Справа № 305/851/21
Провадження по справі 1-кп/305/363/21

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2021. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів кримінальне провадження, відомості про яке 24.03.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000091 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Ясіня, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого, військовозобов`язаного,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , протягом осені 2020 року, більш точна дата та час органом досудового розслідування не встановлені, діючи умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №576 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року №622, які забороняють виготовлення холодної зброї без відповідного дозволу, маючи відповідні знання та навички роботи з інструментами для обробки металу та дерева, перебуваючи у господарському приміщенні за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , власноручно виготовив три мисливські ножі загального призначення, які відносяться до категорії холодної зброї.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.263 КК України, як виготовлення холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

12 травня 2021 року обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , разом з угодою про визнання винуватості, надійшов до Рахівського районного суду для розгляду по суті.

З угоди про визнання винуватості від 29.04.2021 вбачається, що така укладена між прокурором Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 .

За умовами зазначеної угоди, ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у пред`явленому в обвинувальному акті обсязі у судовому провадженні.

Цією угодою визначено покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.2 ст.263 КК України у виді громадських робіт на строк сто двадцять годин.

Угодою встановлено наслідки її укладення та затвердження, у відповідності до приписів статті 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

Відповідно до статті 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Приписами частини 4 статті 469 КПК України встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачено ОСОБА_4 та у вчиненні якого він визнав себе винуватим, відповідно до ч.5 ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України в повному обсязі, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, описаного в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. У скоєному щиро розкаюється. Заключивши відповідну угоду про визнання винуватості, він розуміє надані йому законом права, а також роз`яснені йому судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст.473 КПК України, щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 та ст.424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а саме, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, права на виклик і на допит у судовому засіданні свідків, права заявлення клопотань, права надання суду своїх доказів, а також, характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого він визнає себе винуватим, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст.476 КПК України. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Крім того, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену у його присутності між прокурором ОСОБА_3 та його підзахисним ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами в угоді покарання.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені частиною 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною 2 статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

При цьому суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, тому така може бути затверджена. На умовах цієї угоди може бути ухвалено вирок, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке інкримінується зроблена вірно. Умови цієї угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, або інших осіб, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань, наявність у неї фактичних підстав для визнання винуватості.

Обставинами, які згідно ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які б згідно ст.67 КК України обтяжували покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався. Клопотань про обрання такого в ході судового розгляду не надходило.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.314, 373, 374, 473-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 29 квітня 2021 року про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

Речові докази: 11 (одинадцять) ножів, які поміщено до спец.пакету №4183304 та 14 заготовок для ножів, які поміщено до спец.пакету №3245575, які поміщено до кімнати зберігання речових доказів Рахівського РВП ГУНП в Закарпатської області, по вступу вироку в законну силу - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Рахівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити ОСОБА_4 та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1