Справа № 522/6893/21
Провадження № 1-кс/522/9819/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2021 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000035 від 17.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України,

встановив:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна, в якому останній просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси на майно, вилучене 11.08.2021 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільні телефони - 3 шт.; ноутбуки - 2 шт.; жорсткий диск - 1 шт.; флеш-накопичувачі 4 шт.; картки пам`яті microSD - 3 шт.; сім-картки - 3 шт.; печатка ФОП « ОСОБА_3 »; грошові кошти у розмірі 5 тисяч доларів; чорнові записи.
Клопотання обґрунтовано тим, що на даний час арешт вищевказаного майна не є необхідним та таким, що є заходом забезпечення кримінального провадження, оскільки арешт вищевказаного майна, яке у розумінні КПК України відноситься до електронних інформаційних систем, суперечить приписам ст. 168 КПК України.
Таким чином, даний арешт лише перешкоджає своєму законному власнику, а саме ОСОБА_3 , в користуванні та розпорядженні майном.
Вбачаючи вищевказане заявник просить вимоги заяви про скасування арешту майна задовольнити.
Учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились.
ОСОБА_3 , прокурор ОСОБА_4 надали суду клопотання про розгляд вищевказаної заяви за їх відсутності.
Дослідивши клопотання про скасування арешту майна, докази, на які посилається заявник в обґрунтування вищевказаних вимог клопотання, суд приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.09.2021 року на вищевказане майно, власником якого є ОСОБА_3 , було накладено арешт.
Ст. 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».
Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Крім того, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста (ч. 2 ст. 168 КПК України).
З огляду на вищевказані приписи закону, вбачаючи те, що слідчий, прокурор не були позбавлені можливості здійснити заходів щодо копіювання інформації, що містить арештоване майно а саме: мобільні телефони - 3 шт.; ноутбуки - 2 шт.; жорсткий диск - 1 шт.; флеш-накопичувачі 4 шт.; картки пам`яті microSD - 3 шт.; сім-картки - 3 шт., приходжу до висновку про необхідність скасування арешту такого майна.
Крім того, слідчим, прокурором не було доведено слідчому судді необхідність в існуванні арешту печатки ФОП « ОСОБА_3 », грошових коштів у розмірі 5 тисяч доларів, чорнових записів, а тому указане майно також підлягає звільненню з під арешту.
Виходячи з ч. 3 ст. 132 КПК України, доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.
Частина 1 ст. 173 КПК України покладає обов`язок доведеності необхідності арешту на особу, що подала таке клопотання.
Слідчий суддя, враховуючи доводи клопотання та надані в його обґрунтування матеріали, вищевикладені приписи закону, відсутність доводів слідчого, прокурора щодо необхідності арешту, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог вищевказаного клопотання.

Керуючись ст. ст. 170 - 173, 376 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.09.2021 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035 від 17.02.2021 року задовольнити.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси на майно, вилучене 11.08.2021 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільні телефони - 3 шт.; ноутбуки - 2 шт.; жорсткий диск - 1 шт.; флеш-накопичувачі 4 шт.; картки пам`яті microSD - 3 шт.; сім-картки - 3 шт.; печатка ФОП « ОСОБА_3 »; грошові кошти у розмірі 5 тисяч доларів; чорнові записи.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: