покарання та обставини, що його обтяжують.
Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Таким чином, у частині другій статті 65 КК встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.
Відповідний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17.04.2018р. (справа № 298/95/16)
Обставин, які б свідчили, що призначення обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у виді штрафу буде недостатнє для досягнення цілей покарання, не встановлено.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що досягнення цілей покарання щодо
ОСОБА_3 , в цілому на теперішній час можливе шляхом призначення йому покарання у виді штрафу в межах санкцій ч. 1 ст. 125 КК України, яке буде необхідним і достатнім.
Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Мотиви ухвалення інших рішень
Речові докази, витрати пов`язані із проведенням експертиз, цивільний позов відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 373, 374 382 КПК України, суд-
у х в а л и в :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят грн 00 коп.).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м.Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування.

Суддя ОСОБА_1