ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи 658/1/22
Справа № 11-сс/819/77/22 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ухвала про застосування
запобіжного заходу Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Херсоні матеріали кримінального провадження за № 0000010 від 04.01.2022 за апеляційною скаргою прокурора Каховського відділу Каховської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 05.01.2022 щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федорівка Каховського району Херсонська область, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого,

Підозрюваний у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152 КК України,

в с т а н о в и л а:

Зазначеною ухвалою слідчого судді клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Каховського РВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_9 задоволено частково.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк два місяці.

Протягом строку застосування домашнього арешту заборонено ОСОБА_9 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , після 21 години до 6 години ранку наступної доби.

Покладено на ОСОБА_9 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор вважає вказану ухвалу слідчого судді від 05.01.2022 незаконною та такою, що підлягає скасуванню, у звязку із невідповідністю висновку суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Так, зазначає, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, спрямованого проти статевої свободи та недоторканності, підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків та постійного джерела доходів, тому існують ризики того, що він може перешкоджати виконанню процесуальних рішень та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню.

Крім того, зважаючи на те, що підозрюваний знайомий з потерпілою, певний час підтримував з нею дружні відносини є ризик того, що він може незаконно вплинути на потерпілу, а також вчинити інші протиправні дії відносно неї.

Вважає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу ОСОБА_9 у відповідності до вимог ст. 193, 194 КПК України не дослідив та достатньою мірою не взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст. 178 КПК України.

Слідчий суддя не врахував тяжкість кримінального правопорушення та розмір покарання, яке загрожує ОСОБА_9 у разі доведення його винуватості, конкретні обставини справи, дані про особу підозрюваного.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вислухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя послався на те, що в суді ОСОБА_9 не визнав свою участь у інкримінованому йому діянні та заперечував щодо застосування відносно нього цілодобового домашнього арешту.

Стороною захисту було надано до суду характеризуючи документи, а саме свідоцтво про народження двох неповнолітніх дітей, батьком яких є підозрюваний, документи, які підтверджують стан вагітності співмешканки підозрюваного та договір оренди квартири, в якій постійно проживає ОСОБА_9 із сім`єю.

Також на особу надано позитивну характеристику за місцем реєстрації.

Цілодобовий домашній арешт є другим за суворістю запобіжним заходом, який застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно наданих до суду матеріалів кримінального провадження обставини кримінального правопорушення ще підлягають встановленню.

Оцінюючи доводи прокурора та слідчого про необхідність застосування до підозрюваного більш суворішого запобіжного заходу, суд зазначив, що перелічені стороною обвинувачення ризики матеріалами наданими до суду не підтверджуються.

Слідчий суддя вважав за необхідне відмовити слідчому у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та застосував відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21 години до 6 години ранку наступної доби.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, 04.02.2022 року ОСОБА_9 затримано на підставі ст. 208 КПК України.

05.02.2022 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 152 ч. 1 КК України.

Так, 04.01.2022 року до ЧЧ ВП№1 Каховського РВП ГУНП в Херсонській області надійшло повідомлення від ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає: АДРЕСА_3 про те, що 04.01.2022 близько 16:30 години за місцем мешкання останньої, знайомий ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вступив з останньою у статеві зносини з нею проти її волі природнім шляхом із застосуванням фізичного насилля.

Так, 04.01.2022 близько 16:20 год., перебуваючи за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , переслідуючи прямий умисел направлений на задоволення статевої пристрасті, без добровільної згоди потерпілої, подавляючи її супротив шляхом утримання за руки вчинив дії сексуального характеру пов`язаного з вагінальним проникненням в тіло потерпілої з використанням своїх геніталій.

Такі ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України - вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особі, з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), і підозра у вчиненні зазначеного злочину підтверджується наведеними в клопотанні слідчого доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження.

У даному кримінальному провадженні, зв`язок підозрюваного ОСОБА_9 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_9 до вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України і є обґрунтованими.

Разом з тим, прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання іншим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Дослідивши дані, що характеризують особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому слідчий суддя, суд повинен врахувати підстави, які вказані в ч. 2 ст. 177 КПК України.

Однак, ні в клопотанні слідчого, ні в апеляційній скарзі прокурора не вмотивовано на підставі яких наявних у справі фактичних даних можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного. Відповідно до положень ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини вказані в зазначеній статті.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Словосполучення «обґрунтована підозра» передбачає наявність існування фактів або інформації, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин («Cebotari v. Moldova», п. 48).

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Більш того, якщо виходити з поняття "обґрунтована підозра", приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетністьдо вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри. Отже, колегія суддів, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносноОСОБА_9 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Відповідно до клопотання слідчого СВ Каховського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_10 , основною підставою обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 152 КК України.

Чинним КПК не передбачено, що при підозрі або обвинуваченні особи у вчиненні злочину за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, єдино-можливим запобіжним заходом може бути лише цілодобовий домашній арешт.

При цьому суд першої інстанції при обрані запобіжного заходу в виді домашнього арешту в нічний час доби вказав, що підозрюваний має постійне місце проживання та не намагався ухилитися від слідства, а отже хоча і наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, однак вони мають порівняно невисокий ступінь та з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, поклавши на підозрюваного обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України, і з цим висновком суду першої інстанції погоджується суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно п. 3 Рішення Конституційного Суду України № 14-рп/2003 від 8 липня 2003 року, у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу вбачається, що тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу.

Колегія суддів вважає, що зазначені в клопотанні слідчого мотиви й підстави поєднуються з такими ж вимогами Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р. та рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Летельє проти Франції" (Letellie v France judgment of 26 June 1991, Series 207 (1991) про те, що «попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі і не може бути "формою очікування" обвинувального вироку (п.51)».

Крім того, рішенням Європейського суду визначено, зокрема, у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007 року, про те, що «підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою».

Відповідно до ч. ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано для особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, на переконання колегії суддів, з урахуванням даних щодо особи підозрюваної, суд апеляційної інстанції вважає, що вірогідність ухилення підозрюваного від процесуальних обов`язків не є високою у зв`язку із чим відносно нього правильно застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Відповідно до вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Колегія суддів вважає, що саме застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з покладенням певних обов`язків, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів суспільства.

Відповідно до ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін чи скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи, в яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому з огляду на викладене, аналізуючи сукупність наведених вище обставин, колегія суддів вважає за необхідне ухвалу слідчого судді суду першої інстанції залишити без змін.

За таких обставин апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 376 ч.2, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 05.02.2022, відносно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Судді:

(підпис) (підпис) (підпис)

ОСОБА_2 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 .