Справа №519/191/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2022 року м. Южне

Слідчий суддя Южного міського суду Одеської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ознайомившись із клопотанням начальника слідчого відділення поліції № 4 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000022, відомості про яке 21.02.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК У країни

встановив:
22 лютого 2022 року начальник слідчого відділення поліції № 4 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Южного міського суду Одеської області із клопотанням у кримінальному провадженні №0000022, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 лютого 2022 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про арешт майна.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Як убачається з наданих суду матеріалів, підозру в рамках даного кримінального провадження №0000022 жодній особі не оголошено, а тому жодна особа в рамках вказаного кримінального провадження не перебуває у процесуальному статусі підозрюваного.

За таких обставин, власник майна на даному етапі досудового розслідування у згаданому кримінальному провадженні бере участь у статусі третьої особи.

З урахуванням викладених обставин слідчий суддя приходить до висновку, що відповідно до наведених вимог кримінального процесуального закону клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору, який його погодив; для усунення недоліків клопотання слід встановити строк в 72 години, початок обчислення якого рахувати з моменту фактичного отримання вказаного клопотання разом з копією даної ухвали прокурором.

У відповідності до ч. 2 ст. 64-2 КПК України прокурор звертається до суду із клопотанням про арешт майна третьої особи, проте дане клопотання подане слідчим за погодженням з прокурором, а не прокурором.

Вказане, на переконання слідчого судді, свідчить про те, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За наведених обставин слідчий суддя вважає, що відповідно до вищевказаних вимог кримінального процесуального закону клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору, який його погодив, а для усунення вказаних недоліків клопотання слід встановити строк в сімдесят дві години.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170, - 173 КПК України, слідчий суддя

постановив:
Клопотання начальника слідчого відділення поліції № 4 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000022, відомості про яке 21.02.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК У країни - повернути прокурору Доброславської окружної прокуратури ОСОБА_4 для усунення недоліків.

Встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії даної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Роз`яснити, що повернення клопотання не є перешкодою для повторного звернення до слідчого судді з клопотанням про вжиття заходів кримінального провадження (арешт майна).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5