Справа № 584/1196/21
Провадження № 1-кс/584/421/21
УХВАЛА
06.10.2021 м. Путивль
01.09.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 197-1 КК України, досудове розслідування якого здійснює Відділення поліції № 2 (м. Путивль) Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.
Оскільки посіви кукурудзи є речовими доказами в даному кримінальному провадженні, необхідні для подальшого повернення урожаю в дохід держави, просив накласти арешт на це майно.
В ході досудового розслідування особу, яка самовільно засіяла та обробляє вказану земельну ділянку, встановлено не було.
Слідчий в судове засідання не прибув, у поданій заяві просив клопотання розглянути без його участі та задовольнити його.
Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання, зважаючи на таке.
В силу ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Особа може бути обмежена у здійсненні права власності лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку
Відповідно до ч. 2 цієї ж статті, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Однак, слідчим не було додано до клопотання відповідних доказів, які у своїй сукупності об`єктивно підтверджували б викладені у цьому клопотанні обставини, та свідчили б про доцільність накладення арешту на вищевказане майно.
У тому числі, слідчим не доведено, яким чином посіви кукурудзи можуть мати значення речового доказу у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 197-1 КК України, так як доведенню у кримінальному провадженні підлягає саме самовільне зайняття земельної ділянки.
Само по собі посилання особи, яка звернулася з клопотанням про арешт майна, на те що вказане майно фактично є речовим доказом, не може бути враховано, як мета для накладення арешту у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Крім того, клопотання слідчого не узгоджується з вимогами ст. 171 КПК України щодо необхідності зазначення точної кількості та індивідуальних характеристик майна, про арешт якого йдеться у клопотанні.
Зокрема в силу вимог п.2 ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено перелік і види майна, що належить арештувати.
Таким чином, внесене клопотання не містить точної площі земельної ділянки, на якій знаходяться посіви кукурудзи, про арешт яких клопоче слідчий.
Враховуючи те, що слідчим заявлено клопотання про накладення арешту саме на посіви кукурудзи, що не відповідає вимогам, передбаченим ст. 98 КПК України щодо речових доказів, на які може бути накладено арешт, у задоволенні клопотання слід відмовити.
Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 98, 170, 171-175 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1