Справа № 349/1104/20
Провадження № 1-кс/349/415/21
У Х В А Л А
іменем України
30 грудня 2021 року м. Рогатин

Слідчий суддя Рогатинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту та повернення майна в кримінальному провадженні № 0000086 від 15 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

учасник справи ОСОБА_3

встановив:

28 грудня 2021 року власник майна ОСОБА_3 подав клопотання про скасування арешту та повернення належного йому майна.

В обгрунтування клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2020 року у кримінальному провадженні №0000086 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, накладено арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000086 від 15 квітня 2020 року, а саме: пістолет із маркуванням "SCHMEISSER, НОМЕР_1 , кал. 9 мм PA Knall ПГШ-790", який вилучено 14 квітня 2020 року під час огляду місця події, який добровільно видав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 стало відомо, що кримінальне провадження №0000086 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, 07 жовтня 2021 року слідчим закрито у зв`язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. За таких обстаивн потреба у арешті належного йому майна відпала. Просив скасувати арешт пістолета із маркуванням "SCHMEISSER, НОМЕР_1 , кал. 9 мм PA Knall ПГШ-790", зобов`язати начальника СВ відділення поліції №4 (м.Рогатин) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , чи іншу уповноважену особу, негайно повернути належний йому пістолет.

У судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримав повністю з підств, наведених у заяві. Просив клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 у судове засідання не прибув, не повідомив суд про причини неявки, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. На адресу суду направив копію постанови від 07 жовтня 2021 року про закриття кримінального провадження.

Вислухавши ОСОБА_3 , дослідивши матеріали, додані до клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Ухвалою слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2020 року накладено арешт на речовий доказ у кримінальному провадженні № 0000086 від 15 квітня 2020 року, а саме: пістолет із маркуванням "SCHMEISSER, НОМЕР_1 , кал. 9 мм PA Knall ПГШ-790", який вилучено 14 квітня 2020 року під час огляду місця події, який добровільно видав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

В ухвалі суду зазначено, що згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 квітня 2020 року розпочато досудове розслідування за ч. 1 ст. 263 КК України за фактом носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської) без передбаченого законом дозволу.

Постановою слідчого від 24 квітня 2020 року пістолет з маркуванням "SCHMEISSER, НОМЕР_1 , кал. 9 мм PA Knall ПГШ-790" визнано речовим доказом.

Постановою прокурора Рогатинського відділу Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_5 від 26 листопада 2020 року змінено кваліфікацію кримінального правопорушення за фактом вчинення протиправних дій ОСОБА_3 з ч.1 ст.129 КК України на ч.1 ст.263 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 має дозвіл на право зберігання носіння ПГШ-790, 9 мм № НОМЕР_2 газового пістолета. Термін дії дозволу продовжено до 27 січня 2023 року.

Як вбачається з постанови про закриття кримінального провадежння від 07 жовтня 2021 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000086 від 15 квітня 2020 року, закрито у зв`язку із відсутністю ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Частиною першою статті 1 КПК України встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України. За змістом статті 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження заклопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Згідно із частиною третьою статті 174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Суд, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частина четвертастатті 174 КПК України).

Таким чином, частини третя та четверта статті 174 КПК України регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінального провадження та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

У даній справі кримінальне провадження закрив постановою слідчий, який згідно з приписами КПК України, на відміну від прокурора, не наділений повноваженнями скасовувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.

Згідно із частиною третьою статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України є судовий контроль, який реалізує слідчий суддя, за додержанням законів органами досудового розслідування та прокурором. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини, як на стадії досудового розслідування кримінального провадження, так і після його закінчення.

На слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першоїстатті 3 КПК України), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цьогоКодексу). Крім того, у КПК України немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу.

З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень, при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другоюстатті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

Таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, яке закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно єефективним, оскільки забезпечує відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 року справа № 727/2878/19.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за котрих жодна особа не була б підданою необґрунтованому процесуальному обмеженню.

З огляду на зазначене, враховуючи, що у кримінальному провадженні, в рамках якого було накладено арешт на пістолет, проведено усі необхідні слідчі дії, кримінальне провадження слідчим закрито, слідчий суддя прийшов до висновку, що в подальшому застосуванні арешту пістолета відпала потреба.

Щодо повернення майна власнику, то слід зазначити наступне. Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Чинний кримінальний процесуальний закон розрізняє поняття «суд» та «слідчий суддя», визначаючи стадії кримінального провадження (досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність) здійснення ними своїх повноважень та належним чином розмежовуючи їх.

Відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Тобто, у випадку, коли кримінальне провадження закрите слідчим, клопотання подане в порядку ст. 100 ч. 9 КПК України про долю речових доказів вирішується судом, а не слідчим суддею.

Відповідний висновок щодо застосування норм права сформульований у постанові Верховного Суду від 08 грудня 2020 року у справі 234/17070/19.

За таких обставин, досліджених і перевірених у судовому засіданні, клопотання ОСОБА_3 підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. 174 КПК України,

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту та повернення майна задовольнити частково.

Скасувати арешт пістолета із маркуванням "SCHMEISSER, НОМЕР_1 , кал. 9 мм PA Knall ПГШ-790", накладений ухвалою слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено о 14 год. 45 хв. 30 грудня 2021 року.