н/п 1-кс/766/1650/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого у кримінального провадження заступника начальника відділу СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и л а:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуку 09.02.2022 року в будинку за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою АДРЕСА_1 .

Обґрунтування клопотання:

Клопотання слідчого складається із двох частин - одну частину клопотання складає детальний виклад обставин вчинення кримінальних правопорушень, проведений обшук, речі, які було вилучено, а друга частина є цитуванням статей КПК України, що регулюють питання накладення арешту на майно, визначають поняття тимчасово вилученого майна тощо.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає поверненню з наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає конфіскації.

Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України, якою визначено вимоги до клопотання про арешт майна, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, серед іншого, повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень стаття 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання взагалі не містить підстави, мети та відповідного обґрунтування для накладення цього арешту, лише містить цитування статей КПК України. При чому, процитований зміст окремих статей не відповідає їх змісту в КПК. Зокрема, слідчий посилаючись на ч.2 ст.170КПК України, цитує її як «слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167КПК України цього кодексу, тобто якщо вони зберегли на собі сліди учинення кримінального правопорушення та одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них. Проте частина 2 статті 170КПК України визначає мету арешту, в ній визначені вичерпний перелік того, з якою метою може бути накладено арешт. А інші частини статті 170КПК визначають умови, за яких може бути накладено арешт з певною метою.

Необхідним є обґрунтування підстави та мети цього арешту. Якщо речі (предмети), визнано речовими доказами то відповідно до ст.98 КПК України має бути зазначено яким ознакам (критеріям) речового доказу він відповідає, й підстава для арешту (яку обставину буде підтверджувати).

Звертаючись із клопотанням про накладення арешту з метою забезпечення збереження речового доказу слідчий має обґрунтувати відповідність вилученого майна (полімерні пакети, мобільні телефони, платіжні картки, фотокартка кольорова, грошові кошти) критеріям речового доказу, оскільки відповідно до ч.3 ст.170КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Вилучені речі за своїм призначенням є дуже різними, а тому й ознаки речових доказів в них мають бути також різні.

Слідчим при зверненні з клопотанням про арешт майна необхідно врахувати чи є вилучені речі майном та наявність ризиків в разі незастосування арешту майна (ч.11 ст.170КПК України. Незрозуміло що загрожує «22 полімерним зіп-пакетам, які містять кристалічну речовину світлого кольору», «зіп-пакетам з порошкоподібною речовиною світло-жовтого кольору» в разі не накладення на них арешту.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Оскільки клопотання про арешт майна не відповідає вимогам, визначеним ст.171 КПК України, то відповідно до ч.3 ст.172 КПК України підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и л а :

Клопотання повернути прокурору ОСОБА_4 .

Встановити строк у 72 години з моменту отримання вказаної ухвали прокурором ОСОБА_4 для усунення наявних у клопотанні недоліків.

Копію ухвали направити слідчому ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1