ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9283/21 Номер провадження 11-сс/814/873/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
представника
власника майна адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , поданою в інтересах ТОВ «ІННОВАЦІЙНІ ПЛАТІЖНІ ТЕХНОЛОГІЇ», на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 27 вересня 2021 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_8 та у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 серпня 2021 року за №0000048, накладено арешт з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування, на документи, вилучені 23 вересня 2021 року, а саме на підшивки документів №№1-4 - виписки по рахунках ТОВ «ІННОВАЦІЙНІ ПЛАТІЖНІ ТЕХНОЛОГІЇ» в АТ «КБ ПРИВАТБАНК» на 100, 82, 34 та 38 аркушах відповідно.
Постановлення такого судового рішення слідчий суддя мотивував наявністю підстав для застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження з метою збереження названих документів, які є речовими доказами.
В апеляційній скарзі представник власника майна просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 27 вересня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна у цьому кримінальному провадженні.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчим суддею не досліджено та в оскаржуваній ухвалі не зазначено щодо питань: дотримання прокурором визначеного КПК України строку для звернення до слідчого судді із клопотання про арешт майна, так як в ухвалі слідчого судді від 17 вересня 2021 року про обшук не було надано дозвіл на вилучення документів фінансово-господарської діяльності ТОВ «ІННОВАЦІЙНІ ПЛАТІЖНІ ТЕХНОЛОГІЇ», а тому слідчий повинен був не пізніше наступного робочого дня після вилучення вказаного майна, звернутися до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на таке майно або повернути його особі, у якої воно було вилучено; визнання прокурором майна, на яке накладено арешт, речовим доказом.
Серед названого, представник товариства також вказує, що у даному кримінальному провадженні нікому не було повідомлено про підозру.
Крім того, адвокат у скарзі порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 27 вересня 2021 року, мотивуючи тим, що розгляд клопотання прокурора слідчим суддею здійснювався без виклику представника товариства, а копію судового рішення його директором було отримано 22 жовтня 2021 року.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення представника власника майна, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; прокурора, який заперечив щодо цієї скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи скарги, поданої до суду апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Пунктом 3 ч. 2 ст. 395 КПК України регламентовано, що апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення, якщо інше не передбачене цим Кодексом.

У відповідності до ч.3 цієї статті КПК України якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як убачається з матеріалів провадження, оскаржувану ухвалу від 27 вересня 2021 року про арешт майна слідчим суддею постановлено без виклику представника власника майна ТОВ «ІННОВАЦІЙНІ ПЛАТІЖНІ ТЕХНОЛОГІЇ», директор якого копію цього судового рішення отримав 22 жовтня 2021 року, що підтверджується власноручним написом, засвідченим підписом останнього, на супровідному листі суду (а.с. 25).
Апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_7 , в інтересах власника майна, подала 26 жовтня 2021 року, що підтверджується вхідним штампом суду апеляційної інстанції, тобто протягом 5 днів з дня отримання представником товариства копії судового рішення.
Таким чином, оскільки апелянт не пропустив строк на апеляційне оскарження, відсутні підстави для його поновлення, про що йдеться в апеляційній скарзі.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що ГУНП у Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 серпня 2021 року за №0000048, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України, за фактом того, що службові особи ТОВ «ІННОВАЦІЙНІ ПЛАТІЖНІ ТЕХНОЛОГІЇ» з 2017 до 2021 року унаслідок невідображення у документах бухгалтерського та податкового обліків фактично отриманого доходу від фінансового-господарської діяльності, ухилилися від сплати податків на суму понад 6 мільйонів гривень, що є великим розміром (а.с. 15).
Так, за даними УБФЗ ГУ ДФС у Полтавській області, ТОВ «ІННОВАЦІЙНІ ПЛАТІЖНІ ТЕХНОЛОГІЇ» за наявною інформацією знаходиться на загальній системі оподаткування та не є платником податку на додану вартість. У ході аналізу руху грошових коштів по банківських рахунках ТОВ «ІННОВАЦІЙНІ ПЛАТІЖНІ ТЕХНОЛОГІЇ» встановлено, що загальний обсяг проведених операцій за 2020 рік по вказаних рахунках складає понад 50 мільйонів гривень, однак названим товариством за цей рік задекларовано обсяг проведених фінансово-господарських операцій на загальну суму 21323015 гривень, що підтверджується копією податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2020 рік ТОВ «ІННОВАЦІЙНІ ПЛАТІЖНІ ТЕХНОЛОГІЇ».
За інформацією цього органу ТОВ «ІННОВАЦІЙНІ ПЛАТІЖНІ ТЕХНОЛОГІЇ» у своїй повсякденній діяльності використовує реквізити пов`язаних підприємств ТОВ "Система Електронних Транзакцій", ТОВ "Елплат" та інших суб`єктів господарської діяльності, а також ряду фізичних осіб, якими відкрито карткові рахунки у банківських установах.
Наведене узгоджується з наданими у суді апеляційної інстанції прокурором даними щодо фінансової діяльності ТОВ «ІННОВАЦІЙНІ ПЛАТІЖНІ ТЕХНОЛОГІЇ» з іншими юридичними та фізичними особами, що виявлено під час огляду ноутбука, вилученого у ході обшуку, проведеного за місцем знаходження ТОВ «ІННОВАЦІЙНІ ПЛАТІЖНІ ТЕХНОЛОГІЇ».
23 вересня 2021 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 17 вересня 2021 року слідчим проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем фактичного проживання ОСОБА_9 , який є директором, головним бухгалтером та бенефіціарним власником ТОВ "Система Електронних Транзакцій", ТОВ "Елплат". У ході цієї слідчої дії було виявлено та вилучено, зокрема: підшивку документів №1 виписки по рахунках ТОВ «ІННОВАЦІЙНІ ПЛАТІЖНІ ТЕХНОЛОГІЇ» в АТ «КБ ПРИВАТБАНК» на 100 аркушах; підшивку документів №2 виписки по рахунках ТОВ «ІННОВАЦІЙНІ ПЛАТІЖНІ ТЕХНОЛОГІЇ» в АТ «КБ ПРИВАТБАНК» на 82 аркушах; підшивку документів №3 - виписки по рахунках ТОВ «ІННОВАЦІЙНІ ПЛАТІЖНІ ТЕХНОЛОГІЇ» в АТ «КБ ПРИВАТБАНК» на 34 аркушах; підшивку документів №4 - виписки по рахунках ТОВ «ІННОВАЦІЙНІ ПЛАТІЖНІ ТЕХНОЛОГІЇ» в АТ «КБ ПРИВАТБАНК» на 38 аркушах, що підтверджується протоколом обшуку та огляду цих документів від 23 вересня 2021 року (а.п. 6-9, 11).
Цього ж дня старшим слідчим указані документи визнано речовим доказом у кримінальному провадження, з огляду на їх відповідність критеріям, закріпленим у ст.98 КПК України, про що прийнято постанову від 23 вересня 2021 року (а.п. 10).
27 вересня 2021 року прокурор ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт підшивок документів №№1-4: виписок по рахунках ТОВ «ІННОВАЦІЙНІ ПЛАТІЖНІ ТЕХНОЛОГІЇ» в АТ «КБ ПРИВАТБАНК» на 100, 82, 34 та 38 аркушах відповідно, з метою збереження даних речових доказів (а.п. 16).
27 вересня 2021 року слідчим суддею розглянуто наведене клопотання, задоволено його та накладено арешт на зазначені вище документи з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування (а.п. 20).
З таким висновком погоджується і колегія суддів з огляду на таке.

Так, відповідальність за ч.1 ст.212 КК України передбачено за умисне ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності або особою, що займається підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи чи будь-якою іншою особою, яка зобов`язана їх сплачувати, якщо ці діяння призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у значних розмірах.

За ч.2 цієї статті кримінального закону відповідальність настає за ті самі діяння, якщо вони призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів у великих розмірах.

Відповідно до примітки ст.212 КК України під великим розміром коштів слід розуміти суми податків, зборів і інших обов`язкових платежів, які в п`ять тисяч і більше разів перевищують установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Положеннями статті 3 КПК України на слідчого суддю покладено обов`язок контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, при цьому, окреслено межі такого захисту діяти в порядку, передбаченому КПК України.
Частиною 1, п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України встановлено, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження, в тому числі арешт майна.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року зазначено, що будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися «згідно із законом», воно повинне мати «легітимну мету» та бути «необхідним у демократичному суспільстві».
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
У відповідності до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Статтею 98 КПК України регламентовано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, слідчим суддею при накладенні арешту на майно з метою необхідності збереження речових доказів, зазначено, що вони будуть використані для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Задовольняючи клопотання прокурора про накладення арешту, слідчий суддя, як убачається з оскаржуваної ухвали, вивчивши дане клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, встановив, що таке клопотання містить відповідне обґрунтування підстав та мети накладення арешту.
Колегія суддів погоджується з таким висновком і вважає, що підшивки документів №№1-4: виписки по рахунках ТОВ «ІННОВАЦІЙНІ ПЛАТІЖНІ ТЕХНОЛОГІЇ» в АТ «КБ ПРИВАТБАНК» на 100, 82, 34 та 38 аркушах, відповідають критеріям ст.98 КПК України, так як містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та правильно на даній стадії провадження визнані речовими доказами.
У свою чергу, з огляду на вид речових доказів, на які накладено арешт, їх зберігання на даній стадії не в органу досудового розслідування, не зможе у повній мірі гарантувати збереження їх доказових властивостей та достовірність даних, що містять такі докази, що свідчить про наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

При цьому, негативних наслідків для власника майна від накладення арешту на вилучені документи, апелянтом ні в апеляційній скарзі, ні у суді апеляційної інстанції не наведено та колегією суддів не встановлено.
Тобто, слідчий суддя дійшов правильного висновку, встановивши належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання органу прокуратури про накладення арешту на вказане вище майно.
Таким чином, дослідивши матеріали клопотання у межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив ініціатор клопотання чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться у клопотанні прокурора.
Усупереч доводам представника товариства апеляційний суд зауважує, що арешт майна з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, конфіскації майна виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, та на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає обов`язкового оголошення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, відповідно до ч.3 цієї статті КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, наведене відображено і у п.3 ч.2 ст.173 КПК України, якими чітко регламентовано, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу, тобто з метою конфіскації майна або відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Щодо доводів апелянта про недотримання прокурором визначеного КПК України строку для звернення до слідчого судді із клопотання про арешт майна, то слід зазначити наступне.
У відповідності до ч.ч.1,2 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У КПК України законодавець чітко розмежував статус майна, вилученого на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук, та тимчасово вилученого майна. Вони є різними. Зокрема, відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Тобто, у розумінні норм кримінального процесуального закону не вважається тимчасово вилученим майно, дозвіл на відшукання якого було надано ухвалою слідчого судді про дозвіл на обшук, яке слідчий вилучив під час цієї слідчої дії, проведеної згідно відповідної ухвали. Указане також корелюється з абз. 2 ч. 5. ст. 171 КПК, згідно з яким у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено, а також узгоджується з висновком, якого дійшла колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 23 січня 2020 року у справі №457/1485/13-к, зазначивши, що на речі та документи, на відшукання яких надано дозвіл в ухвалі про проведення обшуку, накладення арешту КПК України не передбачає.
До того ж, слід зауважити, що зазначення в ухвалі речей, документів або осіб, для виявлення яких проводиться обшук, не вимагає докладної деталізації таких даних і може бути вказано у загальних рисах, оскільки саме для пошуку й встановлення таких об`єктів здійснюється слідча (розшукова) дія. При цьому, таке зазначення належить до виключної компетенції слідчого судді та дозвіл у сформульований саме ним спосіб в ухвалі на відшування речей, документів, виступає орієнтиром при вирішенні питань, щодо віднесення вилученого майна до тієї чи іншої категорії.

З матеріалів провадження вбачається, що в ухвалі слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 17 вересня 2021 року було прямо надано дозвіл, зокрема, на відшукання інших документів та носіїв інформації, що мають значення у кримінальному провадженні та відповідають критеріям ст.98 КПК України, якими є підшивки документів №№1-4 - виписки по рахунках ТОВ «ІННОВАЦІЙНІ ПЛАТІЖНІ ТЕХНОЛОГІЇ» в АТ «КБ ПРИВАТБАНК» на 100, 82, 34 та 38 аркушах, що були виявлені і вилучені слідчим під час обшуку (а.с. 4-5). Обсяг і зміст пошукових дій відповідали досягненню поставленої мети обшуку.
Таким чином, майно, на яке накладено арешт слідчим суддею, не є тимчасово вилученим, у зв`язку з чим, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо пропуску строку для звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.
Щодо тверджень адвоката про те, що у довідці у справі зазначено про те, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду клопотання прокурора не здійснювалось 22 вересня 2021 року, то колегія суддів погоджується з тим, що секретарем судового засідання у відповідній довідці допущено описку технічного характеру щодо дати судового засідання, однак невід`ємною властивістю поняття «істотність порушення вимог кримінального процесуального закону» є його здатність перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення.

Так, як видно зі справи, розгляд клопотання прокурора здійснювався 27 вересня 2021 року, про що свідчить дата постановлення оскаржуваної ухвали, у мотивувальній частині якої, серед іншого, зазначено про те, що фіксування за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання прокурора не здійснювалось, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України, якими передбачено, що у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється (а.п. 20).

Про технічний характер описки свідчать і дані телефонограми, за якою прокурор викликався у судове засідання, призначене на 27 вересня 2021 року (а.п. 18), а також протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27 вересня 2021 року, якими підтверджено, що 27 вересня 2021 року автоматизованою системою документообігу Октябрського районного суду м. Полтава визначено слідчого судді для розгляду питання про арешт майна у цьому провадженні (1-кс/554/13675/2021), а тому є безпідставним стверджувати про можливий розгляд клопотання прокурора раніше ніж 27 вересня 2021 року (а.п. 17).

У досліджуваній ситуації названа помилка технічного характеру у довідці, на думку апеляційного суду, не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону у розмінні положень ст.ст.412, 415 КПК України, а тому відсутні безумовні підстави для скасування судового рішення.

Урахувавши наведене вище, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Одночасно слід зазначити, що судове рішення слідчого судді про арешт майна не перешкоджає власнику майна, у подальшому, у разі порушення органом досудового розслідування принципу розумних строків, навівши обґрунтовані мотиви, звернутись до слідчого судді з клопотанням у порядку ст.174 КПК України.
Так, у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , подану в інтересах ТОВ «ІННОВАЦІЙНІ ПЛАТІЖНІ ТЕХНОЛОГІЇ», залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 27 вересня 2021 року, якою накладено арешт на документи, вилучені 23 вересня 2021 року, а саме: підшивку документів №1 - виписки по рахунках ТОВ «ІННОВАЦІЙНІ ПЛАТІЖНІ ТЕХНОЛОГІЇ» в АТ «КБ ПРИВАТБАНК» на 100 аркушах; підшивку документів №2 - виписки по рахунках ТОВ «ІННОВАЦІЙНІ ПЛАТІЖНІ ТЕХНОЛОГІЇ» в АТ «КБ ПРИВАТБАНК» на 82 аркушах; підшивку документів №3 - виписки по рахунках ТОВ «ІННОВАЦІЙНІ ПЛАТІЖНІ ТЕХНОЛОГІЇ» в АТ «КБ ПРИВАТБАНК» на 34 аркушах; підшивку документів №4 - виписки по рахунках ТОВ «ІННОВАЦІЙНІ ПЛАТІЖНІ ТЕХНОЛОГІЇ» в АТ «КБ ПРИВАТБАНК» на 38 аркушах, із позбавленням права відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку, - залишити без змін.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4