Справа № 397/597/21
н/п : 1-кп/397/37/22
В И Р О К
Іменем України

06.01.2022 смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене доЄдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000486 від 29.06.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимого 14.03.2018 Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, звільнений 29.01.2019 у зв`язку з відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:
28.06.2021 близько 10:00 години ОСОБА_3 , маючи не зняту та не погашену у встановлений законом строк судимість за вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14.03.2018 за ч. 3 ст. 185 КК України, перебуваючи по вулиці Незалежності України в смт. Олександрівка Кропивницького району Кіровоградської області, вирішив зайти в гості до свого знайомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 . Прибувши до вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_3 виявив, що власник за місцем мешкання відсутній, тож знявши із вхідних дверей навісний замок, який був не зачинений на ключ, ОСОБА_3 зайшов до житловбго будинку.
В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , а саме двох чавунних плит з плити пічного опалення, розташованої у житловому будинку.
ОСОБА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів та ціллю особистого самозбагачення, будучи впевненим, що його злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, розуміючи суспільну небезпечність своїх злочинних діянь та бажаючи їх настання, таємно, повторно з приміщення кімнати будинку з плити пічного опалення викрав дві двоконфорочні чавунні плити пічного опалення, вартістю 512,50 грн. кожна на загальну суму 1025,00 грн.
Після чого, ОСОБА_3 з місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вищезазначену суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, проте на підставі ст. 63 Конституції України відмовився від надання показань суду.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі, покарання просив призначити на розсуд суду (а.с.п. 28).

Ураховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, судом установлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні, суд провів судовий розгляд провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.

Оскільки, обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю визнає провину, проте відмовився надавати показання суду, а тому за згодою учасників судового провадження, суд обмежився дослідженням матеріалів провадження, які характеризують особу обвинуваченого, досудової доповіді, так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності відношення останнього до вчиненого ним кримінального правопорушення.

Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акту, визнається судом доведеним і воно ніким не оспорюється. У зв`язку з цим суд, розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суди мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Як особа, ОСОБА_3 , за місцем свого проживання характеризується посередньо (компрометуючими матеріалами селищна рада не володіє) (а.м.к.п. 49), раніше судимий (а.м.к.п. 48), на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.м.к.п. 50).

Також, судом враховується і досудова доповідь на обвинуваченого, згідно з якою, виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення чи обмеження його волі (а.м.к.п. 41-45).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, згідно з ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, його тяжкість, особу обвинуваченого, суд приходить до переконливого висновку, що справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_3 , а також запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі на строк, визначений санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.

Водночас, відповідно до ч. 1, 4 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді, зокрема, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Так, судом враховується те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, хоча раніше судимий, проте повністю визнав свою провину, розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, характеризується посередньо за місцем свого проживання, потерпілим цивільний позов не заявлено, що вказує на відсутність з його боку будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого, тяжких наслідків від вчиненого кримінального правопорушення не настало. Водночас, відповідно до висновку органу пробації, виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без позбавлення або обмеження його волі.

За наведених обставин, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без реального відбування ним покарання у виді позбавлення волі, а тому до нього можливо застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк у межах, визначених ч. 4 ст. 75 КК України.

При цьому, на обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно покласти обов`язки, визначені в ч. 1 ст. 76 КК України, без покладення на нього додаткових обов`язків, передбачених частиною третьою вказаної статті КК України.

Підстав для застосування положень ст. 69, 69-1 КК України, суд не вбачає.

Підстави для застосування запобіжного заходу до ОСОБА_3 на період апеляційного оскарження даного вироку, відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілим не заявлявся.

Судові витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 368-371, 373-374, 376, 394-395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 06.01.2022.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити прокурору та обвинуваченому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня отримання копії вироку суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_6

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Рішення станом на «___»_______________2022 року набрало законної сили.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області Павло ІВЧЕНКО

Копію засвідчено «___»________________2022 року.