В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001508 від 05.12.2021 р. про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сасівка Мукачівського району Закарпатської області, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , 05.12.2021, у період часу приблизно з 02 години 00 хвилин по 03 годину 00 хвилин, перебуваючи на площі Театральній в м. Ужгород, діючи умисно, вчинив дії спрямовані на розпалювання національної ворожнечі та ненависті між різними національностями на території України, шляхом від`єднання від електромережі, переміщення до водойми річки Уж та скидання у воду металевої споруди, а саме Ханукальної Мінори, яка являється головним єврейським символом світильником, який запалюють протягом восьми днів свята «Ханука», яка перебуває на баланся благодійної організації «Закарпатський обласний Благодійний фонд «ХАБАБ ЛЮБАВИЧ ЗАКАРПАТТЯ».
В підготовчому засіданні надано угоду про визнання винуватості, укладену 30 грудня 2021 року між ОСОБА_4 та прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 .
На підставі наведеного, суд розглянув справу відповідно положень ст. ст. 472, 473, ч.5 ст.474 КПК України.
Зі змісту угоди вбачається, що 05 грудня 2021 року Ужгородською окружною прокуратурою складено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001508 за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 161 Кримінального кодексу України. Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні, При цьому ОСОБА_4 погоджується на призначення покарання за ч. 1 ст. 161 Кримінального кодексу України у вигляді одного року позбавлення волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України на звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 Кримінального кодексу України.
Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачений ОСОБА_4 згодний. Наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди про визнання винуватості, згідно ст.ст. 473, 394, 474, 476 КПК України та ст.389-1 Кримінального кодексу України оговорені сторонами.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 30.12.2021 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просив її затвердити.
Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання; свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 161 Кримінального кодексу України визнав повністю.
Органом досудового слідства дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст. 161 Кримінального кодексу України, тобто вчинення умисних дій, спрямованих на розпалювання національної ворожнечі та ненависті - вірно.
Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.
Судом на виконання вимог ст.474 КПК України сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено. В підготовчому судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 30.12.2021 року не є наслідком застосування насильства, примусу погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та оцінені судом, відповідно до ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 склад кримінального правопорушення, вказують на кваліфікацію діянь за ч. 1 ст. 161 Кримінального кодексу України, обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину повністю.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.
Кримінальні правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 161 Кримінального кодексу України, є нетяжким злочином.
Згідно п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України- угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 30.12.2021 року вимогам ст.ст.469, 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угод, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним кодексом України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
Суд при прийняті рішення у підготовчому судовому засіданні згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України має право затвердити угоду.
Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.
За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості за ч. 1 ст. 161 Кримінального кодексу України у вигляді одного року позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 Кримінального кодексу України.
З врахуванням вищевказаного, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд вважає, що угода укладена 30 грудня 2021 року між ОСОБА_4 та прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину добровільно, фактичні підстави для визнання вини наявні, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
За наведених обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 161 Кримінального кодексу України.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовані.
Цивільний позов не заявлений.
Речові докази відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 30 грудня 2021 року, укладену між ОСОБА_4 та прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 - затвердити.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 161 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання за ч. 1 ст. 161 Кримінального кодексу України у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин не допускається.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України_ в апеляційний суд Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1