ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 686/4731/21

Провадження № 11-кп/4820/224/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

представника потерпілого ОСОБА_12 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькомув режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000505 від 02.12.2020, за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 01 листопада 2021 року, -
в с т а н о в и л а:

Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 01 листопада 2021 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вироби Новоград- Волинського району Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, в силу ст.89 КК України не судимого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця ст. Богданівці Хмельницького району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, не судимого в силу ст.89 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки і жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої, не одруженої, раніше не судимої,

визнано винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено покарання у виді восьми років позбавлення волі кожному.

Ухвалено, що початок строку відбування покарання ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 обчислювати з дня вступу вироку в законну силу, зарахувавши в строк покарання час перебування під вартою з 02.12.2020 до дня набрання вироком законної сили день за день.

Запобіжний захід ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою залишено без зміни до вступу вироку в законну силу, але не довше ніж по 30 грудня 2021 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на його користь в солідарному порядку 30000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 4925,53 грн з кожного.

Докази: дерев`яну палицю, зріз тканини, подушку, кросівки, калоші, які зберігаються в Хмельницькому РВ ХВП згідно квитанцій №286 від 08.02.2021, №283 від 06.02.2021, №301 від 11.02.2021, знищено. Інші речові докази ухвалено зберігати у справі.

За вироком суду 01 грудня 2020 року, близько 21 год, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи в буд. АДРЕСА_1 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті неприязних відносин, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, почали наносити удари потерпілому ОСОБА_14 , при цьому ОСОБА_7 та ОСОБА_6 нанесли ОСОБА_14 невстановлену кількість ударів в голову кулаками правої та лівої руки, а ОСОБА_8 нанесла кулаками та долонями правої і лівої руки невстановлену кількість ударів по тулубу та голові ОСОБА_15 , а коли останній перебував у лежачому положенні вилізла на нього та почала стрибати на тілі потерпілого, умисно наносячи удари п`яткою по голові і грудній клітці.

В результаті протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_14 спричинені множинні тілесні ушкодження, які в своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_4 о 00 год 15 хв в автомобілі швидкої медичної допомоги під час транспортування потерпілого до Хмельницької обласної лікарні. Причиною смерті потерпілого ОСОБА_14 є закрита черепно-мозкова травма: дифузійний забій головного мозку, субарахноїдальний крововилив по всіх поверхнях головного мозку, яка ускладнилась кровотечею в шлуночки мозку, що призвело до тиснення на життєво важливих центрів та гострої серцево-легеневої недостатності.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок Хмельницького міськрайонного суду від 01.11.2021 відносно нього в частині призначеного покарання змінити, призначити йому більш м`яке покарання в межах мінімальної санкції злочину, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_16 .

Вказує, що призначене судом покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у виді 8 років позбавлення волі є явно несправедливим через його суворість.

У судовому засіданні ОСОБА_7 надавав виключно правдиві показання, свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому.

Проте в порушення ст.66 КК України суд безпідставно не визнав обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 визнання вини та щире розкаяння у вчиненому.

Отже, суд прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 у поданій ним апеляційній скарзі (з урахуванням доповнення) просить скасувати вирок Хмельницького міськрайонного суду від 01.11.2021 відносно нього та закрити кримінальне провадження у зв`язку з тим, що невстановлені достатні докази його вини.

Зазначає, що судом невірно кваліфіковані дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.121 КК України.

ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення не вчиняв, будь-яких тілесних ушкоджень потерпілому не наносив, оскільки в момент бійки між ОСОБА_7 та ОСОБА_14 в будинку ОСОБА_6 не було, тому що ходив до сусідів за горілкою. Коли повернувся, всі разом випили і він ліг спати. Такі покази ОСОБА_6 підтвердили у суді ОСОБА_7 та ОСОБА_17 .

Обвинувачений ОСОБА_7 в суді детально розповів, як він один наносив тілесні ушкодження потерпілому. Покази ОСОБА_7 узгоджуються із висновками експертів про характер та кількість тілесних ушкоджень, які призвели до смерті потерпілого.

Умислу та причин наносити тілесні ушкодження потерпілому у ОСОБА_6 не було.

Суд, як на доказ вини ОСОБА_6 посилається на протокол слідчого експерименту від 03.12.2020 з його участю та на протокол НСРД від 11.02.2021. Проте, такі докази є недопустимими, оскільки викладені у вказаних протоколах обставини вчинення кримінального правопорушення є видуманими.

02.12.2020, ще перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та погано седбе почуваючи, ОСОБА_6 слідчому надавав неправдиві покази. Слідчий підказував йому що говорити та казав, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дадуть маленькі строки. Обвинувачений не пам`ятає як надавав такі покази, та як їх підписував

Доказів вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину судом не здобуто

Обвинувачена ОСОБА_8 у поданій нею апеляційній скарзі просить скасувати вирок Хмельницького міськрайонного суду від 01.11.2021 відносно неї та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Зазначає, що висновки суду викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, вирок ухвалений з істотним порушенням вимог КПК України та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Судом не було здобуто достатніх доказів, які б доводили вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Обвинувачення ґрунтується виключно на першочергових показах ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які вони надали працівникам поліції.

Покази ОСОБА_6 є неправдивими, оскільки під час побиття ОСОБА_14 01.12.2020 близько 15-16 год. він не був присутнім на місці злочину. Обвинувачена не пам`ятає щоб вчиняла будь-які дії проти здоров`я потерпілого. Що сталося близько 21 години обвинувачена не пам`ятає, оскільки в результаті сильного сп`яніння ОСОБА_6 а потім вона заснули.

Перебуваючи в ІТТ до ОСОБА_6 викликали швидку допомогу, він був не при своєму розумі та у нього була неадекватна поведінка. Тому надані ОСОБА_6 покази та викладені обставини у протоколі слідчого експерименту за участі ОСОБА_6 є неправдивими.

Неправдивими покази ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_8 стрибала, била ногами та п`яткою потерпілого.

Також вказує, що 29.11.2020 близько 18-19 год. між ОСОБА_7 та потерпілим була бійка. Наступного дня потерпілий скаржився на головну біль та біль з правої сторони грудної клітки.

При призначенні ОСОБА_8 покарання суд не врахував, що вона має постійне місце проживання, має доньку, якій допомагає виховувати внуків, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не є особою антисоціальною та кримінальної спрямованості і не становить небезпеки для суспільства.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинувачених та їх захисників на підтримання вимог поданих апеляційних скарг, представника потерпілого, який просив в задоволенні апеляційних скарг відмовити, думку прокурора про законність вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожного зокрема, у вчиненому злочині при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційного суду вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково та пояснив, що 01.12.2020, близько 14 год 30 хв, разом з ОСОБА_6 повертались з роботи та зайшли до помешкання ОСОБА_8 де разом з останньою та ОСОБА_14 почали розпивати горілку. Випивши 0,25 мл горілки він послав ОСОБА_6 купити самогону, а ОСОБА_8 пішла в погріб. В цей час у них із ОСОБА_14 виникла сварка на побутовому ґрунті, яка переросла в бійку, під час якої він вдарив ОСОБА_14 декілька разів по тулубу, від чого той впав на ліжко. Коли останній лежав на ліжку, то він наніс більше 10 ударів коліном по тулубу з різних боків, кидав потерпілого на підлогу. Коли повернувся ОСОБА_6 , який приніс 1 л самогону, та ОСОБА_8 , вони вчотирьох продовжили пиячити. Через деякий час ОСОБА_6 і ОСОБА_8 заснули, а у них з ОСОБА_14 почалась бійка, під час якої вони наносили удари один одному руками та штовхались. Після цього ОСОБА_14 сказав, що йде в туалет на двір, а він залишився вдома. Через деякий час приїхала дочка ОСОБА_8 з чоловіком, розбудили усіх та виявили в коридорі ОСОБА_14 в непритомному стані і викликали швидку допомогу.

Обвинувачена ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційного суду вину у вчиненні інкримінованого їй злочину не визнала та підтвердила показання ОСОБА_7 з приводу приходу до них додому останнього з ОСОБА_6 та спільного розпивання спиртних напоїв разом ОСОБА_14 . Вказала, що під час пиятики виходила в погріб, збирала речі для поїздки до дочки в Хмельницький, а потім заснула, і не бачила, щоб хтось бив ОСОБА_14 . Будь-яких тілесних ушкоджень останньому не наносила.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні апеляційного суду вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав та підтвердив вищенаведені покази обвинувачених щодо розпивання спиртного вдома у ОСОБА_8 . Вказав, що ОСОБА_14 не бив, протягом вечора ходив за горілкою, а потім заснув і не бачив, щоб хтось інший це робив.

Допитаний судом першої інстанції свідок ОСОБА_18 , показав, що близько 23 год 01.12.2020 приїхали з дружиною до будинку тещі ОСОБА_8 в с. Івашківці де виявили обвинувачених, які були в стані алкогольного сп`яніння, та сильно побитого ОСОБА_14 . ОСОБА_16 сказав, що потерпілий вже прийшов до них побитий, при цьому в ОСОБА_16 були розбиті кулаки і кісточки пальців.

Об`єктивно вина обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожного зокрема, у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, підтверджується наступними доказами:

- протоколом огляду місця події від 02.12.2020 з фототаблицями, яким встановлено місце вчинення злочину будинок АДРЕСА_1 , виявлено кросівки, що належать ОСОБА_8 , зі слідами речовини бурого кольору, сліди речовини бурого кольору на розкладному кріслі, подушці, дерев`яній палці;

- висновком експерта №СЕ-19/123-21/425-БД від 09.02.2021, згідно якого на поверхні кросівка ОСОБА_8 , вилученого при огляді місця події 02.12.2020, виявлено сліди крові, які можуть походити від особи з групою А(ІІ) ізосерологічної системи АВ0, в томі числі і від трупа ОСОБА_14 ;

- висновком експерта №СЕ-19/123-21/423-Б від 04.02.2021, згідно якого на відрізку тканини та подушці, вилучених при огляді місця події 02.12.2020, виявлено сліди крові, які можуть походити від особи з групою А(ІІ) ізосерологічної системи АВ0, в томі числі і від трупа ОСОБА_14 ;

- висновком експерта №СЕ-19/123-21/424-БД від 05.02.2021, згідно якого на дерев`яній рейці, вилученій при огляді місця події 02.12.2020, виявлено сліди крові, які можуть походити від особи з групою А(ІІ) ізосерологічної системи АВ0, в томі числі і від трупа ОСОБА_14 ;

- висновком експерта №741 від 12.12.2021, згідно якого причиною смерті потерпілого ОСОБА_14 є закрита черепно-мозкова травма: дифузійний забій головного мозку, субарахноїдальний крововилив по всіх поверхнях головного мозку, яка ускладнилась кровотечею в шлуночки мозку, що призвело до тиснення на життєво важливих центрів та гострої серцево-легеневої недостатності. У потерпілого ОСОБА_14 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: - закритої черепно-мозкової травми: крововиливів в навколоочній ділянці справа та зліва, забійної рани в ділянці правої брови та двох забійних ран біля зовнішнього краю лівої брови, крововиливу лівої скроневої ділянки з переходом на лобну, ліву щоку, білявушну та на підщелепну ділянки, крововиливу в виличній ділянці справа з переходом на білявушну ділянку та щоку, крововиливу в слизову верхньої губи, саден в ділянці кінчика носа, крововиливів правої та лівої вушних раковин, двох крововиливів скронево-тім`яної ділянки справа, дифузійного забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу по всіх поверхнях головного мозку, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті; - тупої травми грудної клітки: масивного крововиливу по передній поверхні грудної клітки, трьох крововиливів в ділянці реберної дуги справа та двох в ділянці реберної дуги зліва, згинальних переломів 6-10 ребер справа від середньо-ключичної лінії до передньо-аксилярної лінії та 5-7 ребер по лівій середньо-ключичній лінії, розгинальних переломів 9, 10, 11 ребер відповідно по лівій передній, середній та задній аксилярних лініях, яка має ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричиняють тривалий розлад здоров`я та в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають, але сприяли її настанню; - крововиливів основної фаланги 4-го пальця по тильній поверхні правої кисті 1, по тильній поверхні 5-го пальця 1, по тильній поверхні правої кисті 3, по зовнішній поверхні правого променево-зап`ястного суглобу 2, по зовнішній поверхні правого передпліччя в нижній третині 4, та по одному садну на фоні крововиливів тильної поверхні і 3-го пальця правої кисті, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають. Закрита черепно-мозкова травма у потерпілого утворилася по ударно-ротаційному механізму не менше, як від 17 ударів в ділянку голови, обличчя. Тіло потерпілого в момент нанесення йому тілесних ушкоджень з більшою вірогідністю, могло перебувати у горизонтальному положенні, хоча не виключена можливість отримання тілесних ушкоджень при перебуванні потерпілого і в вертикальному положенні. Виявлені тілесні ушкодження у потерпілого могли утворитися від ударів рук та ніг, а також під час стрибків по ньому. При судово-токсилогічному дослідженні крові трупа ОСОБА_14 виявлений етиловий спирт в концентрації 1,84 ‰, що відповідає середньому алкогольному сп`янінню стосовно живих осіб. Потерпілий ОСОБА_14 міг вчиняти активні дії після нанесення йому тілесних ушкоджень (в тому числі спрямовані на самооборону) та міг самостійно пересуватись при цьому, аж до втрати свідомості;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 02.12.2020 та відеозаписом його проведення, під час якого ОСОБА_7 відтворив обставини заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_14 . При цьому він вказав, що він, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 били потерпілого руками та ногами по голові та інших частинах тіла. При цьому ОСОБА_8 стрибала колінами ОСОБА_14 по грудях;

- висновком експерта №15 від 26.01.2021, згідно якого механізм утворення тілесних ушкоджень на тілі потерпілого ОСОБА_14 може відповідати тим обставинам, на які вказав підозрюваний ОСОБА_16 під час проведення за його участю слідчого експерименту 02.12.2020;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.12.2020 та відеозаписом його проведення, під час якого ОСОБА_6 відтворив обставини заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_14 ним особисто, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . При цьому вказав, що ОСОБА_8 , коли потерпілий лежав, вилізла на нього і стрибала ногами та колінами, а також била п`яткою в різні частини тулуба і голову;

- висновком експерта №16 від 26.01.2021, згідно якого механізм утворення тілесних ушкоджень на тілі потерпілого ОСОБА_14 може відповідати тим обставинам, на які вказав підозрюваний ОСОБА_6 під час проведення за його участю слідчого експерименту 03.12.2020;

- протоколами про результати здійснення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо-відеоконтроль місця від 11.02.2021 та аудіозаписами, з яких вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підтвердили обставини заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_14 ними обома та ОСОБА_8 . При цьому ОСОБА_6 відмічав особливо активну роль ОСОБА_8 в побитті потерпілого, яка ногами стрибала по ньому, била п`ятками ніг по тілу і голові.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №614 від 09.12.2020 ОСОБА_7 під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення виявляв психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, проте він міг усвідомлювати свої дії, передбачати їх наслідки та керувати ними. ОСОБА_16 на теперішній час виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, проте він може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №64 від 03.02.2021 ОСОБА_6 під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення виявляв психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, проте він міг усвідомлювати свої дії, передбачати їх наслідки та керувати ними. ОСОБА_6 на даний час виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, проте він може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №63 від 03.02.2021 ОСОБА_8 під час вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення виявляла психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, проте вона могла усвідомлювати свої дії, передбачати їх наслідки та керувати ними. ОСОБА_8 на даний час виявляє психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, проте вона може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Суд першої інстанції дав належну оцінку усім доказам у кримінальному провадженні відповідно до вимог ст.ст. 85, 86, 94 КПК України, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, та прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , кожного зокрема, у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Кваліфікація дій обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ч.2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого, є вірною.

З урахуванням викладеного безпідставними є доводи апеляційних скарг обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 про відсутність доказів, які б підтверджували їх вину у вчиненні інкримінованого їм злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Не заслуговують на увагу твердження апеляційних скарг обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про те, що 01.12.2020 вони будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_14 не наносили, з посиланням на те, що згідно показів обвинуваченого ОСОБА_7 він один наносив тілесні ушкодження потерпілому; в момент бійки між ОСОБА_7 та ОСОБА_14 в будинку ОСОБА_6 не було, а надані Ровенковським покази під час слідчого експерименту та викладені у протоколі НСРД від 11.02.2021 відомості є неправдивими.

Такі твердження спростовуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, які повністю доводять вину обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Так, згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 02.12.2020 та відеозапису його проведення, ОСОБА_7 відтворив обставини заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_14 . ОСОБА_7 вказав, що він, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 били потерпілого руками та ногами по голові та інших частинах тіла. При цьому ОСОБА_8 стрибала колінами ОСОБА_14 по грудях;

Згідно висновку експерта №15 від 26.01.2021, механізм утворення тілесних ушкоджень на тілі потерпілого ОСОБА_14 може відповідати тим обставинам, на які вказав підозрюваний ОСОБА_7 під час проведення за його участю слідчого експерименту 02.12.2020;

Під час проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_6 (протокол проведення слідчого експерименту від 03.12.2020 та відеозапис його проведення) ОСОБА_6 відтворив обставини заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_14 ним особисто, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . При цьому вказав, що ОСОБА_8 , коли потерпілий лежав, вилізла на нього і стрибала ногами та колінами, а також била п`яткою в різні частини тулуба і голову;

Згідно висновку експерта №16 від 26.01.2021, механізм утворення тілесних ушкоджень на тілі потерпілого ОСОБА_14 може відповідати тим обставинам, на які вказав підозрюваний ОСОБА_6 під час проведення за його участю слідчого експерименту 03.12.2020;

З протоколів про результати здійснення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо-відеоконтроль місця від 11.02.2021 та аудіозаписів, вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підтвердили обставини заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_14 ними обома та ОСОБА_8 . При цьому ОСОБА_6 відмічав особливо активну роль ОСОБА_8 в побитті потерпілого, яка ногами стрибала по ньому, била п`ятками ніг по тілу і голові.

Відповідно до висновку експерта №741 від 12.12.2021 тіло потерпілого в момент нанесення йому тілесних ушкоджень з більшою вірогідністю, могло перебувати у горизонтальному положенні, хоча не виключена можливість отримання тілесних ушкоджень при перебуванні потерпілого і в вертикальному положенні. Виявлені тілесні ушкодження у потерпілого могли утворитися від ударів рук та ніг, а також під час стрибків по ньому.

Отже покази ОСОБА_7 та ОСОБА_6 під час слідчих експериментів, а також отримані в результаті проведення НСРД, про участь кожного з обвинувачених у нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_14 , а також про те, що під час побиття потерпілого ОСОБА_8 стрибала по лежачому ОСОБА_14 , підтверджуються висновками експертів. При цьому зазначені обвинуваченими обставини не могли бути наперед відомі іншим особам, крім учасників даної події.

Вищевказані докази спростовують доводи обвинувачених про непричетність ОСОБА_6 та ОСОБА_8 до вчиненого злочину, та що ОСОБА_8 не стрибала по потерпілому, не била його ногами та п`яткою.

Суд першої інстанції обгрунтовно критично оцінив покази обвинувачених наданих суду про те, що тілесні ушкодження потерпілому наносив лише ОСОБА_7 , а інші обвинувачені до цього не причетні.

Колегія суддів такі покази обвинувачених оцінює як намагання уникнути обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_8 відповідальності за вчинений злочин.

Матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що під час проведення слідчих експериментів за участі обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та в ході проведення НСРД, на обвинувачених чинився тиск фізичного або психологічного характеру.

Надані обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покази під час слідчих експериментів та в ході проведення НСРД узгоджуються з іншими дослідженими судом першої інстанції доказами, які доводять вину обвинувачених у вчиненому злочині.

Крім того, на думку колегії суддів, спосіб нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_14 , кількість та характер тілесних ушкоджень, наявність слідів крові в різних частинах будинку та на різних предметах, також спростовують покази обвинувачених про те, що тілесні ушкодження потерпілому наносив лише ОСОБА_7 , а ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не бачили і не знали, що ОСОБА_7 бив потерпілого в той момент коли вони відлучались.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини кримінального правопорушення, і висновок суду про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України ґрунтується на належних та допустимих доказах.

Покарання обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожному зокрема, призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ними злочину, особи обвинувачених, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених, суд визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Також суд врахував, що ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 не судимі, за місцем проживання характеризуються посередньо, як особи які зловживають алкоголем, офіційно не працюють.

Призначаючи покарання обвинуваченим суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що вказана в обвинувальному акті, пом`якшуюча покарання усіх обвинувачених обставина, як щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, не знайшла свого підтвердження, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 , вину в інкримінованому злочині визнав лише частвоко, обвинувачені ОСОБА_6 . ОСОБА_19 вини у вчиненні інкримінованого їм злочину не визнали, обвинувачені давали неправдиві покази з приводу обставин вчиненого.

Обгрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що не є обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 , зазначений в обвинувальному акті рецидив злочинів, оскільки його попередня судимість погашена.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до правильного висновку про призначення обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.121 КК України.

На думку колегії суддів таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та запобігання вчиненню ними нових злочинів.

З урахуванням викладеного не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_20 про те, що в порушення ст.66 КК України суд безпідставно не визнав обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 визнання вини та щире розкаяння у вчиненому.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_8 про те, що призначенні їй покарання суд не врахував, що вона має постійне місце проживання, має доньку, якій допомагає виховувати внуків, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не є особою антисоціальною та кримінальної спрямованості і не становить небезпеки для суспільства.

Зазначені обвинуваченою ОСОБА_8 обставини, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставин кримінального правопорушення, особи обвинуваченої, не є такими, які б давали суду можливість обрати відносно неї менш суворе покарання.

Про суспільну небезпеку обвинуваченої ОСОБА_8 свідчать обставини, характер та ступінь тяжкості вчиненого нею злочину.

Вирок суду є законним та справедливим і підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 01 листопада 2021 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: