УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.08.2021 Справа №607/15157/21 Провадження № 1-кс/607/5051/2021 м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження на 30 днів строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, розлученого, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, офіційно не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28.08.2021 старший слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням про продовження на 30 днів строку тримання під вартою ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000782 від 04.06.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні №0000782 від 04.06.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289 КК України.

04.06.2021 ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 незаконно заволоділи транспортним засобом марки Mazda моделі СХ 9, вартістю 670 210, 70 гривень, належний ОСОБА_9 , що знаходився на паркувальному майданчику поблизу ТЦ «Кристал», що за адресою: вул. А. Живова, 15 А в м. Тернополі.

Відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000782 від 04.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

Крім того, 11.06.2021 ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_8 незаконно заволоділи транспортним засобом марки Toyota моделі Land Cruiser 200, вартістю 1 044 903,40 гривень, належний ОСОБА_10 , що знаходився у дворі будинку АДРЕСА_2 .

Відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000837 від 16.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

Крім того, 12.06.2021 ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 незаконно заволоділи транспортним засобом марки Mazda моделі 3, вартістю 320 410, 51 гривень, належний ОСОБА_11 , що знаходився у дворі будинку АДРЕСА_3 .

Відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 1202121 від 12.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

Ініціатор клопотання зазначила, що при невстановлених слідством обставинах, місці та часі, ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 прийняли рішення про особисте збагачення шляхом здійснення незаконного заволодіння транспортними засобами.

З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 розробили план злочинних спрямованих на незаконне заволодіння транспортними засобами.

04.06.2021 близько 07 год. 32 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів та з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, діючи згідно розробленого плану діяльності, перебуваючи на паркувальному майданчику поблизу ТЦ «Кристал» за адресою: вул. А.Живова, 15 А, в м. Тернополі, побачили автомобіль марки Mazda моделі СХ-9, д.н.з. НОМЕР_1 , 2016 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 . Після цього, о 07 год. 32 хв. 04.06.2021 ОСОБА_4 , діючи згідно заздалегідь розробленого плану злочинної діяльності та ролі кожного у його вчиненні, підійшов до автомобіля марки Mazda моделі СХ-9, д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом удару ноги у переднє ліве колесо перевірив наявність сигналізації у ньому. Після цього, о 07 год. 35 хв. 04.06.2021 до автомобіля марки Mazda моделі СХ-9, д.н.з. НОМЕР_1 , де перебував ОСОБА_4 підійшов ОСОБА_8 , та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливі мотиви та мету власного незаконного збагачення, за допомогою спеціального електронного пристрою для втручання у роботу технічних засобів охорони, проникли до салону вказаного автомобіля та запустили його двигун, а саме: ОСОБА_8 виконуючи роль водія сів за кермо автомобіля, а ОСОБА_4 , в свою чергу, сів на переднє пасажирське сидіння, після чого розпочали рух по вулиці А. Живова, у напрямку перехрестя вулиці А. Живова та М.Шептицького у м.Тернополі. У подальшому, о 07 год. 59 хв. ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , перебуваючи у салоні автомобіля марки Mazda моделі СХ-9, д.н.з. НОМЕР_1 покинули межі м.Тернопіль та передали згаданий транспортний засіб ОСОБА_7 , яким останній попрямував в напрямку міста Рівне.

Таким чином, для досягнення корисливої мети, не маючи права та будь-якої згоди від власника транспортного засобу марки Mazda моделі СХ 9, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 незаконно заволоділи вищевказаним транспортним засобом, вартістю 670 210, 70 гривень, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімумі доходів громадян. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 заподіяно матеріальну шкоду у сумі 670 210, 70 гривень.

Крім цього, 11.06.2021 близько 17 год. 08 хв., перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 побачили автомобіль марки Toyota моделі Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_3 , 2011 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_10 , та в останніх повторно виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Після цього, о 17 год. 08 хв. 11.06.2021 ОСОБА_8 , діючи згідно заздалегідь розробленого плану злочинної діяльності та ролі кожного у його вчиненні, підійшов до автомобіля марки Toyota моделі Land Cruiser 200, д.н.з. НОМЕР_3 , та почав оглядати вище вказаний автомобіль. Надалі, о 17 год. 12 хв. до ОСОБА_8 підійшли ОСОБА_4 та ОСОБА_7 й усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливі мотиви та мету власного незаконного збагачення, за допомогою спеціального електронного пристрою для втручання у роботу технічних засобів охорони, проникли до салону вказаного автомобіля та запустили його двигун, а саме: ОСОБА_8 , виконуючи роль водія сів за кермо вказаного автомобіля, ОСОБА_4 , в свою чергу, сів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_7 на заднє сидіння, та здійснили рух на вказаному автомобілі, вартістю 400 000 гривень, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян. Надалі ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 проїхавши викраденому автомобілі близько 2 метрів, продовжити рух на ньому не змогли через спрацювання системи захисту та зупинки двигуна автомобіля. Після цього, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 покинули викрадений автомобіль та залишили місце вчинення кримінального правопорушення.

Також, 12.06.2021 близько 00 год. 01 хв., перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 побачили автомобіль марки Mazda моделі 3, д.н.з. НОМЕР_5 , 2015 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_11 , та в останніх повторно виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Після цього, о 00 год. 01 хв. 12.06.2021 ОСОБА_4 , діючи згідно заздалегідь розробленого плану злочинної діяльності та ролі кожного у його вчиненні, разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підійшли до автомобіля марки Mazda моделі 3, д.н.з. НОМЕР_5 , та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливі мотиви та мету власного незаконного збагачення, ОСОБА_4 розбив переднє ліве вікно згаданого автомобіля, з метою подальшого незаконного проникнення до нього. Надалі, ОСОБА_7 , виконуючи роль водія сів за кермо вказаного автомобіля та за допомогою спеціального електронного пристрою для, втручання у роботу технічних засобів охорони, запустив двигун автомобіля, a ОСОБА_8 , в свою чергу, сів на переднє пасажирське сидіння та здійснили рух на вказаному автомобілі, вартістю 320 410, 51 гривень, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян. ОСОБА_4 , в свою чергу, взяв на себе функцію спостереження та супроводу автомобіля марки Mazda моделі 3, д.н.з. НОМЕР_5 з місця вчинення злочину до місця його транспортування, та з водієм ОСОБА_12 , який не був обізнаний із злочинною діяльністю останніх, за допомогою автомобіля марки Hyundai модель Sonata, д.н.з. НОМЕР_7 , їхав у супроводі автомобіля марки Mazda моделі 3, д.н.з. НОМЕР_5 .

Таким чином, для досягнення корисливої мети, не маючи ніякого права та будь-якої згоди від власника транспортного засобу марки Mazda моделі 3, д.н.з. НОМЕР_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 незаконно заволоділи вищевказаним транспортним засобом.

12.06.2021 у межах кримінального провадження №0000823 ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

12.06.2021 у кримінальному провадженні №0000823 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

13.06.2021 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 год. 59 хв. 10.08.2021.

30.06.2021 матеріали досудового розслідування у кримінальному №0000782 від 04.06.2021, №0000837 від 16.06.2021 та № 0000823 від 12.06.2021 об`єднано в одне кримінальне провадження, якому присвоєно єдиний №0000782.

30.06.2021 в об`єднаному кримінальному провадженні №0000782 від 04.06.2021 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289 КК України.

10.08.2021 ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 08.09.2021.

Мотивуючи клопотання щодо необхідності продовження застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, слідчий вказує на обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, який, відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, а також те, що ризики, які були зазначені при застосуванні запобіжного заходу не зменшились, та продовжують існувати. Такими, на думку слідчого, є : ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду; ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Крім цього, строк дії ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.08.2021 про продовження тримання ОСОБА_4 під вартою завершується 08.09.2021, а для завершення досудового розслідування необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій.

На думку слідчого, конкретні обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину свідчать про наявність підстав для продовження щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий вважає, що викладені у клопотанні обставини та дані про особу підозрюваного виправдовують подальше тримання ОСОБА_4 під вартою, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 строком на 30 днів в межах строку досудового розслідування, посилаючись на тяжкість злочину, у вчиненні якого останній підозрюється, та наявність ризиків, що були підставою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які не зменшились та не перестали існувати. Просив врахувати, що до закінчення строку тримання під вартою закінчити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні неможливо в зв`язку з необхідністю виконання ряду слідчих і процесуальних дій. На думку прокурора, підстав для зміни запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 немає.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , позицію якого підтримав ОСОБА_4 , заперечував щодо задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність зазначених у клопотанні ризиків. Просив врахувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, та у зв`язку з цим вказав на наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, цілодобового домашнього арешту. Одночасно захисник вказав, що визначений підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави є завідомо непомірним для нього, посилаючись при цьому на наявність у підозрюваного неповнолітньої дитини та батьків похилого віку на утриманні, відсутність у власності цінного майна чи інших активів.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого, з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що групою слідчих Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000782 від 04.06.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289 КК України.

12.06.2021 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

13.06.2021 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 год. 59 хв. 10.08.2021, визначено заставу в розмірі ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 227 000 (двісті двадцять сім тисяч) гривень.

30.06.2021 в об`єднаному кримінальному провадженні №0000782 від 04.06.2021 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

10.08.2021 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 08.09.2021.

10.08.2021 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000782 від 04.06.2021 до чотирьох місяців, тобто до 12.10.2021.

Положеннями ч. 3 ст.199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст.199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, що підтверджується долученими до клопотання доказами, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000782 від 04.06.2021; протоколами оглядів місця події від 04.06.2021, 12.06.2021, 14.06.2021, 16.06.2021; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 12.06.2021; протоколом огляду предмету від 15.06.2021; протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 05.06.2021; висновком експерта №СЕ-19/120-21/6295-АВ від 18.06.2021, №СЕ-19/120-21/6377-АВ від 17.06.2021, №СЕ-19/120-21/6975-АВ від 06.07.2021, №СЕ-19/120-21/6897-ТК від 30.07.2021, №СЕ-19/120-21/7235-ТР від 02.08.2021, №СЕ-19/120-21/8134-Д від 12.08.2021; протоколами допитів свідка ОСОБА_12 від 12.06.2021, 15.06.2021, 17.06.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 17.06.2021; протоколами проведення слідчого експерименту від 17.06.2021; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.06.2021; протоколами огляду від 15.06.2021; протоколами проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_12 від 12.06.2021; протоколом проведення додаткового слідчого експерименту від 14.06.2021, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно зазначає, що вказане було встановлено слідчим суддею при ухваленні рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та в доданих матеріалах, а також з того, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому з огляду на наведені у клопотанні слідчого обставини, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і хоча на даному етапі не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, ЄСПЛ зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий за погодженням з прокурором вказала на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися, а саме: ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя оцінює в сукупності з обставинами цього кримінального провадження, а також враховує, що ОСОБА_4 інкримінується кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих та свідків слідчим суддею взято до уваги, що на даний час досудовим розслідуванням не встановлено всіх свідків та очевидців кримінальних правопорушень, деякі з яких можуть бути відомі ОСОБА_4 , на яких підозрюваний може впливати з метою ненадання ними показів чи надання показів в його користь, та враховано встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на потерпілих та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того, мотив інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, дає підстави вважати наявним, окрім вищезазначених, ризик можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

З урахуванням наведеного, слідчий суддя доходить висновку про те, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого, є достатньо обґрунтованими, вони вказують на те, що слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного ОСОБА_4 на свободу. За встановлених обставин слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. На переконання слідчого судді, такий висновок узгоджуються з вимогами ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою з наведених підстав виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного досудового розслідування у кримінальному провадженні про тяжкий злочин.

З огляду на доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , характеру та обставин справи, особи підозрюваного, дійшов висновку, що заявлені стороною обвинувачення під час обрання підозрюваному запобіжного заходу ризики продовжують існувати та не зменшилися, що є підставою для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наведених обставин, навіть позитивні дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , на які звертав увагу захисник, за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину та ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, не дають підстав застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, оскільки застосування такого запобіжного заходів не забезпечить виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним вище ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При прийнятті рішення слідчий суддя також враховує, що відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

Крім того, слідчий суддя приймає до уваги те, що для завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні необхідно виконати ряд процесуальних дій, необхідність в яких виникне в ході досудового розслідування.

За таких обставин, клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного підлягає задоволенню, оскільки слідчий суддя, враховуючи обґрунтованість наведених у клопотанні ризиків, вважає, що для їх запобігання застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім, як на тому наполягала сторона захисту.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту про непомірність розміру застави, визначеного щодо підозрюваного ОСОБА_4 , як альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя керується вимогами ч.4, п.3 ч.5 ст.182 КПК України.

У відповідності до вимог ч.ч.4, 5 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчим суддею враховано, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.06.2021 підозрюваному ОСОБА_4 визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 227 000 (двісті двадцять сім тисяч) гривень, визначений п.3 ч.5 ст.182 КПК України, який до цього часу не було внесено ні підозрюваним, ні його рідними, що, на думку слідчого судді , підтверджує свідчить про те, що розмір застави у такому розмірі дійсно є непомірним для підозрюваного та його родини.

Разом із цим, з огляду на стадію розгляду кримінального провадження та надані захисником в судовому засіданні виключно позитивні характеризуючі дані на особу підозрюваного ОСОБА_4 та його матеріальне становище, наявність на його утриманні неповнолітньої дитини та батьків похилого віку, з якими він наразі проживає та за якими здійснює догляд, слідчий суддя вважає за можливе зменшити розмір застави, визначеної у якості альтернативного запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.06.2021 та приходить до висновку, що застава у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення такої застави, що буде достатнім стримуючи фактором, який зможе запобігти таким ризикам, і такий розмір не є завідомо непомірним для підозрюваного із урахуванням, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, права особи на свободу та особисту недоторканість, та здатен запобігти встановленим під час розгляду клопотання ризикам, які продовжують існувати, та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 .

При визначенні ОСОБА_4 меншого розміру застави, слідчий суддя наряду з положеннями ст.ст. 182,183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з рішеннями ЄСПЛ у справі «В. проти Швейцарії» (W. V. Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року, у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain), 12050/04, 8 січня 2009 року.

Водночас, враховуючи доведені стороною обвинувачення обставини, у випадку внесення застави суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати ОСОБА_4 : прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у випадку їх наявності.

Враховуючи викладене, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст..ст.176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження на 30 днів строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 23 год. 59 хв. 29.09.2021.

Зменшити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, передбачених КПК України та визначити заставу в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Банк отримувача ДКСУ м.Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0003454; призначення платежу: застава за ОСОБА_4 у справі №607/15157/21; провадження №1-кс/607/5051/2021 згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.08.2021.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у випадку їх наявності.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, у разі внесення застави, встановити до 23 год. 59 хв. 29.09.2021.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1