Справа № 185/7453/20
Провадження № 1-кп/185/133/22
У Х В А Л А

22 лютого 2022 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 25 жовтня 2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанська Луганської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 (у режимі ВКЗ),

В С Т А Н О В И В :

Прокурор заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , посилаючись на те, що ОСОБА_3 з 2014 року є активним учасником терористичної організації так званої «Донецької Народної Республіки», зокрема в 2014 році , перебуваючи у Донецькій області, вступив до лав підрозділу терористичної організації «ДНР»: 1-ї окремої батальйонно-тактичної групи «Сомалі» (військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони «ДНР»), яка в подальшому перейменована в Окремий мотострілецький гвардійський (штурмовий) « ІНФОРМАЦІЯ_2 » батальйон (військова частина НОМЕР_2 ), у складі якого діє по даний час на посаді заступника командира по роботі з особовим складом у псевдо військовому званні «капітан», де обрав позивний « ОСОБА_6 ». 26.07.2017 року обвинуваченого ОСОБА_3 постановою слідчого оголошено у розшук. Зазначила, що обвинувачений ОСОБА_3 може продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується та підбурювати інших осіб до вчинення злочинів проти основ національної безпеки України. Також, зазначила, що крім вказаних ризиків, слід врахувати вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_3 особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України та тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України; санкція злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, а санкція злочину, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років. Перебуваючи на волі, ОСОБА_3 може перешкоджати встановленню істини по справі та продовжити злочинну діяльність.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

З`ясувавши думку сторін кримінального провадження із зазначеного питання, кожного окремо, суд приходить до наступного висновку.

18.07.2017 повідомлено про підозру ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України.

26.07.2017 року ОСОБА_3 постановою слідчого оголошено у розшук.

Згідно ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 193 КПК України передбачено, що суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження суд за участю обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З матеріалів доданих до клопотання встановлено, що ОСОБА_3 дійсно переховується від органу досудового розслідування. На даний час перебуває на тимчасово окупованій території Донецької області.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на достовірність показань свідків у кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

На виконання вказаних вимог Закону судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, відповідно до ст. 12 КК України обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії особливо тяжкого та тяжкого, покарання за вчинення якого, у разі доведеності вини, передбачено на строк до п`ятнадцяти років позбавлення волі, зареєстрований та фактично проживає в м. Донецьку, тобто на території, яка підконтрольна терористичній організації «ДНР», що свідчить про наявність ризику залишення ним свого місця проживання (у випадку застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу) з метою переховування від суду та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється та підбурювати інших осіб до вчинення злочинів проти основ національної безпеки України.

Так, згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України - при оцінці існування ризику кримінального провадження, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід враховувати, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання винним в інкримінованому злочині. Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування».

Беручи до уваги встановлені обставини, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 перебуває на тимчасово окупованій території України, суд приходить до висновку, що в клопотанні прокурора надано обґрунтування підстав, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому ОСОБА_3 слід обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 КК України, у разі якщо обвинувачений ухилився від суду, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 314, 335 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зупинити провадження за обвинуваченням ОСОБА_3

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 260 КК України до його розшуку, або затримання та доставки до місця кримінального провадження.

Роз`яснити, що у відповідності до вимог ч.6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження суд за участю обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1