Справа № 216/5565/21
Провадження № 1-кп/216/949/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.2021 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000305 від 16 серпня 2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красний Луч Бородинського району Семипалатинської області Республіки Казахстан, громадянина України, який має базову загальну середню освіту, не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 28.02.1996 року вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 81, ст. 42 КК УРСР до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, звільнений 29.08.1998 року за амністією;

- 26.05.2000 року вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 215-3, ст. 42 КК УРСР до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений 05.04.2003 року умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці;

- 29.12.2003 року вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений 05.03.2007 року умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 27 днів;

- 12.12.2011 року вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 395 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік;

- 30.04.2014 року вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки, ухвалою цього ж суду від 10.10.2014 року скасовано звільнення від відбування покарання та направлено для відбування призначеного покарання, звільнений 10.10.2017 року за відбуттям строку покарання;

- 02.12.2019 року вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки;

- 02.12.2020 року вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ст. ст. 71, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених чч. 1, 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На початку серпня 2021 року ОСОБА_3 , перебуваючи на АДРЕСА_2 , знайшов на землі паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 22 листопада 1997 року Борзнянським РВ УМВС України в Чернігівській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому на сторінках № № 1, 3 містились фотокартки вказаної особи, після чого зберігав його з метою підроблення та подальшого використання підробленого документа.

16 серпня 2021 року ОСОБА_3 , знаходячись на території ринку «Змичка», розташованого біля будинку № 129 на вул. Купріна в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, маючи намір на підроблення офіційного документа, шляхом механічних маніпуляцій вклеїв на сторінці № 3 вказаного паспорта поверх фотокартки ОСОБА_4 з наявним на ній рельєфним відтиском печатки фотокартку з власним зображенням, на якій відсутні фрагменти відповідної частини відтиску рельєфної печатки, спробувавши придати йому вигляд справжнього паспорта громадянина України.

Згідно з висновком експерта від 25 серпня 2021 року № СЕ-19/104-21/26042-ДД на третій сторінці паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мало місце вклеювання нової фотокартки на первинну наклеєну фотокартку власника даного документа.

Таким чином, ОСОБА_3 умисно, діючи з метою його використання, знаходячись на території вказаного ринку, підробив офіційний документ зазначений паспорт на ім`я ОСОБА_4 .

Крім того, 16 серпня 2021 року приблизно об 11.30 год. ОСОБА_3 , знаходячись на території ринку «Змичка», розташованого біля будинку № 129 на вул. Купріна в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, діючи з метою уникнення відповідальності та введення в оману працівників поліції під час здійснення перевірки документів надав їм паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому попередньо замінив фотокартку власника на фотокартку з власним зображенням відповідно до зазначеного вище висновку експерта.

Таким чином, ОСОБА_3 , перебуваючи на території вказаного ринку, умисно використав указаний завідомо підроблений паспорт громадянина України.

Отже, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358 КК України, за ознаками підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати й посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, та ч. 4 ст. 358 КК України, за ознаками використання завідомо підробленого документа.

Судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , отримавши копії матеріалів дізнання, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження за ч. 1 ст. 394 КПК України та подав до суду відповідну заяву про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка складена в присутності захисника ОСОБА_5 , тому у суду не має сумнівів у добровільності його позиції.

За встановлених обставин розгляд обвинувального акта здійснюється у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників судового провадження.

З огляду на наведене, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , останній беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені правильно та не оспорюються учасниками судового провадження, тому винуватість ОСОБА_3 за висунутим обвинуваченням доведена поза будь-яким розумним сумнівом.

Ураховуючи викладене, зазначені дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 358 КК України за ознаками підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати й посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, та за ч. 4 ст. 358 КК України за ознаками використання завідомо підробленого документа.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке має бути призначено обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до статей 50, 65 КК України виходить із меж, установлених у санкціях частин статті, що передбачає відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинені діяння, які згідно із ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальними проступками.

При цьому відповідно до матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема за вчинення умисних тяжких злочинів, і відбував покарання у виді позбавлення волі, двічі засуджений із застосуванням положень ст. 75 КК України з подальшим скасуванням звільнення від відбування призначеного покарання, не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебував і не перебуває (а.к.п. 32-47).

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, при призначенні покарання суд враховує фактичні обставини справи, характер і ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, мотиви, спосіб, обстановку та наслідки їх вчинення, ставлення обвинуваченого до скоєного, перед і пост кримінальну поведінку останнього, наведені дані про його особу, зокрема, вік, стан здоров`я, наявність попередніх судимостей, відсутність офіційної роботи, родини та утриманців, посередню характеристику за місцем мешкання, не перебування на обліках, наявність однієї пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин.

Ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в межах санкцій чч. 1, 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі та визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень і сукупністю вироків на підставі ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України у виді позбавлення волі.

При цьому на підставі пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України слід перевести менш суворий вид покарання у виді обмеження волі в більш суворий вид покарання у виді позбавлення волі, виходячи із співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Разом з тим суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень статей 69, 75 КК України, оскільки під час судового розгляду не встановлено такої сукупності обставин, що пом`якшують покарання, істотно знижують фактичний ступінь тяжкості вчинених ним діянь та ступінь небезпеки обвинуваченого для суспільства, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі із застосуванням положень ст. 75 КК України, і відбував покарання у місцях позбавлення волі, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості та не створило в нього готовності до самокерованої право слухняної поведінки в суспільстві, він не зробив належних висновків для себе, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисні кримінальні правопорушення, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність та неможливість виправлення й перевиховання без реального відбування покарання.

З огляду на наведене суд вважає, що саме таке покарання буде справедливим та адекватним характеру й небезпечності вчинених діянь, відповідатиме тяжкості правопорушень і даним про особу винного, сприятиме необхідному виправленню останнього та попередженню скоєння ним нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» і відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

При призначенні вказаного покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, який у справі «Скополла проти Італії» зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави 1 372 грн 96 коп. документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта (а.к.п. 50).

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 в цьому кримінальному провадженні не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 і ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому таке покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 3 (три) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 3 (три) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 72 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 3 (три) місяці перерахувати у покарання у виді позбавлення волі з розрахунку, що два дні обмеження волі відповідають одному дню позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців за вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2020 року та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 8 (вісім) місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Речові докази, а саме:

- паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 (а.к.п. 57), - знищити;

- решту речових доказів залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1 372 (одну тисячу триста сімдесят дві) грн 96 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку учасниками судового провадження, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1