ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/948/22 Справа № 185/3072/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

15 лютого 2022 року м. Дніпро

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_2 , ознайомившись з матеріалами кримінального провадження № 0000279 за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 та прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2021 року щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:
Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді 8 років позбавлення волі, без конфіскації майна. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді 8 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На вказане судове рішення прокурором та захисниками обвинувачених були подані апеляційні скарги.

Під час ознайомлення з наданими матеріалами встановлено підстави, передбачені ч. 1 ст. 76 КПК України, які унеможливлюють мою участь у розгляді даного провадження, оскільки я, 15.02.2016 року та 09.03.2016 року брав участь під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000279 у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпровської області, коли були переглянуті в апеляційному порядку ухвали слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області про обрання та продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Частиною 1 ст. 80 КПК України також передбачено, що за наявності підстав, передбачених ст. ст. 75-79 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Стаття 6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до пункту 1 зазначеної статті, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з Коментарем до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням V з`їзду суддів України від 24 жовтня 2002 року (у редакції, затвердженій XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року), затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1, необхідно пам`ятати, що інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді у результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини, постановленого 24.05.1989 року у справі за заявою Гаусшильдта (Hauschildt Case), при зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості.

Згідно п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Враховуючи викладене, з огляду на те, що я приймав участь в цьому кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, що є обставиною, яка відповідно до ч. 1 ст. 76 КПК України виключає мою повторну участь у ньому, приходжу до висновку про необхідність заявити самовідвід від участі в судовому розгляді даного кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 76, 80-82 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Заявити самовідвід від участі у розгляді кримінального провадження № 0000279 за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 та прокурора Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2021 року щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .
Передати матеріали справи до відділу забезпечення судового процесу судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду для повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2