Справа № 309/2482/16-к
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

12.10.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 06.08.2021 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого за ч.2 ст.121, ч.1 ст.125, ч.1 ст.129, ч.1 ст.162, ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 06.08.2021 задоволено клопотання прокурора ОСОБА_6 та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 до 07.10.2021 включно з таких підстав.

В судовому засіданні місцевого суду прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки продовжують існувати ризики, визначені п.п. 1,3,4,5 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Перед цим ухвалою Хустського районного суду від 01.03.2018 клопотання прокурора Хустської місцевої прокуратури про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою ОСОБА_5 задоволено. Застосовано до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 29 квітня 2018 року. Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 продовжувався відповідними ухвалами суду. Ухвалою суду від 09.06.2021 строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено до 08.08.2021 включно.

Продовжуючи застосування такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, суд виходив з того, що докази в судовому засіданні не перевірені в повному обсязі, а тому продовжують існувати ризики, визначені ст.177 КПК України, оскільки обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки на даний час не відпали ризики, які були встановлені під час обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить звільнити його з-під варти, посилаючись на те, що один день перебування його під вартою прирівнюється до двох днів.

Також в обґрунтування своїх вимог ОСОБА_5 посилається на те, що місцевий суд не бере до уваги те, що він відбув покарання вже п`ять років за злочин, який, на його думку, він не вчиняв.

Заслухавши доповідь судді та вивчивши матеріали даної справи, апеляційний суд визнає, що вказана вище апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Під час розгляду клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 місцевий суд правильно встановив, що надані прокурором докази свідчать про продовження існування наразі ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м?яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст.176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Висновок суду першої інстанції про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою апеляційний суд вважає належним чином вмотивованим, викладені в судовому рішенні висновки такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з матеріалами та обставинами кримінального провадження.

Продовжуючи в черговий раз застосування обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, Хустський районний суд обґрунтовано врахував також ту обставину, що судове слідство у даній справі не закінчено, докази не досліджено, а тому продовжують існувати зазначені вище ризики, визначені ст.177 КПК України.

Апеляційний суд вважає, що продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Судом першої інстанції вірно враховано також те, що застосований щодо ОСОБА_5 найсуворіший запобіжний захід із урахуванням його тривалості та в співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку й кореспондується з характером суспільного інтересу, в зв`язку з чим, з огляду на сукупність викладених обставин щодо тривалості перебування обвинуваченого під вартою, даних про його особу, у силу характеру інкримінованого йому діяння та одночасної потреби у проведенні судом дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення (дослідження доказів), дійшов правильного висновку про обґрунтованість клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, з чим погоджується й апеляційний суд, вважаючи, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, дієвості кримінального провадження.

На підставі наведеного апеляційний суд відхиляє наведені вище доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 . Відхиляючи доводи апеляційної скарги у цій частині, апеляційний суд бере до уваги і те, що навіть якщо обвинувачений й не має на меті ухилятися від суду, впливати на свідків/потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити будь-які інші злочини, однак, обставини, за яких вчинені кримінальні правопорушення, їх тяжкість та інші наведені вище обставини, дають обґрунтовані підстави вважати, що відповідні ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого.

Із вищенаведених підстав, як такі, що не впливають на висновки суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє і апеляційну скаргу в частині доводів про особу обвинуваченого.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів апеляційного суду не встановлено.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 від 06.08.2021 як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін.

Приймаючи рішення, апеляційний суд також бере до уваги положення ст.26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст.404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі сторона захисту не вказувала.

Керуючись ст.ст. 404, 418,419,422-1 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 06.08.2021 про продовження тримання під вартою обвинуваченого за ч.2 ст.121, ч.1 ст.125, ч.1 ст.129, ч.1 ст.162, ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України ОСОБА_5 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: