УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.10.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000828 від 09.10.2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000828 від 09.10.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

З метою забезпечення збереження речових доказів, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на земельні ділянки.

Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання за її відсутності.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи те, що слідчим суддею 18.11.2021 року винесено ухвалу про накладення арешту в кримінальному провадженні №0000828 від 09.10.2020, яка не скасована та на даний час діє, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна, а саме на земельні ділянки, на які арешт вже накладено.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність відмови у задоволенні клопотання слідчого, яке погоджено прокурором про арешт майна.

Керуючись ст. ст. 170-173,309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000828 від 09.10.2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1