Провадження № 1-кс/461/666/22
17.02.2022 року, слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання слідчого-криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, СУ ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про продовження строку дії застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, непрацевлаштованого, неодруженого, без визначеного місця реєстрації та постійного місця проживання, раніше неодноразово судимого,-
Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_6 09.12.2021 року, приблизно о 11:10 год., перебуваючи поряд із Львівською загальноосвітньою школою № 43, яка розташована за адресою: м. Львів, вул. Масарика, 9, маючи умисел на вчинення розпусних дій відносно малолітньої особи, зайшов в приміщення школи та направився до жіночого туалету, що знаходиться на третьому поверсі школи.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи, ОСОБА_6 увійшов у приміщення туалету, де, скориставшись відсутністю сторонніх осіб поблизу, які могли б завадити його злочинним діям, підійшов до кабінки туалету, в якій у цей час перебувала малолітня потерпіла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та, усвідомлюючи, що перед ним малолітня особа, перегороджуючи вихід з кабінки туалету, звернувся до ОСОБА_7 , назвавшись лікарем, і сказав, що має її оглянути. Після цього ОСОБА_6 , взявши руками за тулуб малолітню ОСОБА_7 , у якої була оголена нижня частина тіла, підняв її, поставив на унітаз, розвернув до себе задом, після чого почав її розглядати.
Такі дії ОСОБА_6 тривали декілька хвили до моменту, коли продзвенів шкільний дзвінок на перерву між уроками і в приміщення туалету почали заходити інші люди, у зв`язку з чим ОСОБА_6 припинив свої дії та негайно залишив місце вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.
Слідчий зазначив, що 22 грудня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України. Оскільки станом на день подання вказаного клопотання існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, просить слідчого суддю застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.
Прокурор та слідчий в судовому засідання клопотання підтримали, просили суд задовільнити його в повному обсязі.
Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечили, просили застосувати відносно ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими прокурор та слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.
Питання обґрунтованості підозри вже вирішувалось слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою. В той же час, на момент розгляду клопотання про продовження строку тримання останнього під вартою обґрунтованість підозри стверджується наступними доказами, які містяться в:
-заяві ОСОБА_8 від 13 грудня 2021 року про вчинення кримінального правопорушення;
-протоколі додаткового допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_7 від 15 грудня 2021 року;
-протоколі огляду речей з відеоінформацією від 04 січня 2022 року, 28 грудня 2021 року;
-протоколі огляду предметів від 10 січня 2022 року;
-протоколі для прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу події від 20 грудня 2021 року;
-протоколі допиту підозрюваного від 22 грудня 2021 року;
-даних свідоцтва про народження малолітньої потерпілої ОСОБА_7 ;
-протоколах огляду речових доказів від 16 грудня 2021 року;
-протоколах допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .
Слідчий суддя на даному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Тому, на підставі оцінки сукупності отриманих доказів, слідчим суддею визначено, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для продовження дії застосованого щодо нього обмежувального заходу.
Водночас, при вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя повинен переконатися, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та відсутність обставин, які є підставою для застосування більш м`яких запобіжних заходів. Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведене існування ризиків, а саме:
- ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконно впливати на потерпілих, свідків та експертів у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування і схилити їх до зміни даних ними показань, або відмови від показань у кримінальному провадженні.
Зазначений ризик обґрунтовується тим, що потерпілими у даному кримінальному провадженні є малолітні діти, які в силу свого віку є особливо вразливими до будь-якого зовнішнього впливу.
Разом із тим слід додати, що згідно із п. 51 вказаного вище рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини слідує, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.
Слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.
Слідчий суддя не погоджується з позицією сторони захисту, що більш м`який запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного. Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
При продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею також враховано вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних та сімейних зв`язків, а також інші обставини, які характеризують його особу та спосіб життя. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що інші запобіжні заходи з об`єктивних причин не забезпечать законослухняну поведінку підозрюваного. Слідчий суддя також враховує, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.
Згідно п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Так, слідчим суддею було встановлено, що ухвалою Деснянського районного суд м. Києва від 08 вересня 2021 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначеною заставою в розмірі 181600 грн, та покладенням відповідних обов`язків.
Внаслідок невиконання покладених обов`язків, постановою слідчого від 25 листопада 2021 року підозрюваного ОСОБА_6 було оголошено в розшук.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до переконання, що підозрюваний ОСОБА_6 вже порушував покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, відтак на підставі п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Враховуючи наведене та керуючись ст. 369-372 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого,- задовольнити.
Продовжити дію застосованого відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави на 60 діб, тобто до 18 квітня 2022 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1