Єдиний унікальний номер 722/163/22
Номер провадження 1-в/722/23/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2022 року Сокирянський районний суд Чернівецької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
та засудженого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокиряни в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,
ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 10.02.2022 року звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням, у якому просив у відповідності до вимогч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 року №838VІІІ) зарахувати йому у строк покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 16.03.2016 року по 26.12.2017 року.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав та з наведених у ньому підстав просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення клопотання в частині зарахування засудженому строку попереднього ув`язнення у строк покарання в період з 16.03.2016 року (з дня його затримання) по 02.11.2017 року (по день набрання вироком законної сили). В іншій частині клопотання просив відмовити, оскільки вважає, що перебування засудженого в слідчому ізоляторі, після набрання законної сили вироком суду, не підлягає зарахуванню, так як в даний період засуджений вважається таким, що відбуває покарання.
З досліджених у судовому засіданні матеріалів особової справи судом встановлено, що вироком Щелковського міського суду Московської області від 15 червня 2017 року, який Апеляційною ухвалою судової колегії по кримінальним справам Московського обласного суду від 02.11.2017 року залишено без змін, ОСОБА_4 засудженогоза ст.228 ч.2; 228.1 ч.3 п.«б»; 69 ч.3 Кримінального кодексу Російської Федерації до 8 років 1 місяця позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму. Зараховано у строк відбування покарання період перебування під вартою з 16.03.2016 року по 14.06.2017 року.
Згідно розпорядження Щелковського міського суду Московської області за №1-203/17 від 14.11.2017 вирок Щелковського міського суду Московської області від 15.06.2017 року відносно засудженого ОСОБА_4 набрав законної сили 02.11.2017 року.
З 19.12.2017 року засуджений ОСОБА_4 відбував покарання у виправній колонії №6 міста Ліпецьк Російської Федерації.

Ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 05.06.2019 року вирок Щелковського міського суду Московської області Російської Федерації від 15.06.2017 року приведений у відповідність із законодавством України, згідно якої ОСОБА_4 вважається засудженим за ст.309 ч.2; 307 ч.1; 70 ч.1 Кримінального кодексу України до 8 років 1 місяця позбавлення волі. Зараховано у строк відбування покарання період перебування під вартою з 16.03.2016 року по 14.06.2017 року включно. Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 відраховується з 15.06.2017 року.
Згідно постанови Правобережного районного суду м.Ліпецька від 01.02.2021 року засудженого ОСОБА_4 передано в Україну для подальшого відбування невідбутого покарання 3 роки 2 місяці 14 днів.

Рішенням комісії Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції з питань визначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, місця відбування покарання особам, засудженим до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, їх направлення і переведення для відбування покарань (витяг №2.20-1/2022 з протоколу від 04.01.2022 року) визначено виправну колонію середнього рівня безпеки для чоловіків, вперше засуджених до позбавлення волі та направлено для відбування покарання до державної установи «Сокирянська виправна колонія (№67)».
З 13.01.2022 року засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в Державній установі «Сокирянська виправна колонія (№67)».
24.12.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838VІІІ (далі Закон), відповідно до якого частину п`яту статті 72 Кримінального кодексу України викладено в новій редакції.

Відповідно до ч.2 Прикінцевих положень вказаного Закону, він застосовується до всіх осіб щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Згідно абз.1 ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 року №838VІІІ) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до абз.4 ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 року №838VІІІ) у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

З 21.06.2017 року набрав чинності Закон України від 18.05.2017 року №2046-VIII, згідно якого ч.5 ст.72 КК України викладено в новій редакції, а саме попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.
Водночас, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 29.08.2018 року (справа №663/537/17), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21.06.2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII. У такому разі Закон №838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону №2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст.5 КК України не допускається.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив злочини, за які був засуджений, до набрання чинності зазначеним вище Законом №2046-VIII, суд вважає, що строк попереднього ув`язнення засудженого ОСОБА_4 в період з 16.03.2016 року (день затримання) по 02.11.2017 року (день набрання законної сили вироку Щелковського міського суду Московської області від 15.06.2017 року) включно, у відповідності до п.«в» абз.4 ч.5 ст.72 КК Українив редакції Закону №838-VIII слід зарахувати у строк його покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Отже, попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
Оскільки вирок Щелковського міського суду Московської області від 15.06.2017 року набрав законної сили 02.11.2017 року, відповідно перебування ОСОБА_4 в слідчому ізоляторі після набрання вироком законної сили, виходячи із вимог ст.1 вказаного Закону, вважається як відбування засудженим покарання.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що період утримання засудженого в слідчому ізоляторі після набрання вироком законної сили в період з 03.11.2017 року по 26.12.2017 року не підлягає зарахуванню у строк покарання за правилами ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 року №838VІІІ), а тому у його задоволенні в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання задовольнити частково.
Зарахувати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому вироком Щелковського міського суду Московської області від 15.06.2017 року, приведеним у відповідність ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 05.06.2019 року, у строк відбування покарання у виді позбавлення волі період його попереднього ув`язнення з 16.03.2016 року по 02.11.2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим у той самий строк, починаючи з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1