Справа № 462/113/22
провадження 1-кс/462/65/22
У Х В А Л А

13 січня 2022 року Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

11.01.2022 року внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України.

Слідчий СВ відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором, звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, покликаючись на те, що 11.01.2022 року надійшов рапорт від працівників УПП у Львівській області ДПП про те, що 11.01.2022 року близько 05:40 год. ними було зупинено автомобіль марки «Ford» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія гр. ОСОБА_4 за порушення ПДР. В ході перевірки документів, остання пред`явила посвідчення водія, яке згідно бази ІПНП відсутнє як таке.

11.01.2022 року в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Львів, вул. Чернівецька, 2 у службовому кабінеті №125 ОСОБА_4 добровільно надала посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 09.10.2009 року Львівським ВРЕР ВДАІ УМВС України в Львівській області на ім`я ОСОБА_4 .

Вилучене в ході місця події від 11.01.2022 року за адресою м. Львів, вул. Чернівецька, 2, у службовому кабінеті №125, яке добровільна надала ОСОБА_4 посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 09.10.2009 року Львівським ВРЕР ВДАІ УМВС України в Львівській області на ім`я ОСОБА_4 , було оглянуто та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, про що винесено постанову.

Враховуючи наведене, зважаючи на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову чи можуть настати інші наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому просить накласти арешт на вказані речі.

Слідчий суддя постановив провести розгляд клопотання без слідчого СВ відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яка будучи належним чином повідомлена про час і місце проведення судового засідання, на розгляд клопотання не з`явилася, проте її неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання в силу вимог ч. 1 ст. 172 КПК України.

Оглянувши матеріали клопотання, вважаю, що його слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із вимогами ч.3 ст.170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Оскільки досудовим слідством встановлено, що вилучені речі можуть бути використані як доказ факту і обставин вчинення кримінального правопорушення, їх визнано речовими доказами відповідно до постанови слідчого від 11.01.2022 року, а тому аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що є всі підстави вважати, що зазначені речі відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а відтак для уникнення можливості їх приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, відчуження, необхідно накласти на них арешт.
Керуючись ст. 170-173 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні № 0000018 від 11.01.2022 року, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане 09.10.2009 року Львівським ВРЕР ВДАІ УМВС України в Львівській області на ім`я ОСОБА_4 , яке добровільно видане ОСОБА_4 11.01.2022 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.