Справа № 216/5647/21
Провадження № 1-кп/216/957/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.09.2021 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000301 від 13 серпня 2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця хутора Красний Кут Октябрського району Ростовської області, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не працює, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених чч. 1, 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На початку серпня 2021 року ОСОБА_3 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Свято-Миколаївська», розташованій на вул. Свято-Миколаївській у Центрально-Міському районі м. Кривому Розі Дніпропетровської області, знайшов паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 30 жовтня 2017 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого зберігав його з метою підроблення та подальшого використання підробленого документа.

У подальшому, на початку серпня 2021 року ОСОБА_3 , знаходячись у парку імені Федора Мершавцева в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, маючи намір на підроблення офіційного документа, шляхом механічних маніпуляцій вклеїв на вказаний паспорт у формі ІD-картки за допомогою прозорої ліпкої стрічки поверх фотокартки ОСОБА_4 фотокартку з власним зображенням, спробувавши придати йому вигляд справжнього паспорта громадянина України.

Згідно з висновком експерта від 25 серпня 2021 року № СЕ-19/104-21/25873-ДД у паспорті громадянина України з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_1 , заповненому на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , замінена фотокартка власника: поверх первинного відцифрованого зображення особи чоловічої статі за допомогою липкої прозорої стрічки наклеєна нова кольорова фотокартка власника, ознак внесення змін до первинного змісту інших реквізитів даного паспорту не виявлено.

Таким чином, ОСОБА_3 умисно, діючи з метою його використання, знаходячись у парку імені Федора Мершавцева в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, підробив офіційний документ зазначений паспорт № НОМЕР_1 .

Крім того, 12 серпня 2021 року приблизно о 15.30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в сквері, розташованому біля будинку АДРЕСА_3 , діючи з метою уникнення відповідальності та введення в оману працівників поліції під час здійснення перевірки документів надав їм паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 30 жовтня 2017 року на ім`я ОСОБА_4 , в якому попередньо замінив фотокартку власника на фотокартку з власним зображенням відповідно до зазначеного вище висновку експерта.

Таким чином, 12 серпня 2021 року ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , умисно використав указаний завідомо підроблений паспорт громадянина України.

Отже, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358 КК України, за ознаками підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати й посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, та ч. 4 ст. 358 КК України, за ознаками використання завідомо підробленого документа.

Судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , отримавши копії матеріалів дізнання, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження за ч. 1 ст. 394 КПК України та подав до суду відповідну заяву про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка складена в присутності захисника ОСОБА_5 , тому сумнівів у добровільності та істинності його позиції в суду не виникло.

За встановлених обставин розгляд обвинувального акта здійснюється у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників судового провадження.

З огляду на наведене, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , останній беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені правильно та не оспорюються учасниками судового провадження, тому винуватість ОСОБА_3 за висунутим обвинуваченням доведена поза будь-яким розумним сумнівом.

Ураховуючи викладене, зазначені дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 358 КК України за ознаками підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати й посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, та за ч. 4 ст. 358 КК України за ознаками використання завідомо підробленого документа.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке має бути призначено обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до статей 50, 65 КК України виходить із меж, установлених у санкціях частин статті, що передбачає відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинені діяння, які згідно із ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальними проступками.

При цьому відповідно до матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працює (а.к.п. 31-33).

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, при призначенні покарання суд враховує фактичні обставини справи, характер і ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, мотиви, спосіб, обстановку та наслідки їх вчинення, ставлення обвинуваченого до скоєного, наведені дані про його особу, зокрема, вік, відсутність попередніх судимостей та офіційної роботи, наявність однієї пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин.

Ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в межах санкцій чч. 1, 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі та визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому, зважаючи на характер і ступінь тяжкості вчинених діянь, а також на перед і пост кримінальну поведінку останнього, який уперше притягується до кримінальної відповідальності, має зареєстроване й постійне місце проживання, беззаперечно визнає свою вину у вчиненні вказаних проступків та дійсно щиро кається, тобто наявність такої сукупності обставин, яка істотно знижує ступінь суспільної небезпеки обвинуваченого та із достатньою переконливістю свідчить про позитивну перебудову його свідомості й реальну можливість виправлення без відбування призначеного покарання, суд вважає за необхідне звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, але в умовах здійснення належного контролю за його поведінкою й виконанням покладених на нього судом обов`язків під час такого звільнення, а також застосуванням протягом іспитового строку соціально-виховних заходів, необхідних для його виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень у майбутньому.

За встановлених обставин суд вважає, що саме таке покарання буде справедливим та адекватним характеру вчинених діянь, їх небезпечності й даним про особу винного, а також необхідним і достатнім для того, щоб обвинувачений ОСОБА_3 належною поведінкою протягом іспитового строку довів своє виправлення.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави 1 372 грн 96 коп. документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта (а.к.п. 15).

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 і ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому таке покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 3 (три) місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 3 (три) місяці.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме:

- паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_1 (а.к.п. 20), - знищити;

- решту речових доказів залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1 372 (одну тисячу триста сімдесят дві) грн 96 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку учасниками судового провадження, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1