ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3341/21 Справа № 210/4351/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0000354 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 жовтня 2021 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянин України, є особою без визначеного місця проживання, раніше неодноразово судимий, останній раз:
- 02.04.2018 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.15 ч.2 ст.186, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 08.07.2021 року умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 23 дні,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить призначити йому справедливе покарання.

При цьому зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що на досудовому розслідуванні працівники поліції до нього застосовували моральний вплив та він не був ознайомлений з матеріалами провадження.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок суду змінити, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.1 ст.187 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі; на підставі ч.1 ст.71 КК України, вважати засудженим до остаточного покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при призначенні покарання не взяв до уваги щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Вказує на те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини кримінального провадження та визнав вину.
Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 жовтня 2021 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років; на підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.04.2018 року, та остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці; також вирішено питання щодо речових доказів.
За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та під час умовно-дострокового відбування покарання, знову вчинив умисний корисливий злочин при таких обставинах.
Так, ОСОБА_8 16.07.2021 року приблизно о 10.00 годині, знаходячись на території ставка №1, розташованого по проспекту Металургів в Металургійному районі міста Кривого Рогу побачив раніше незнайому йому ОСОБА_9 , яка засмагала на березі вищезазначеного ставку, та біля неї лежав належний їй пакет з її майном. Одразу після чого в ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел на заволодіння вищевказаним майном, шляхом здійснення нападу на потерпілу ОСОБА_9 із застосуванням до неї фізичного насильства.
ОСОБА_8 , реалізуючи злочинний намір, маючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, 16.07.2021 року, приблизно о 10.00 годині, перебуваючи на ділянці місцевості поблизу ставка №1, розташованого по проспекту Металургів в Металургійному районі міста Кривого Рогу, підняв з землі дерев`яну палицю довжиною приблизно 1,5 метра, з якою підійшов до лежачої на животі ОСОБА_9 , та з силою наніс їй один удар вказаною палицею в ділянку голови справа, тим самим застосував насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_9 , та спричинив останній тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1066 від 29.07.2021 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шести діб, але не більш як три тижні (21 день).
Далі ОСОБА_8 , продовжуючи реалізувати свій злочинний намір на заволодіння чужим майном, схопив належний ОСОБА_9 пакет, який для потерпілої матеріальної цінності не складає, в якому знаходилися розпочата пляшка 0,5 л мінеральної води «Моршинська», зв`язка ключів, які для потерпілої матеріальної цінності не складають, та гроші в сумі 100 грн, після чого з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
Таким чином, ОСОБА_8 вчинив усі дії, які необхідні для доведення злочину до кінця, тим самим вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з місця вчинення ним кримінального правопорушення зник, після чого обернув викрадене майно на свою користь і в подальшому розпорядився ним власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 100 грн та тілесні ушкодження у вигляді забійної рани тім`яної області.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу тільки в частині призначеного покарання та апеляційну скаргу свого захисника, захисника ОСОБА_7 , який підтримав доводи своєї апеляційної скарги, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційних скарг та просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.
У відповідності до вимог ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_8 частково підтримав свою апеляційну скаргу, а саме в частині призначеного йому покарання, також пояснив, що визнає свою вину, пояснень щодо того ким здійснювався тиск та яким чином не надав, посилався лише на те, що мав погане самопочуття.
Ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції обвинувачений про незаконний влив на нього на досудовому розслідуванні не заявляв, окрім того, відповідно до технічного засобу судового засідання суду першої інстанції від 29.09.2021 року, обвинувачений ОСОБА_8 лише зазначав, що в день його затримання він себе погано почував.
У вироку суду відсутнє посилання на докази, отримані в ході досудового розслідування, в яких обвинувачений надає свої пояснення та визнає вину, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 щодо морального впливу не заслуговують на увагу та не спростовують висновки суду.
Колегія суддів вважає, що висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідає фактичним обставинам провадження, підтверджується дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, а саме: показами самого обвинуваченого, який повністю визнав свою вину; показами потерпілої ОСОБА_9 , яка в суді першої інстанції повідомила про обставини вчиненого щодо неї обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, та письмовими доказами.
Підстав для того, щоб вважати зазначені докази недопустимими у кримінальному провадженні, на підставі яких суд дійшов висновку про винність ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, суд не знаходить, адже суд першої інстанції, згідно із положеннями ст. 94 КПК України, під час ухвалення вироку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінював кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.
На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ознаками ч.1 ст.187 КК України, а саме: нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.
Твердження обвинуваченого про те, що він не був ознайомлений з матеріалами провадження є безпідставним, оскільки спростовується протоколом про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 09.08.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_8 разом із своїм захисником ОСОБА_7 ознайомились з матеріалами кримінального провадження (а.п. 126 т.2). Клопотань щодо ознайомлення з матеріалами справи в ході судового розгляду обвинувачений не надавав.
Що стосується виду та розміру призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, то воно відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, оскільки при його призначенні судом першої інстанції були враховані: тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відноситься згідно із ст. 12 КК України до категорії тяжкого злочину; дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, вчинив кримінальне правопорушення через нетривалий час після умовно-дострокового звільнення, офіційно не працевлаштований, не одружений, є особою без визначеного місця проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття; обставин, що обтяжують покарання - не встановлено.
Враховуючи те, що обвинувачений будучи судимим, вчинив кримінальне правопорушення через 8 днів після умовно-дострокового звільнення, дає підстави колегії суддів вважати обґрунтованим призначення судом першої інстанції ОСОБА_8 покарання з урахуванням ст. 71 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років 2 місяця як такому, що на шлях виправлення не став і вчинив новий злочин за ч. 1 ст. 187 КК України.
Апеляційним переглядом встановлено, що судом першої інстанції враховані обставини, на які посилається захисник у своїй апеляційній скарзі, при призначенні покарання ОСОБА_8 , а саме: визнання вини, щире каяття, оскільки судом призначено покарання на строк, що не є максимальним.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що обвинувачений активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказана обставина не була встановлена як на досудовому слідстві, так як вона не зазначена в обвинувальному акті (а.п. 2 т. 1), так і в судовому засіданні суду першої інстанції.
З урахуванням викладеного, обставин, що можуть істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, ОСОБА_8 та його захисником не наведено, а тому підстави для застосування більш м`якого покарання відсутні.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для його виправлення та не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, вважаючи доводи останніх не обґрунтованими.
Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 жовтня 2021 року залишити без задоволення.
Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 жовтня 2021 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4