Провадження №1-кс/369/3417/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.12.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002426 від 04.11.2021, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Так, 02.11.2021 близько 20 год. 40 хв. ОСОБА_5 , перебував в приміщенні хостелу, в якому проживає, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , під час чого у ОСОБА_5 виник прямий умисел на заволодіння чужим майном шляхом його таємного викрадення.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконно збагачення ОСОБА_5 умисно, шляхом вільного доступу, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, таємно викрав з кімнати хостелу чуже майно, а саме мобільний телефон марки «ZTE Blade A7 2020», вартість якого згідно висновку експерта № 4241/21 від 13.11.2021 становить 1999,20 грн., який належить ОСОБА_6 .

Після чого ОСОБА_5 , доводячи свій прямий умисел до кінця, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи поставлену мету збагачення, отримавши вищевказаний мобільний телефон, та виконавши при цьому усі необхідні дії для реалізації своєї мети з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 1999,20 грн.

Крім того, 03.11.2021 близько 03 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем проживання в хостелі, що за адресою: АДРЕСА_1 , під час чого у ОСОБА_5 виник прямий умисел на повторне заволодіння чужим майном, шляхом його таємного викрадення.

Реалізовуючи свій прямий умисел, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконно збагачення ОСОБА_5 таємно, шляхом вільного доступу з подвір`я хостелу, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, повторно здійснив крадіжку чужого майна, а саме велосипеду марки «Ardis» чорно-сірого кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 4241/21 від 13.11.2021 становить 3355,00 грн., який належить ОСОБА_7 .

Після чого, ОСОБА_5 , доводячи свій прямий умисел до кінця, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи поставлену мету збагачення, отримавши вищевказаний мобільний телефон, та виконавши при цьому усі необхідні дії для реалізації своєї мети з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 3355,00 грн.

Крім того, 03.11.2021 року близько 22 год. 30 хв. (більш точно досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 , маючи прямий умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із погрозою застосування насильства, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу зайшов до приміщення кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де в цей час знаходилась продавець- потерпіла ОСОБА_8 , якій погрожуючи застосування фізичного насильства, відкрито повторно заволодів грошовими коштами в сумі 30 гривень, які належали ОСОБА_8 .

Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 30 гривень.

Крім того, 04.11.2021 року близько 02 год. 30 хв. (більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 , маючи прямий умисел направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із погрозою застосування насильства, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вилому металопластикового вікна, проник до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де в цей час знаходилась продавець цього магазину - потерпіла ОСОБА_9 та погрожуючи їй фізичним насильством, шляхом ривка з рук останньої, відкрито повторно заволодів мобільним телефоном марки «Vivo Y93 Lite» синього кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 4241/21 від 13.11.2021 становить 2520,00 грн., який належить потерпілій ОСОБА_9 . Після чого, підійшовши до столу, відкрито повторно заволодів грошовими коштами в сумі 745,00 грн., букетом із троянд в кількості 40 штук, вартість якого згідно висновку експерта № 4241/21 від 13.11.2021 становить 1280,00 грн. та іграшкою плюшевого ведмедя довжиною 50 см., вартість якого згідно висновку експерта № 4241/21 від 13.11.2021 становить 289,00 грн., які належать власнику магазину фізичній особі-підприємцю ОСОБА_10 .

Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 2520,00 грн. та потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 2314,00 грн.

Слідчим за погодженням з прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області, ОСОБА_5 04.11.2021 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України.

У вчиненні кримінальних правопорушень повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Серби Кодимського району Одеської області, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого.

Підстави підозрювати ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами та іншими матеріалами в їх сукупності.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.11.2021 року ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02.01.2022 року (включно).

За результатами досудового розслідування, 18.11.2021 обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України направлено до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

В подальшому, ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.12.2021 обвинувальний акт повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

У зв`язку з чим, на даний час є необхідність у проведенні процесуальних дій, а саме: повідомленні адвоката ОСОБА_4 про завершення досудового розслідування, відкритті останньому матеріалів досудового розслідування та врученні обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.
Згідно п. 9 ч. 1 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення дієвості кримінального провадження є запобіжні заходи.

У відповідності до положень ч.4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Частиною першою ст. 132 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень п.1 ч.3 ст. 132 КПК України слідує, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до частини першою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до частини першої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно ст. 178 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого.

Метою застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду із захисту прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Так, керуючись п.1 ч.1 ст.177 КПК України сторона обвинувачення має підстави вважати, що ОСОБА_5 з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки не має тісних родинних відносин не одружений, не працює та може залишити місце проживання. Також, зважаючи на те, що ОСОБА_5 розуміючи, що він може бути засудженим до реальної міри покарання, а тому може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, на підставі п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України у сторони обвинувачення наявні вагомі підстави вважати, що ОСОБА_5 може впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, а саме змушувати їх відмовитись від дачі показань чи змінити їх, оскільки вони ще не надавали показання безпосередньо суду.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України у сторони обвинувачення наявні вагомі підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, матиме реальну можливість вчиняти нові кримінальні правопорушення

Виходячи із наведених вище фактів, які свідчать про наявність в поведінці підозрюваного ОСОБА_5 обґрунтованих ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 з метою запобігання наявних вищевказаних ризиків неможливо застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою. Даний вид запобіжного заходу необхідно обрати останньому не виходячи з каральних міркувань, а лише з метою виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

З огляду на наявність вищевказаних ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо, тому прокурор просила суд обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» у межах строку досудового розслідування, у строк до 14.02.2022.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 уточнила вимоги клопотання та просила суд продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» у межах строку досудового розслідування, у строк до 14.02.2022.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання, просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вислухавши пояснення підозрюваного, його захисника доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши подані матеріали, дослідивши наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від слідства та суду, цим самим перешкоджати встановленню істини по справі, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до п. 2 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім, як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Суд оцінює вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється.

При цьому суд, оцінює всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; його репутацію; міцність соціальних зав`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 197 Кримінального процесуального кодексу України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

За таких обставин клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.40, 131, 132, 177, 178, 181, 193, 194, 197, 206, 309 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002426 від 04.11.2021, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186 КК України - задовольнити.
Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Серби Кодимського району Одеської області, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор», строком на 44 доби, тобто до 12 лютого 2022 року (включно), в межах строку досудового розслідування.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1