Провадження № 274/6308/19
В И Р О К Провадження № 1-кп/0274/253/21

І м е н е м У к р а ї н и
29.10.2021 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретарів судового засідання . ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/6308/19 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Архангельська РФ, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, має інвалідність 3-ї групи загального захворювання, не працює, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ч. 3 ст. 185 КК України,

за участі

прокурорів . . . . . . . ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілого . . . . . . ОСОБА_8

захисника . . . . . . . . ОСОБА_9

обвинуваченого . . ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

13 серпня 2019 року у невстановлений досудовим слідством час ОСОБА_4 з метою таємного викрадення чужого майна прийшов до домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить потерпілому ОСОБА_8 .

Перебуваючи в цей час та місці, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, з корисливих мотивів відчинив вхідні двері приміщення літньої кухні та, проникнувши всередину приміщення, таємно викрав належне ОСОБА_8 майно, а саме: фотоапарат марки «Зоркий-4», вартістю 500 грн.; шкіряний футляр від фотоапарата «Зоркий-4», вартістю 100 грн.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 проник до іншого господарського приміщення вказаного вище домогосподарства, звідки таємно викрав металобрухт чорних металів, вагою 34 кг, вартістю 142 грн. 80 коп., та металобрухт кольорових металів, вагою 4 кг, вартістю 64 грн., на загальну суму 206 грн. 80 коп.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 шляхом розбиття віконної шибки у вікні будинку АДРЕСА_2 , проник всередину даного будинку, звідки таємно викрав майно: механічну м`ясорубку, вартістю 120 грн.; електровібромасажер, вартістю 175 грн.; дерев`яну шкатулку, вартістю 100 грн.; електричний фен марки «Кардінал», вартістю 170 грн. Після цього ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Всього своїми злочинними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 1371 грн. 80 коп.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнається винуватим, передбачена ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та показав, що він той день взагалі не пам`ятає, але він не міг скоїти крадіжку і принести речі потерпілого до себе додому. У нього вдома своїх речей вистачає, залишилися ще від покійного батька. Також він ходить збирає метал по смітникам. Речі потерпілого у себе не пам`ятає. Пояснити, чому відбитки його пальців виявили на розбитому вікні будинку потерпілого, пояснити не може. Він не вірить, що викрав речі, можливо потерпілий сам їх приніс, або свідок їх приніс на територію його домоволодіння. Просить його виправдати.

Незважаючи на заперечення вини обвинуваченим, його винуватість підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.

Так, допитаний потерпілий ОСОБА_8 , пояснив суду, що після смерті тітки він успадкував будинок по АДРЕСА_2 . З будинку почали пропадати речі, вони ж ніяк не могли встановити, хто краде. Одного разу він виявив у будинку розбите вікно, речі були перевернуті, але нічого не зникло. До будинку він навідується майже щодня. В серпні 2019 року, напередодні подій також був у будинку, все було нормально. Наступного дня, приїхавши до будинку, виявив два розбитих вікна, багато крові на підвіконні, дверній ручці, на дивані, по хаті. Речі у будинку були перевернуті, газова плита була розібрана тощо. Він викликав поліцію, почав дивитися по сторонам, намагаючись дізнатись, хто це накоїв. Побачив, як з кущів виходить обвинувачений, у якого була поранена одна рука, обвинувачений був у крові, на зовнішній вигляд з похмілля. Приїхав дільничний ОСОБА_10 , всі втрьох пішли до обвинуваченого на подвір`я. Співмешканка ОСОБА_11 ще кричала до того, де той був всю ніч. І на подвір`ї у обвинуваченого, і у будинку були викрадені тітчині речі унікальна різьблена шкатулка, тілогрійка, м`ясорубка, фен, масажер, фотоапарат у футлярі тощо. Потім він був присутнім, коли обвинувачений показував, як проникав до будинку, обвинувачений все визнавав, зауважень, скарг ні у кого не було. Збиток був завданий не стільки викраденням майна, яке не є дорогоцінним, скільки розбиттям вікон, руйнуванням плити, забрудненням хати кров`ю тощо. При призначенні покарання обвинуваченому вважає, що той май відшкодувати збитки і понести суворе покарання, щоб було видно, що не варто ходити по хатам.

Як показала свідок ОСОБА_12 , обвинувачений ОСОБА_4 є її колишнім співмешканцем. Нібито восени 2019 року вони спочатку їздили у Малосілку, потім вернулися у ОСОБА_13 , прибралися. В будинку сторонніх речей не було. Далі вона пішла до батьків, це вже було під вечір, смеркалося. Галицький залишився один. Повернулася вона під ранок, у хаті було увімкнуте світло. Галицький сидів дуже п`яний, поруч був якийсь металобрухт каструлі, фотоапарат, шкатулка тощо. М`ясорубки, вібромасажеру, фену вона не бачила. Тільки вона почала запитувати, де обвинувачений взяв речі, приїхала міліція.

Свідок ОСОБА_14 пояснила, що в с. Хажин у неї є дача. Поруч з дачею по вул. Мостового жила баба ОСОБА_15 , яка померла, потерпілий є її племінником. Роки два тому, може бути у серпні 2019 року, вранці її запросили бути свідком. Прийшли на територію домоволодіння обвинуваченого. На підлозі лежала баби ОСОБА_15 тілогрійка, фен, шкатулка і якийсь мішок з якимось металевими предметами. Тілогрійка була точно баби ОСОБА_15 , вона її неодноразово у тієї бачила. Шкатулку, фен також бачила у баби ОСОБА_15 внучка тієї користувалася. Потім пішли до хати баби ОСОБА_15 , ОСОБА_11 показував як розбив вікно, залазив до хати. Поліція писала документи, вона потім підписувала. Зауважень, скарг ні у кого не було.

Будучи допитаним як свідок, понятий ОСОБА_16 показав, що на його день народження 13.08.19, коли він вертався з магазину зустрів сусіда по селу ОСОБА_8 , той попросив виступити свідком. Також міліція запросила свідком і його матір. Спочатку пішли до будинку потерпілого по АДРЕСА_2 . Він там раніше неодноразово бував, допомагав бабі ОСОБА_15 по господарству. Побачили, що вікна у хаті побиті, у будинку було поламано, розкидано речі, були сліди крові. Потім пішли з працівниками міліції до обвинуваченого. На подвір`ї, на веранді накидом лежали речі потерпілої комизелька, шкатулка, були м`ясорубка, конфорки з газової плити. Впевнений, що комизелька (тілогрійка) належала бабі ОСОБА_15 він її знав з самого дитинства. Галицький був вдома, п`яний, у обвинуваченого було подерте лице, рука у крові. Галицький сказав, що порізав руку склом, коли залазив у вікно будинку потерпілого, визнавав, що скоїв крадіжку. Обвинуваченому ще сказали занести мішки з речами назад до потерпілого. Була присутньою і співмешканка обвинуваченого, її ще також не пускали на територію домоволодіння потерпілого, бо вона була п`яною. Міліціонери писали документи, вони з матір`ю підписували, там все було записано правильно. Абсолютно впевнений, що у обвинуваченого знайшли речі баби ОСОБА_15 .

Крім того, винуватість ОСОБА_4 також доводиться:

*даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 13.08.19, з якого видно, що попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину ОСОБА_8 , заявив, що в період часу з 20.00 12.08.19 до 07.30 13.08.19 з будинку по АДРЕСА_2 невідома особа таємно викрала речі (т. 1, а.п. 6);

*даними протоколу огляду місця події від 13.08.19 з фототаблицею до нього, під час якого зафіксовано місце скоєння злочину - оглянуто територію домоволодіння та приміщення будинку по АДРЕСА_2 . В ході огляду зафіксовано розбиття шибок двох вікон будинку, сліди крові на склі та в подальшому у будинку, місцезнаходження викраденого майна у господарських приміщеннях (зокрема відсутність конфорок газової плити у сараї), будинку до скоєння злочину, виявлено та вилучено сліди пальців рук (на рамі розбитого вікна), низу взуття (т. 1, а.п. 8-19);

*даними протоколу огляду місця події від 13.08.19 з ілюстративною таблицею до нього, при проведенні якого за місцем проживання ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 виявлено та вилучено викрадені у потерпілого фотоапарат марки «Зоркий-4», шкіряний футляр від фотоапарата «Зоркий-4», механічну м`ясорубку, електровібромасажер, дерев`яну шкатулку, електричний фен марки «Кардінал», різноманітний брухт металів, а також тілогрійку тітки потерпілого (т. 1, а.п. 23-27);

*даними актів проведення контрольного зважування від 28.08.19, під час яких встановлено вагу, вилученого за місцем проживання ОСОБА_4 брухту чорного та кольорового (алюміній) металів: 34 кг та 4 кг відповідно (т. 1, а.п. 69, 70);

*даними комерційних пропозицій по прийманню брухту ТОВ «Укрметал Ел», відповідно до яких станом на 12.08.19 ціна за 1 кг становила: відходів і брухту чорних металів - 4 грн. 20 коп., брухту алюмінію 16 грн. (т. 1, а.п. 71, 72);

*даними цінової довідки ФОП-оцінювача ОСОБА_17 від 30.08.19, згідно з якою станом на 30.08.19 ринкова вартість речей з врахуванням зносу становила: фотоапарату марки «Зоркий-4» - 500 грн.; електровібромасажера - 175 грн., механічної м`ясорубки - 120 грн., дерев`яної шкатулки - 100 грн., електричного фену марки «Кардінал» - 170 грн., шкіряного футляру від фотоапарату - 100 грн. (т. 1, а.п. 73-81);

*даними висновку судової дактилоскопічної експертизи № 1/2-246 від 23.09.19, відповідно до якого два зі слідів папілярних узорів рук, які були вилучені під час огляду місця події 13.08.19 по АДРЕСА_2 , залишені пальцями правої руки ОСОБА_4 вказівним та середнім (т. 1, а.п. 103-114);

*даними висновку судової психолого-психіатричної експертизи № 291-2019 від 24.09.19, відповідно до якого ОСОБА_4 виявляє клінічні ознаки емоційно-нестійкого розладу особистості органічного ґенезу (посттравматичного), ускладненого вживанням алкогольних напоїв, стан компенсації (F 07.0 МКХ 10 перегляду). Однак вищевказані зміни зі сторони психіки не досягають ступеню психічного захворювання, знаходяться в межах патології особистості та не позбавляють здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_4 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на даний час. По своєму психічному стану не потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру (т. 1, а.п. 94-96).

Відповідно до виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 110 13.08.19 о 15.20 в Бердичівській ЦМЛ освідувано ОСОБА_4 , встановлено діагноз: алкогольне сп`яніння F 10.00, при обстеженні видихуваного повітря на наявність етилового спирту на апараті «Драгер» результат - 2,51‰ (т. 1, а.п. 66).

Судом в ході судового розгляду досліджені всі процесуальні джерела доказів (ст. 84 КПК України), які були заявлені та надані сторонами на підтвердження обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України), в обсязі, визначеному відповідно до ст. 349 КПК України та в порядку, передбаченому § 3 глави 28 КПК України. Про дослідження будь-яких інших джерел доказування сторони не зазначали, клопотань про долучення, дослідження або перевірку таких доказів до суду не надходило, сторони висловили свою думку про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами.

Позицію обвинуваченого про невизнання вини із зазначенням, що хоча він і не пам`ятає подій того дня, але не міг скоїти крадіжку, суд розцінює як захисну позицію та намагання уникнути кримінальної відповідальності.

Так, така позиція обвинуваченого повністю спростовується абсолютно всіма дослідженими судом доказами, з яких достовірно встановлено, що викрадене майно потерпілого відразу було віднайдено у обвинуваченого, і при цьому у будинку потерпілого на рамі розбитого вікна, через яке злочинець проникав до будинку, виявлено відбитки пальців рук обвинуваченого, що безумовно підтверджує здійснення крадіжки саме обвинуваченим.

Оцінивши ж наведені докази в їхній сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 , в межах висунутого обвинувачення, доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло та інші приміщення.

Обставин, що пом`якшували б покарання обвинуваченому, суд не встановив.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає: вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.

Обвинувачений раніше не судимий, за місцем реєстрації характеризується як особа, скарг на поведінку якої не надходило, за місцем проживання характеризується як особа, що не працює, зловживає спиртними напоями, участі у громадському житті села не бере, є особою з інвалідністю загального захворювання третьої групи.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, санкцію кримінального закону, суд приходить висновку про призначення йому покарання у виді позбавлення волі. Водночас, відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Обговоривши питання можливості призначення покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям, враховуючи ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного злочину, особу обвинуваченого, який раніше ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності, має інвалідність, суд не вбачає підстав для направлення до виправної колонії особи та вважає, що призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробуванням з іспитовим строком забезпечить досягнення мети покарання і буде відповідати загальним засадам призначення покарання. На думку суду, саме такий захід примусу є необхідним для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним так і іншими особами.

Вирішуючи питання про цивільний позов потерпілого, суд виходить з наступного. Так, згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні фотоапарата з футляром, брухту чорних та кольорових металів, м`ясорубки, вібромасажера, шкатулки і фену. На даний час місце знаходження всього викраденого майна встановлено і це викрадене майно відповідно до постанови слідчого повернуто потерпілому, тобто відсутня шкода завдана саме викраденням цього майна. Відповідно до суті заявлених позовних вимог матеріальна шкода ОСОБА_18 заподіяна також ще й викраденням складових металевої доріжки, пошкодженням газової плити та трьох вікон. Однак судом не досліджуються обставини викрадення складових металевої доріжки, пошкодження майна, так як ці обставини виходять за межі висунутого ОСОБА_4 обвинувачення. Суд же не вправі виходити під час судового розгляду за межі висунутого обвинувачення і досліджувати ці обставини. На підставі викладеного вище, слід зробити висновок, що ці заявлені потерпілим позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди виходять за межі висунутого обвинувачення і тому розгляду і вирішенню в межах судового розгляду кримінального провадження не підлягають. Потерпілий має право на звернення про відшкодування цієї шкоди в порядку цивільного судочинства. Разом з тим, суд частково задовольняє цивільний позов ОСОБА_8 щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 2000 грн. Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що така шкода заподіяна злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_4 , враховує глибину, характер та обсяг душевних страждань потерпілого, який вимушений вживати заходів для відновлення попереднього стану майна, нервувати через здійснення досудового слідства та судового розгляду. При цьому суд приймає до уваги вік, матеріальний стан та стан здоров`я обвинуваченого, керується принципом розумності і достатності, і вважає, що з врахуванням розміру майнової шкоди визначений розмір відшкодування моральної шкоди у 2000 грн. є достатньою справедливою сатисфакцією.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з ОСОБА_4 .

При вирішенні долі речових доказів суд враховує, що належні потерпілому речові докази, підлягають поверненню потерпілому, уламок скла підлягає знищенню. Належність ж вилучених ліхтарика салатового кольору, двох алюмінієвих каструль, металевої кришки від каструлі, алюмінієвої ємності, електродвигуна від холодильника досудовим слідством не встановлена та не визначена слідчим у постанові про визнання речовими доказами, і тому судом на цій стадії доля цих речових доказів вирішена бути не може. Власник (законний володілець) вказаного майна має можливість вирішити долю цих речових доказів в порядку виконання рішення суду.

Підстав для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу, враховуючи призначене покарання та відсутність клопотань з даного приводу, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом 01 (одного) року 06 (шести) місяців іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_4 (ід.н. НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_8 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. моральної шкоди. В решті позовні вимоги - залишити без задоволення.

Речові докази у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили:

уламок скла з нашаруванням речовини червоно-бурого кольору, який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області знищити;

фотоапарат марки «Зоркий-4» з шкіряним футляром, трап`яну жилетку сірого кольору, електровібромасажер, механічну м`ясорубку, дерев`яну шкатулку, електричний фен марки «Кардінал», два поліетиленові мішки з різним брухтом металів, які відповідно до постанови слідчого від 14.08.19 передано на зберігання потерпілому ОСОБА_8 - повернути законному володільцю ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_4 (ід.н. НОМЕР_1 ) на користь держави 1256 грн. 08 коп. процесуальних витрат на залучення експерта при проведенні Житомирським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України судової дактилоскопічної експертизи (отримувач: УК у м. Житомир/Житомирська міська отг24060300; банк отримувача: Казначейство України; код ЗКПО: 38035726; рахунок UA4489 9998 0313 0101 1500 0006 797; код класифікації доходів: 24060300).

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_4 - не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1