Справа № 463/4308/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/59/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,
адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 01 грудня 2021 року,
в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 01 грудня 2021 року в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про вчинення кримінального правопорушення відмовлено.
На ухвалу слідчого судді ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що ухвала є необгрунтованою, суддею не з`ясовано обставини справи.
Зазначає, що судом не враховано надані ним докази щодо вчинення неправомірних дій суддею, які мають ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України.
Вказує, що подана ним заява про вчинення кримінального правопорушення від 25.03.2020 відповідає вимогам закону та містить інформацію, яка підлягає внесенню до ЄРДР.
Зазначає, що суддя ОСОБА_8 незважаючи на відсутність відеозапису в матеріалах справи слідчого експерименту від 24 травня 2017 року визнає відео належним та допустимим доказом його винуватості, зазначивши про це у вироку від 07 грудня 2017 року у справі №441/845/17 та журналі судового засідання від 10 листопада 2018 року.
Стверджує, що дане відео було долучено до справи №441/845/17, 20 червня 2018 року прокурором в суді апеляційної інстанції, в ознайомленні з яким, безпосередньо в залі суду, йому було відмовлено.
Не погоджується із зазначенням слідчим суддею в ухвалі про те, що в заяві відсутні відомості про оскарження судових рішень у справі №441/845/17, оскільки до заяви долучена копія ухвали від 04 жовтня 2019 року у справі, в якій зазначено про неможливість відновлення відеозапису слідчого експерименту від 24 травня 2017 року за участю ОСОБА_7 .
Також, ухвалою від 07 грудня 2021 року судом винесена ухвала у справі №441/845/17 про неможливість відновлення аудіо запису його звернення під час телефонного повідомлення 16 квітня 2017 року на номер 102 та 112, а також слідчого експерименту від 24 травня 2017 року за його участю та участю потерпілого ОСОБА_9 .
Вважає, що наведені ним доводи залишились поза увагою слідчого судді, який не надав їм належно оцінки, чим передчасно відмовив в задоволенні його скарги.
Заявник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі заявив клопотання про розгляд його апеляційної скарги за його участю.
ОСОБА_7 у даній справі відповідно до вимог ст. 60 КПК України є заявником, тобто фізичною особою, яка звернулася із заявою до суду або повідомлення про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим. Також по даній справі ОСОБА_7 не є обвинуваченим щодо якого вирішується питання запобіжного заходу.
Відповідно у суду апеляційної інстанції не виникає обов`язку проводити слухання справи за апеляційною скаргою з обов`язковою присутністю ОСОБА_7 в залі суду.
Згідно з п.4, п.5 ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), зокрема, у разі необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; наявності інших підстав, визначених судом достатніми.
Відповідно до ч. 2 ст. 336 КПК України суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.
Відповідно до п. 20-5 Роздіду ХІ Перехідних положень КПК України тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлено особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.
Розгляд питань, віднесених до повноважень слідчого судді, суду (крім розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) за його рішенням, прийнятим з власної ініціативи або за клопотанням сторони кримінального провадження, може бути проведено у режимі відеоконференції, про що повідомляються сторони кримінального провадження у порядку, визначеному статтею 135 цього Кодексу. Слідчий суддя, суд не має права прийняти рішення про проведення судового засідання щодо розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою у режимі відеоконференції, в якому поза межами приміщення суду перебуває підозрюваний (обвинувачений), якщо він проти цього заперечує.
Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що апеляційна скарга ОСОБА_7 подана на ухвалу слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, і його участь в судовому засіданні із врахуванням п. 20-5 Роздіду ХІ Перехідних положень КПК України не є обов`язковою, колегія судів дійшла висновку, про можливість проведення судового засідання в режимі відеоконференціїї.
Відтак судом апеляційної інстанції, для забезпечення виконання вимог заявника, було організовано дистанційне судове засідання в режимі відеоконференції з ДУ «Львівська УВП №19», де утримується ОСОБА_7 , однак останній відмовився брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про апеляційний розгляд.
Адвокат ОСОБА_6 , яка брала участь в розгляді апеляційної скарги в режимі відео конференції, апеляційну скаргу підтримала, просила її задоволити.
Заслухавши суддю доповідача, виступ адвоката ОСОБА_6 , вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно достатті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчий суддя при постановленні оскарженої ухвали дотримався в повному обсязі.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно з ч. 1ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Разом з тим, до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.
Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Разом з тим, зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.
Згідно з ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Тобто, з врахуванням вищенаведеного, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4ст. 214 КПК України).
Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Із змісту скарги та матеріалів судового провадження вбачається, що 25.03.2020 ОСОБА_7 подав до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, заяву про вчинення кримінального правопорушення суддею Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 366 КК України.
У поданій заяві ОСОБА_7 зазначав, що під час розгляду справи №441/845/17 суддя ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 366 КК України, оскільки зазначив, що його вина у вчинені кримінального правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами, серед яких і відео слідчого експерименту від 24.05.2017 за участю ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_10 та інших осіб, незважаючи на те, що таке не відтворюється. Вважає, що через неможливість відтворення відеозапису, суддею ОСОБА_8 внесено в офіційні документи завідомо неправдиві відомості, що призвело до тяжких наслідків.
За результатами розгляду скарги ОСОБА_7 , слідчим суддею ухвалено рішення про відмову у задоволенні скарги, яке на переконання колегії суддів, відповідає фактичним обставинам справи, є належним чином обґрунтованим та вмотивованим.
Так, слідчим суддею зазначено, що доводи щодо наявності в судових рішеннях та діях судді ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, зводяться до власної суб`єктивної думки заявника щодо законності судових рішень та процесуальних дій судді ОСОБА_8 , що однак не свідчить про наявність у судовому рішенні та процесуальних діях судді ознак складу відповідного злочину, а є за своїм змістом незгодою із судовим рішенням та процесуальними діями судді у конкретній справі, що підлягає оскарженню у спосіб та в порядку, визначеному процесуальним законодавством.
При цьому в заяві про вчинення кримінального правопорушення відсутні відомості про оскарження заявником судових рішень у кримінальній справі № 441/845/17, набрання ними законної сили. В будь-якому разі, заявник не позбавлений права оскаржувати судові рішення та процесуальні дії судді при розгляді конкретної справи з підстав і в порядку, визначеному процесуальним законодавством.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком слідчого судді про те, що подана заява ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення не містить конкретних фактичних даних, які б вказували на наявність в діях судді Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_8 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України.
Крім того апеляційний суд звертає увагу на те, що у матеріалах справи наявна відповідь старшого слідчого першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Львові ОСОБА_11 відповідно до якої заява ОСОБА_7 від 25.03.2020 надійшла до ТУ ДБР, розташованого у м. Львові 20.11.2020, за результатами розгляду якої останньому надано відповідь від 23.11.2020 про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР (а.с. 181-183).
З огляду на наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя місцевого суду повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Істотного порушення норм кримінального процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної ухвали, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 01 грудня 2021 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність ТУ ДБР, розташованого у м. Львові щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4