Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/2030/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000125, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 листопада 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , за погодженням з начальником Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна вилученого у ході огляду місця події від 24.11.2021 року, а саме:
- вантажного автомобіля марки «ЗІЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, з напівпричепом, фактичним користувачем та володільцем якого є ОСОБА_6 шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_6 на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном;
- бензопили марки URAL PRO UCS-4300 шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном;
- лісопродукції породи сосна у кількості 19 (дев`ятнадцять) сортиментів різної довжини та діаметру, без бирок та документів про її походження шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, що стверджується матеріалами справи.

Користувачі майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, що стверджується матеріалами справи.

Представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 проти вимог клопотання в частині обмеження права користування вантажним автомобілем марки «ЗІЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, з напівпричепом заперечує та просить передати вказаний автомобіль з напівпричепом на відповідальне зберігання власниці ОСОБА_6 , оскільки ОСОБА_6 відношення до даного кримінального провадження немає. При цьому, просить звернути увагу, що на території ВП № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області відсутній спеціальний майданчик для зберігання речових доказів. Також, надав до суду копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та документи на право представляти інтереси ОСОБА_6 .
Заслухавши думку учасників, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, приходжу до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що 23.11.2021 року, близько 23 год. 30 хв., старшим майстром лісу ДП «Білокоровицьке ЛГ» ОСОБА_8 виявлено факт незаконної порубки 14 (чотирнадцяти) дерев породи сосна та 1 (одного) дерева породи береза, вчиненої невстановленою особою кв. 13, вид. 5 Поясківського лісництва ДП «Білокоровицьке ЛГ». На місці вчинення злочину виявлено вантажний автомобіль марки «ЗІЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом з навантаженою лісопродукцією породи сосна, у кількості 19 (дев`ятнадцяти) сортиментів, різної довжини та діаметру, на яких відсутні бирки (електронні чіпи). Також, на місці вчинення кримінального правопорушення працівниками ДП «Білокоровицьке ЛГ» виявлено ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які втекли з місця події.
За даним фактом слідчим СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області внесено відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження № 0000125, за попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст. 246 КК України.
24.11.2021 року в ході огляду місця події у ділянці лісового масиву у кв. 13, вид. 5 Поясківського лісництва ДП «Білокоровицьке ЛГ» виявлено та вилучено вантажний автомобіль «ЗІЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом, фактичним користувачем та володільцем якого є ОСОБА_6 , з навантаженою лісопродукцією породи сосна у кількості 19-ти сортиментів, різної довжини та діаметру, без бирок (електронних чіпів), бензопилу марки URAL PRO UCS-4300.
У ході проведення огляду місця події виникла необхідність у проведенні огляду салону вищевказаного автомобіля, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення у зв`язку з тим, що особи, які були виявлені працівниками ДП «Білокоровицьке ЛГ» на місці вчинення кримінального правопорушення втікли з місця вчинення кримінального правопорушення та в ході огляду салону вищевказаного автомобіля за допомогою марлевих тампонів зроблено змиви з ручки відкриття дверей зі сторони водія, ручки відкриття дверей зі сторони автомобіля, з перемикача маси та керма автомобіля.
Відповідно до постанови слідчого від 24.11.2021 року вантажний автомобіль марки «ЗІЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом, лісопродукцію породи сосна в кількості 19 (дев`ятнадцять) сортиментів різної довжини та діаметру, без бирок, бензопилу марки URAL PRO UCS-4300 визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Згідно постанови слідчого від 24.11.2021 року змиви з ручки відкриття дверей зі сторони водія, ручки відкриття дверей зі сторони автомобіля, з перемикача маси автомобіля, з керма автомобіля визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження.
Слідчим 24.11.2021 року вантажний автомобіль марки «ЗІЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом та бензопилу марки URAL PRO UCS-4300 визнано знаряддями вчинення кримінального правопорушення.
Клопотання обґрунтоване тим, що існують всі правові підстави для накладення арешту на вказане майно, яке буде в подальшому досліджено та оцінено органом досудового розслідування відповідно до вимог КПК України та буде прийнято законне процесуальне рішення в розумні строки.
Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно з ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Визнання стороною обвинувачення майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною підставою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя зазначає, що в клопотанні відсутні посилання на обставини, які підтверджують, що незастосування заборони або обмеження користування вантажним автомобілем марки «ЗІЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, з напівпричепом призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Не приєднано таких доказів і до матеріалів клопотання.
Крім того, слід зазначити, що на території відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області відсутній спеціальний майданчик для зберігання речових доказів.
За таких обставин слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню частково із застосуванням найменш обтяжливого способу арешту у вигляді заборони відчуження та розпорядження вантажним автомобілем марки «ЗІЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, з напівпричепом та у вигляді заборони відчуження, розпорядження та користування бензопилою марки URAL PRO UCS-4300 та лісопродукцією породи сосна у кількості 19 (дев`ятнадцять) сортиментів різної довжини та діаметру, без бирок та документів про її походження, оскільки вказане майно має доказове значення та є достатні підстави вважати, що збереження цих речових доказів необхідне для здійснення належного досудового розслідування кримінального провадження, а ступінь втручання у права та свободи володільця виправдовуюся потребами досудового розслідування.
У даному випадку застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної діяльності громадян та гарантуватиме охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечить швидке, повне та неупереджене досудове розслідування.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України,-
ПОСТАНОВИВ :
Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000125, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 листопада 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України задоволити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події 24.11.2021 року, а саме:
- вантажний автомобіль марки «ЗІЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, з напівпричепом, фактичним користувачем якого є ОСОБА_6 шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_6 на відчуження, а також розпорядження вказаним майном та передати вантажний автомобіль марки «ЗІЛ-131», державний номерний знак НОМЕР_1 , зеленого кольору, з напівпричепом власниці ОСОБА_9 на відповідальне зберігання;
- бензопилу марки URAL PRO UCS-4300 шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном;
- лісопродукцію породи сосна у кількості 19 (дев`ятнадцять) сортиментів різної довжини та діаметру, без бирок та документів про її походження шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1