Справа № 203/1130/17
Провадження № 1-кп/0203/44/2021
У Х В А Л А
30.09.2021 року Колегія суддів Кіровського районного суду м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря - ОСОБА_4
прокурора - ОСОБА_5
захисників обвинуваченого - ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинуваченого - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000166 стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.4 ст.368 КК України,-

в с т а н о в и в:
В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська на розгляді знаходиться вищевказаний обвинувальний акт.
Під час судового розгляду обвинуваченим ОСОБА_8 заявлено клопотання про визнання прокурора Військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України у даному кримінальному провадженні неналежним на 09.02.2017 суб`єктом винесення процесуальних рішень та отримання доказів та визнати постанову прокурора зазначеної прокурори «Про доручення на проведення слідчих(розшукових) дій» від 09.02.2017 недопустимим доказом, посилаючись на те, що за матеріалами кримінального провадження досудове розслідування з 27.11.2016 по 09.02.2017 проводили слідчі та прокурори Військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України. 09.02.2017 заступником військового прокурора Південного регіону України ОСОБА_9 виніс постанову про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу Військовій прокуратурі Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України.
В судовому засіданні обвинувачений та його захисники підтримали клопотання.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що слідчим військової прокуратурі не заборонено проводити досудове розслідування.
Вислухавши клопотання, думку учасників судового розгляду, колегія суддів приходить до наступного.
Статтями 87-89 КПК України визначено обставини, за якими докази повинні визнаватися недопустимими, а також обставини, за якими суд може визнати докази недопустимими. За ст. 89 КПК України, у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження, якщо таке дослідження було розпочате.
Постанова прокурора є процесуальним рішенням, тому в розумінні ст.89 КПК України, не може визнаватися недопустимим доказом.
Що стосується визнання прокурора неналежним суб`єктом винесення процесуальних рішень, то дане питання підлягає вирішуванню під час ухвалення остаточного рішення по справі в нарадчій кімнаті.
Керуючись ст.ст. 84-89 КПК України, колегія
У Х В А Л И ЛА:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 щодо визнання прокурора Військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України у кримінальному провадженні за №0000166 стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.4 ст.368 КК України, неналежним на 09.02.2017 суб`єктом винесення процесуальних рішень та отримання доказів та визнати постанову прокурора зазначеної прокурори «Про доручення на проведення слідчих(розшукових) дій» від 09.02.2017 недопустимим доказом, - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3