У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженого заступником начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту,-
ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2020 року до прокуратури Закарпатської області надійшов рапорт працівника УСБУ в Закарпатської області про те, що на території Закарпатської області, невстановлені особи здійснюють незаконний видобуток корисних копалин загальнодержавного значення, що призводить до нанесення значних економічних збитків державі, негативно впливають на економічну ситуацію та стан об`єктів природно-заповідного фонду регіону. Відомості по даному факту внесені до ЄРДР за № 0000167, правова кваліфікація ч. 2 ст.240 КК України.

В подальшому до вказаного кримінального провадження постановами прокурора було приєднано кримінальні провадження №0000302 від 11.06.2020, правова кваліфікація ч.2 ст.364 КК України та №0000219 від 19.08.2021, правова кваліфікація ч.2 ст.367 КК України.

Із внесеного клопотання слідує, що що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», зареєстрований фізичною особою-підприємцем, та отримав свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи підприємця, і набув юридичний статус, який засвідчує право особи на заняття підприємницькою діяльністю, а саме: займатися самостійною, ініціативною, систематичною, на власний ризик господарською діяльністю, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
В подальшому ОСОБА_5 , маючи у відповідності до національного класифікатора України, види економічної діяльності, серед яких 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (основний); 49.42 Надання послуг перевезення речей (переїзду); 52.24 Транспортне оброблення вантажів; 23.70 Різання, оброблення та оздоблення декоративного та будівельного каменю, отримав у листопаді 2017 року, погоджений робочий проект: «Розчистка русла р. Тересва нижче автодорожнього мосту між смт. Тересва та с. Бедевля, Тячівського району, Закарпатської області» (далі Проект), розроблений ВКП «ЗакарпаттяВодПроект», Басейнового управління водних ресурсів річки Тиса, згідно завдання на проектування, відкоригованих матеріалах інженерно-геодезичних вишукувань, проведених БУВР Тиси ВКП «ЗакарпаттяВодПроект» та фондових матеріалів, метою якого, згідно п.1 Проекту, є розчистка русла від твердих наносів з метою створення стійкого в плані русла ріки задля збільшення пропускної спроможності р. Тересва в період підняття рівнів води загальною довжиною 1381 м. з метою стабілізації берегової лінії та зменшення дії розмиваючої сили водного потоку.
Також ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що йому надійшов лист №13608/03/10-18 від 18.07.2018 Державної служби геології та надр України про відмову у погодженні робочого проекту «Розчистка русла р. Тересва нижче автодорожнього мосту між смт. Тересва та с. Бедевля, Тячівського району, Закарпатської області», розуміючи що проведення розробки ґрунту під час проведення днопоглиблювальних робіт та його використання в подальшому у якості корисної копалини для будь яких потреб або можливої реалізації, передбачає отримання спеціального дозволу на користування надрами з урахуванням особливостей, передбачених статтями 19, 20, 23 Кодексу України про надра, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на особисте протиправне збагачення, під видом проведення робіт в межах с. Тересва та с. Бедевля, Закарпатської області, у порушення ст. ст. 50, 51 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.06.1991, ст. 86 Водного кодексу України, ст. 19 Кодексу України «Про надра» від 27.07.1994 року, ст. ст. 7, 9, 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 року, ст. ст. 31, 32 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 року, ст.ст. 2-5, 7, 9 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» від 03.05.2017 року, положень Постанови КМУ від 11.07.2007 року № 903 «Про авторський та технічний нагляд під час будівництва об`єкта архітектури», положень «Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи», затвердженого постановою КМУ від 11.05.2011 року №560, в період з кінця 2017 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) по грудень 2020 року здійснив незаконне видобування піщано-гравійної суміші, що відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення загальним об`ємом 8762 м/куб, за наступних обставин.
Так, починаючи з кінця 2017 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) фізична особа-підприємець ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, достовірно знаючи, що в нього відсутні дозвільні документи для користування надрами загальнодержавного значення, а саме: спеціальний дозвіл користування надрами, правовстановлюючий документ на земельну ділянку, дозвіл на зняття родючого шару, керуючись корисливим мотивом, який полягав у протиправному отриманні ним незаконних доходів, на підставі укладеного з Тячівським міжрайонним управлінням водного господарства договору про надання послуг, маючи у користуванні вантажну техніку та найману робочу силу, всупереч ч.2 ст.86 Водного кодексу України, якою передбачено, що місця і порядок проведення зазначених робіт визначаються відповідно до проектів, що погоджуються з обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства (крім робіт на землях, зайнятих морями, а також робіт, пов`язаних з будівництвом, облаштуванням та утриманням інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, огорож, прикордонних знаків, прикордонних просік, комунікацій), та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, розпочав виконання робіт по проекту «Розчистка русла р. Тересва нижче автодорожнього мосту між смт. Тересва та с. Бедевля, Тячівського району, Закарпатської області», тобто став незаконно добувати піщано-гравійну суміш, яка віднесена до корисних копалин загальнодержавного значення, з подальшим вивезенням та реалізацією вказаних корисних копалин.
Всього за період з кінця 2017 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) по грудень 2020 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 під час надання послуг розчистки русла р. Тересва в межах с. Тересва та с. Бедевля, Закарпатської області, незаконно здійснено видобуток корисних копалин загальнодержавного значення річкових наносів (піщано-гравійної суміші), об`ємом 8762 метрів кубічних, які реалізував різним суб`єктам господарської діяльності.
Унаслідок злочинних дій фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , що виразилось в умисному порушенні законодавства про використання та охорону надр, зокрема незаконного добування із русла р. Тересва в межах с. Тересва та с. Бедевля, корисних копалин загальнодержавного значення (піщано-гравійної суміші) об`ємом 8762 метрів кубічних, державним інтересам завдано збитків на суму 8 832 096 (вісім мільйонів вісімсот тридцять дві тисячі дев`яносто шість) гривень.
За таких обставин, 17.09.2021 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.240 КК України, тобто незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.
Згідно інформаційної довідки №282651095 від 03.11.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_5 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно отриманої відповіді з територіального сервісного центру МВС №2147 Регіонального сервісного центру МВС в Закарпатській області №31/7/7-67 від 20.10.2021 вбачається, що ОСОБА_6 є власником транспортних засобів «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 р. в. (дата реєстрації 31.01.2009); КАМАЗ 5511, д.н.з. НОМЕР_2 , 1992 р. в. (дата реєстрації 18.08.2007), ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_3 , 1997 р. в. (дата реєстрації 20.06.1997); причіпа ПР ПА 004, д.н.з. НОМЕР_4 , 2014 р. в. (дата реєстрації 27.12.2014); мотоциклу МХ 150V, д.н.з. НОМЕР_5 , 2008 р. в. (дата реєстрації 06.06.2012).

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, його протиправними діями, державним інтересам завдано збитків на суму 8 832 096 (вісім мільйонів вісімсот тридцять дві тисячі дев`яносто шість) гривень, а тому зважаючи на обґрунтованість підозри, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), слід накласти арешт на вищевказане майно належне останньому.

На підставі наведеного просив накласти арешт, шляхом заборони відчуження на рухоме майно належне ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_1 , а саме на: житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; транспортні засоби «Skoda Octavia», д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 р. в. (дата реєстрації 31.01.2009); КАМАЗ 5511, д.н.з. НОМЕР_2 , 1992 р. в. (дата реєстрації 18.08.2007), ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_3 , 1997 р. в. (дата реєстрації 20.06.1997); причіп ПР ПА 004, д.н.з. НОМЕР_4 , 2014 р. в. (дата реєстрації 27.12.2014); мотоцикл МХ 150V, д.н.з. НОМЕР_5 , 2008 р. в. (дата реєстрації 06.06.2012).

Слідчий на розгляд даного клопотання не з`явився. Однак, надав суду заяву, в якій просить розгляд даного подання провести за його відсутності.
Підозрюваний ОСОБА_5 на розгляд даного клопотання не з`явився, водночас від його захисника адвоката ОСОБА_7 надійшли до суду заперечення на клопотання, згідно яких просив у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовити з підстав необґрунтованості
Дослідивши матеріали клопотання приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України: арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як встановлено у судовому засіданні, ГУНП в Закарпатській області, здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000167, відомості про яке 10.04.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.240, ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 367 КК України.
У рамках даного кримінально провадження, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.240 КК України та ОСОБА_13 , ОСОБА_14 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.367 КК України.
Клопотання слідчого мотивоване тим, що з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), слід накласти арешт на вищевказане майно належне ОСОБА_5 .
Частиною 6 статті 170 КПК України, визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Разом з тим, клопотання не містить даних щодо заявлення цивільного позову у даному кримінальному провадженні № 0000167.
Крім того, слідчий суддя враховує, що слідчим не надано доказів вартості майна на яке він просить накласти арешт, у зв`язку з чим не можливо встановити чи є співмірною його вартість розміру шкоди,зазначеної у цивільному позові.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
З урахуванням наведеного слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні внесеного клопотання слідчого про арешт майна слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 175, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженого заступником начальника відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту, на майно, яке належить ОСОБА_5 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1