Справа № 524/9476/21
Провадження № 1-кс/524/2872/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2021 року слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001673 від 06.10.2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна за матеріалами досудового розслідування № 0001673 від 06.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає за необхідне клопотання повернути прокурору, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження. Ст. 170 КПК України передбачає підстави для арешту майна.

Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У клопотанні ставиться питання про накладення арешту на автомобіль марки VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_1 , 2002 року випуску, зеленого кольору, номерне позначення кузову НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та ключ від автомобіля, фактичним володільцем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), що вилучено протоколом огляду місця події від 06.10.2021 року.

Разом з тим, у судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 не є постійним володільцем вказаного транспортного засобу, йому тимчасово дала його у користування інша особа, яка, з його слів, уклала договір лізингу з власником транспортного засобу ТОВ «Автокредит плюс».

Пунктом 3 частини 2 статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено або надано: документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Слідчий суддя зауважує, що дана норма є імперативною і будь-які припущення з приводу власника/володільця вилученого майна не допускаються. Слідчий, у свою чергу, зобов`язаний встановити власника або користувача майна, на яке просить накласти арешт та надати документи, які підтверджують право власності на майно або зазначити конкретні факти про володільця майна, як того вимагає стаття 171 КПК України.

З огляду на викладене, прокурору необхідно перевірити факти, зазначені ОСОБА_4 у судовому засіданні, а також надати документи, які підтверджують існування договірних відносин третіх осіб з ТОВ «Автокредит плюс» щодо транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, д.н.з. НОМЕР_1 , 2002 року випуску.

Зі змісту ч. 3 ст. 172 КПК України випливає, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що клопотання про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, у зв`язку з чим підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 171, 172, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Повернути прокурору Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001673 від 06.10.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, встановивши строк в 72 години для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1