Дата документу 07.12.2021 Справа № 334/7879/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/7879/21 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/1003/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працює, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

23 березня 2005 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя засуджено за ч. 3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 08 серпня 2005 року, справу закрито на підставі ст.44 КК України, п. 4 ст.6, ст.282 КПК України, ст.ст.1,6 Закону України «Про амністію»;

01 листопада 2007 року Ленінським районним судом м.Запоріжжі засуджено за ч.2 ст.185, ч.2 ст.309, ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

02 липня 2008 року Запорізьким районним судом Запорізької області засуджено за ст.198, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, з врахуванням вироку Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 01 листопада 2007 року, та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки. 12 січня 2012 року звільнений за відбуттям покарання;

07 червня 2012 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя засуджено за ч. 2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. 11 грудня 2014 року звільнений умовно-достроково. Невідбутий строк 1 рік 2 місяців 19 днів;

14 березня 2016 року Вільнянським районним судом Запорізької області засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.81, ст.71 КК України, з врахуванням вироку Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2012 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 років 7 місяців;

22 листопада 2016 року Запорізьким районним судом Запорізької області засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, частково приєднано вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 14 березня 2016 року та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 8 місяців;

07 вересня 2017 року Корабельним районним судом м.Миколаєва засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, з врахуванням вироку Запорізького районного суду Запорізької області від 22 листопада 2016 року, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 8 місяців. 14 березня 2018 року звільнений за відбуттям покарання;

21 лютого 2020 року Запорізьким районним судом м.Запоріжжя засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки 6 місяців;

02 квітня 2020 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя засуджено за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,76 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції (EASYCON),

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції (EASYCON),

підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 13 жовтня 2021 року, якою клопотання слідчого СВ ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР під №0001665 від 12 жовтня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, задоволено та обрано підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 19:28 години 09 грудня 2021 року, з визначенням розміру застави, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та тим, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не забезпечить належної поведінки підозрюваного.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що підозрюваний неофіційно працює, має постійне місто проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

На думку сторони захисту, до підозрюваного можливо було б застосувати цілодобовий домашній арешт. Обрання тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом.

Враховуючи наведене вище, ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою є такою, що не відповідає повноті судового розгляду, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення.

В ухвалі суду присутнє істотне порушення КПК України та норм європейського права, у зв`язку з необґрунтованим обранням стосовно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу.

Виходячи з зазначеного та оцінюючи в сукупності обставини вчиненого правопорушення, захисник вважає, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді належним чином неможливість застосування до підозрюваного, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу, крім того, в доданих до клопотання матеріалах, дані про такі обставини відсутні.

Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчим відділом Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001665 від 12 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше засудженим за вчинення злочину проти власності, судимість за який у встановленому законом порядку знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став, відповідних висновків для себе не зробив та знову вчинив аналогічне кримінальне правопорушення за таких обставин: так, 11 жовтня 2021 року у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна з орендованих приміщень, за адресою: АДРЕСА_2 , де розташований магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який належить Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_10 (реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_1 ), а також перукарня, з метою реалізації якого ОСОБА_6 закрився в приміщенні туалету та дочекався закриття вказаних магазину та перукарні, залишившись в загальному коридорі зазначеного приміщення. Приблизно о 18 годині 13 хвилин, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, за допомогою власної фізичної сили, ногою вибив металопластикові двері магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_10 а саме:

- ноутбук НР модель: 15-ac652ur, в корпусі чорного кольору, серійний номер «CND6111LKX», із зарядним пристроєм та комп`ютерною мишкою, вартістю 15 000 гривень;

- мобільний телефон фірми Huawei, модель: FIG-LX1, MEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , в корпусі чорного кольору, вартістю 2000 гривень;

- мобільний телефон фірми uleFone, модель: mix Huawei, в корпусі чорного кольору, вартістю 800 гривень;

- шуруповерт фірми metabo, модель: D-72622 Nuertingen, в комплекті з насадками,в корпусі зеленого кольору, вартістю 3000 гривень.

Після чого, ОСОБА_6 , намагаючись довести свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця, утримуючи при собі викрадене, а саме мобільний телефон фірми Huawei, модель: FIG-LX1, MEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , в корпусі чорного кольору та мобільний телефон фірми uleFone, модель: mix Huawei, в корпусі чорного кольору, сховав їх у своїй нижній білизні, а ноутбук НР модель: 15-ac652ur, в корпусі чорного кольору, серійний номер « НОМЕР_4 », із зарядним пристроєм та комп`ютерною мишкою, а також шуруповерт фірми metabo, модель: D-72622 Nuertingen, в комплекті з насадками, в корпусі зеленого кольору виніс з приміщення магазину в загальний коридор будівлі за адресою: м.Запоріжжя, вул. Товариська, б.37-А, тим самим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками поліції УПП ГУНП в Запорізькій області та потерпілим ОСОБА_10 разом з викраденим майном

Причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, проведеного 11 жовтня 2021 року, за адресою: м.Запоріжжя, вул.Товариська, буд. 37А, в приміщенні офісу «Натяжні стелі» та приміщення перукарні «Народна перукарня», протоколом затримання в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_6 , протоколом допиту потерпілого, протоколами огляду предметів, протоколами допиту свідків.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

12 жовтня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, яке кваліфікується як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді; підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, слідчого, думка прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.
Як убачається з наданих матеріалів провадження, та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.
Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується доданими до клопотання доказами, зазначеними як в самому клопотанні так і в ухвалі слідчого судді.
Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про те, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України існують, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.
Слідчий суддя врахував ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та його фактичні обставини, дані про особу підозрюваного, який не має сталих соціальних зв`язків, раніше неодноразово (9 разів) судимий за вчинення умисних злочинів, в тому числі за злочини проти власності, до нього застосовувалось звільнення від відбування покарання з випробуванням, він неодноразово звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково, проте останній належних висновків для себе не зробив та продовжив вчиняти корисливі злочини проти власності; наявність на розгляді Ленінського районного суду міста Запоріжжя обвинувального акту стосовно ОСОБА_6 у кримінальному провадження за ч. 3 ст. 185 КК України.
З огляду на фактичні обставини провадження, ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та суворість можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про доведеність ризиків, вказаних у клопотанні.
При цьому, колегія суддів вважає, що з врахуванням особи підозрюваного, ризик вчинення останнім іншого кримінального правопорушення є надто високим.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.
В ухвалі зазначені обставини, з урахуванням яких суд дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.
Ці висновки слідчого судді стороною захисту не спростовані з наданням відповідних доказів.
Також слідчий суддя, з врахуванням обставин провадження, ступеню тяжкості інкримінованого підозрюваному ОСОБА_6 кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного та відомостей про його особу, дійшов правильного висновку про можливість визначення застави у розмірі 50-ти прожиткових мінімумів, що складає 113500 грн, як альтернативу застосованому запобіжному заходу у виді тримання під вартою, оскільки саме такий розмір застави зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, що не суперечить положенням ч. 5 ст.182 КПК України.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі стороною захисту, та ті, що заявлені при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Посилання сторони захисту на те, що підозрюваний неофіційно працює, має постійне місто проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на думку колегії суддів, правильність висновків слідчого судді не спростовують, оскільки суттєво не зменшують встановлених ризиків та в даному випадку не свідчать про достатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для забезпечення його належної процесуальної поведінки і запобігання встановлених ризиків.
Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.
З матеріалів провадження та оскаржуваної ухвали убачається, що всі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно.
Дані про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.
Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Крім того, при апеляційному розгляді встановлено, що досудове розслідування завершене та обвинувальний акт направлений до суду.
Тому, в подальшому питання щодо запобіжного заходу має вирішуватися судом першої інстанції в установленому законом порядку.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 13 жовтня 2021 року, якою клопотання слідчого СВ ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР під №0001665 від 12 жовтня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, задоволено та обрано підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 19:28 години 09 грудня 2021 року, з визначенням розміру застави, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4