Березівський районний суд Одеської області
14.09.2021
Справа № 494/1082/21
Провадження № 1-кп/494/218/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.09.2021 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області кримінальне провадження №0000316 щодо обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеса, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-27.01.2016 року Комінтернівським районнм судом Одеської області за ч.2 ст 185, ст 71 КК України до позбавлення волі на 2 роки 6 місяців. 26.01.2018 року звільнився по відбуттю строку покарання;
-07.04.2021 року Комінтернівським районним судом Одеської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України з випробувальним терміном на 3 роки;
в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 будучи раніше судимий за ч.3 ст. 185 КК України, маючи непогашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та 07.07.2021 року, приблизно о 13:00 годині, з метою крадіжки чужого майна, прибув до

домоволодіння АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 скориставшись відсутністю господарки будинку ОСОБА_5 , перелізши через ворота, проник на територію домоволодіння, де зірвавши замок на вхідних дверях, проник до житлового будинку. У подальшому у вітальній кімнаті помітив ТV тюнер марки «ORTON 4100С»; пульт до телевізора марки «SONI», які ОСОБА_4 визначив об`єктом свого злочинного посягання. У продовження своїх злочинних дій, ОСОБА_4 діючи повторно, умисно та протиправно, з метою власного збагачення, з корисливих мотивів, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та викрити його злочинні дії не може, таємно викрав ТV тюнер марки «ORTON 4100С» вартістю 500 грн та пульт до телевізора марки «SONI» вартістю 110 грн, а всього майна на суму 610 грн, яке належить ОСОБА_5 . Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
На розгляд суду досудовим слідством внесено обвинувачення ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинено повторно, поєднаного з проникненням у житло, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України.
Також 07.07.2021 року, приблизно в 22:00 годині, ОСОБА_4 , з метою крадіжки чужого майна, через хвіртку у воротах, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , яким користується ОСОБА_6 . Під час перебування на території домоволодіння ОСОБА_4 помітив велосипед «Аист» та 30 метрів поливного шлангу, які він визначив предметом свого злочинного посягання. У продовження своїх злочинних дій, ОСОБА_4 діючи повторно, умисно та протиправно, з метою власного збагачення, з корисливих мотивів, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає та викрити його злочинні дії не може, таємно викрав велосипед марки «Аист», вартістю 1500 грн та 30 метрів поливного шлангу вартістю 800 грн, а всього майна на загальну суму 2300 грн, яке належить ОСОБА_6 . У подальшому місце злочину залишив, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав матеріальну шкоду ОСОБА_6 на зазначену суму.
На розгляд суду досудовим слідством внесено обвинувачення ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинено повторно, поєднаного з проникненням у інше сховище, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України.
Судом встановлено, що з урахуванням обвинувачень, внесених на розгляд суду, вказаними умисними діями ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), яке вчинено повторно, поєднаного з проникненням у житло, тобто вчинив злочин, передбачений частиною третьою статті 185 КК України та скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), яке вчинено повторно, поєднаного з проникненням у інше сховище, тобто вчинив злочин, передбачений частиною третьою статті 185 КК України.
Відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінально-процесуального кодексу України зі змінами та доповненнями (далі КПК України), з урахуванням того, що усі сторони просили суд про однаковий порядок дослідження доказів, що полягав у дослідженні пояснень обвинуваченого, потерпілого та письмових характеризуючих доказів, наданих суду та за відсутності заперечень сторін, з урахуванням розуміння сторін обставин справи, змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши сторонам правові наслідки таких їх дій про те, що вони будуть позбавлені права оскаржити вирок в апеляційному порядку з підстав не встановлення обставин, доказів про які суду сторони не надали, суд задовольнив вказані клопотання і встановив порядок дослідження доказів, про який просили сторони.
Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №

6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Будучи допитаним під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчинені кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та надав суду пояснення про те, яким чином ним було скоєно кримінальні правопорушення, що він щиро розкаюється у вчинені злочинів та просив суд призначити найменш суворе покарання.

Відповідно до статті 65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів та особу обвинуваченого, який раніше судимий, негативно характеризується за місцем мешкання.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" рішення суду має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 передбачених статтею 66 КК України, суд відносить визнання вини та щире каяття.

На думку суду, ціллю вказаного зізнання та щирого каяття є можливість отримання більш м`якого покарання, що є природним правом кожного обвинуваченого, яким обвинувачений скористався.

Обставини, які обтяжують обвинуваченому покарання згідно статті 67 КК України не встановлено.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 р. №7 у вироку суд обговорює питання призначення покарання. Так, державний обвинувач просив суд призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за частинами третями статті 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки та на підставі ст. 71 КК України , до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати покарання за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області у виді позбавлення волі строком на 5 років та остаточно визначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк - 6 років.

Обвинувачений просив призначити менш суворе покарання та вказав, в подальшому житті не будуть вчиняти таких дій. Потерпілі у судове засіданні не з`явились, водночас надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Злочини вчинені обвинуваченим є дійсно суспільно небезпечним, оскільки посягає на право власності особи. Однак мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, наданих суду відомостей щодо особи обвинуваченого, тяжкості вчинених ним злочинів, позицію державного обвинувача

та самого обвинуваченого, з врахуванням ставлення обвинуваченого до вчинених діянь та наслідків діянь, а саме: що він щиро розкаявся у скоєному, визнав свою провину, усвідомив протиправну поведінку, суд доходить висновку, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за частиною третьою ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки та за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки та 6 місяців Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки та 6 місяців. Водночас, враховуючи наявний вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 07.04.2021 року, яким ОСОБА_4 визначено покарання 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки та на підставі ст.71 КК України за даним вироком, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк - 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання обчислювати з 17.08.2021 року.

На час ухвалення вироку обвинувачений перебуває під вартою і строк тримання закінчується 22.09.2021. Вочевидь вбачається, що вирок до зазначеного часу не набере законної сили.

Ураховуючи встановлене вище, судом вбачається, що вина обвинуваченого у вчиненні злочинів була доведена та йому загрожує суворе покарання. Таким чином є підстави вважати, що існують ризики ухилення обвинуваченим від суду та від відбування покарання.

На підставі цього запобіжний захід обвинуваченому слід залишити у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов по справі не заявлений. Витрати на експерта відсутні. Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Суд вважає, що речові докази, а саме: ТV тюнер марки «ORTON 4100С» , пульт до телевізора марки «SONУ»- необхідно залишити потерпілому ОСОБА_5 по приналежності; велосипед марки «Аіст» та 30 метрів поливного шлангу - необхідно залишити потерпілому ОСОБА_6 по приналежності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 374 КПК України, ст.70-71 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 185 КК України та частиною третьою статті 185 КК України, призначивши йому покарання:

-за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді 4 років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді 4 років та 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 4 років та 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України , до призначеного ОСОБА_4 покарання за даним вироком частково приєднати покарання, не відбуте ним за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 07.04.2021 року у виді позбавлення волі строком на 5 років та остаточно визначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк - 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.
Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили - залишити тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор».
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з часу його фактичного затримання, тобто з 17.08 2021 року.
Цивільний позов по справі не заявлений.

Витрати на проведення експертиз не заявлені.

Речові докази у кримінальному провадженні №0000316, а саме:

ТV тюнер марки «ORTON 4100С» , пульт до телевізора марки «SONУ»- необхідно залишити потерпілому ОСОБА_5 по приналежності; велосипед марки «Аіст» та 30 метрів поливного шлангу - необхідно залишити потерпілому ОСОБА_6 по приналежності..
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Березівський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а в разі подачі апеляції - з моменту винесення рішення апеляційним судом.
Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1