Справа № 944/209/22
Провадження №1-кс/944/48/22
УХВАЛА
18.01.2022 рокум.Яворів

Слідчий суддя Яворівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову дізнавача Сектору дізнання Яворівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 жовтня 2021 року за № 0000372, за попередньою правовою кваліфікацією за частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

17 січня 2022 року представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою, в якій просить скасувати постанову дізнавача СД Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області про закриття кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 жовтня 2021 року за № 0000372, за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України.
В обґрунтування скарги зазначає, що оскаржуваною постановою було закрито кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Вважає оскаржувану постанову незаконною, упередженою, необґрунтованою, винесеною передчасно та такою, що підлягає скасуванню. Так, органом дізнання проведено не всі необхідні дії та можливі слідчі дії, зокрема: не допитано свідка, який був на місці події; не проведено огляду місця події з метою виявлення, фото фіксації та вилучення можливих речових доказів та інших слідів вчинення кримінального проступку; не проведено одночасного допиту із потерпілим та особами, які можуть бути підозрюваними у вчиненні кримінального проступку; не призначено комплексу проведення оперативно-розшукових заходів з метою встановлення свідків даної події, а вчинення кримінального проступку відбувалось на вулиці, тобто відкритій населеній місцевості, і очевидці мають бути встановлені; не вилучені та не досліджені медичні документи, що підтверджують факт звернення потерпілого за невідкладною медичною допомогою одразу після побиття; не заплановано інших першочергових та необхідних слідчих дій, які дають підстави для розкриття кримінального проступку та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.
Також зазначає, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_3 не отримував, він як представник отримав таку копію за його клопотання лише 13 січня 2022 року, а скаргу подав 17 січня 2022 року, тобто в межах встановленого ч. 1 ст. 304 Кримінального процесуального кодексу України десятиденного строку з дня отримання копії постанови. Тому просить поновити йому строк подання даної скарги.
В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 подану скаргу підтримали, дали пояснення, аналогічні викладеним у скарзі, просили її задовольнити.
В судове засідання дізнавач Яворівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 не прибув, однак про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином.
Зважаючи на викладене, слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу за відсутності дізнавача.
Дослідивши матеріали скарги, оглянувши надані на вимогу слідчого судді Яворівським РВП ГУ НП у Львівській області матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Слідчим суддею встановлено, що СД Яворівського РВП ГУ НП у Львівській області за заявою ОСОБА_3 розслідувалося кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 жовтня 2021 року за № 0000372, за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України.
Підставою внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань було звернення ОСОБА_3 від 30 вересня 2021 року про те, що 25 вересня 2021 року, приблизно о 16:00 год, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_1 , вчинили з ним конфлікт, під час якого заподіяли йому тілесні ушкодження.
Постановою дізнавача СД Яворівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 28 жовтня 2021 року було закрито кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального кодексу України в зв`язку із відсутністю в діях складу кримінального правопорушення.
ОСОБА_3 оскаржує постанову про закриття кримінального провадження, посилаючись на неповноту та необ`єктивність досудового розслідування, оскільки дізнавач не провів необхідних слідчих (розшукових) дій для з`ясування обставин провадження.
Відповідно до ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
На слідчого суддю відповідно до норм Кримінального процесуального кодексу України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя перевіряє чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.
Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.
Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Підстави закриття кримінального провадження визначені ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України.
Так, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України, на який посилається дізнавач в оскаржуваній постанові, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кримінального процесуального кодексу України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
В постанові дізнавач зазначає, що встановити дані, які б вказували на вчинення особами кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України «поза розумним сумнівом», як це зазначено у правовій позиції Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авраш проти Туреччини»), не вдалось можливим з об`єктивних обставин, оскільки в процесі розслідування не встановлено сукупність ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, які б свідчили про винуватість особи, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведена. Зокрема, дізнавач посилається на те, що допитані по даному факту ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які за твердженням ОСОБА_3 побили його, ствердили, що не наносили останньому тілесних ушкоджень. Також згідно з висновком судово-медичної експертизи від 05 жовтня 2021 року в ділянці голови ОСОБА_3 не виявлено будь-яких ушкоджень. Крім того, в ході виконання доручення в прядку ст. 40 Кримінального процесуального кодексу України не вдалося встановити очевидців події та встановлених камер відеоспостереження, на які могли бути зафіксована подія.
Слідчий суддя зазначає, що за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України відповідальність наступає за умисне легке тілесне ушкодження.
З об`єктивної сторони злочин характеризується вчиненням легкого тілесного ушкодження, що не спричинило таких наслідків, як короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності. Таким тілесним ушкодженням є ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів (синець, подряпина тощо).
Кримінальне провадження вважається закінченим з моменту заподіяння фізичної шкоди.
Суб`єктивна сторона характеризується прямим або непрямим умислом. Якщо умисел винного було спрямовано на заподіяння тяжких тілесних чи середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а в результаті його дій потерпілому було заподіяно лише легкі тілесні ушкодження, вчинене слід кваліфікувати за спрямованістю умислу за відповідними частинами ст. ст. 15 і 121 або 122 Кримінального кодексу України.
Відповідно до оглянутих матеріалів кримінального провадження встановлено, що вищевказаних вимог закону щодо всебічного, повного дослідження усіх обставини кримінального провадження, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яке б не викликало жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення, при проведенні досудового розслідування та при закритті кримінального провадження в повній мірі дізнавачем дотримано не було.
Так, дізнавач не обґрунтував належним чином на яких підставах він дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, та у постанові посилався як на підставу закриття кримінального провадження на пояснення самих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 про те, що вони не наносили жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .
Суд погоджується з твердженням особи, яка подала скаргу, про те, дізнавечам неповно проведено досудове розслідування кримінального провадження, зокрема, дізнавач не допитав свідка ОСОБА_10 , про якого безпосередньо заявив ОСОБА_3 під час проведення допиту, а також не провів одночасні допити між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .
Також слідчий суддя звертає увагу на те, що судово-медична експертиза, згідно з якою в ділянці голови ОСОБА_3 не виявлено будь-яких ушкоджень, на що посилається дізнавач в оскаржуваній постанові, була проведена лише 05 жовтня 2021 року, тобто через 10 днів після можливого заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень. Однак дізнавачем не вилучені та не досліджені медичні документи, що підтверджують факт звернення потерпілого за невідкладною медичною допомогою одразу після побиття (за його твердженням), тобто 25 вересня 2021 року.
Таким чином, у постанові дізнавача не в повній мірі наведено належні і достатні мотиви ухвалення процесуального рішення про закриття кримінального провадження, не здобуто та не дано оцінку твердженням, в тому числі й тим, на які покликається заявник.
За наведених обставин, слідчий суддя дійшов до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є не обґрунтованою та такою, що прийнята передчасно, а тому підлягає скасуванню.
Щодо клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про поновлення строку подання скарги, слідчий суддя зазначає, що такий строк ним фактично не пропущено, зважаючи на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 304 Кримінального процесуального кодексу України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як встановив слідчий суддя з матеріалів кримінального провадження, в ньому відсутні відомості вручення копія оскаржуваної постанови ОСОБА_3 чи отримання ним такої копії.
А його представник адвокат ОСОБА_4 отримав копію оскаржуваної за його клопотання лише 13 січня 2022 року, що підтверджується відповідним клопотанням та розпискою про отримання копії постанови, а скаргу подав 17 січня 2022 року, тобто в межах встановленого ч. 1 ст. 304 Кримінального процесуального кодексу України строку.
Керуючись ст. 303 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 задовольнити.
Скасувати постанову дізнавача Сектору дізнання Яворівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_5 від 28 жовтня 2021 року про закриття кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 жовтня 2021 року за № 0000372, за попередньою правовою кваліфікацією за частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1