Ухвала

16 вересня 2021 року
м. Київ

справа № 755/1894/17
провадження № 51-3880 ск 19

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Київського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року щодо нього,

встановив:
Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2018 року

ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 травня 2019 року вказаний вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 листопада 2019 року ухвалу Київського апеляційного суду від 07 травня 2019 року щодо ОСОБА_4 скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Київський апеляційний суд 09 грудня 2020 року, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора, скасував вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16 травня 2018 року у частині призначеного покарання та ухвалив свій вирок, яким призначив ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Строк відбування покарання ухвалено рахувати з дня затримання

ОСОБА_4 на виконання вироку.

Зараховано у строк відбування покарання термін затримання ОСОБА_4 , як підозрюваного у вчиненні злочину, з 11 до 13 січня 2017 року та строк тримання під вартою з 13 січня до 13 квітня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Постановою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 09 червня 2021 року вирок Київського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року щодо

ОСОБА_4 залишено без зміни, а касаційну скаргу захисника

ОСОБА_5 в його інтересах без задоволення.

Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 08 липня 2021 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Київського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року щодо нього повернуто на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, у зв`язку із поданням касаційної скарги після завершення строку на касаційне оскарження та не порушення перед судом питання про поновлення цього строку.
Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17 серпня 2021 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Київського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року щодо нього повторно повернуто на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, у зв`язку із поданням касаційної скарги після завершення строку на касаційне оскарження та відсутністю підстав для його поновлення.
Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 28 серпня 2021 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Київського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року щодо нього втретє повернуто на підставі п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, у зв`язку із поданням касаційної скарги після завершення строку на касаційне оскарження та відсутністю підстав для його поновлення.
Засуджений ОСОБА_4 вчетверте звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження з метою повторного касаційного перегляду вироку Київського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року. В обґрунтування вказує, що є юридично не освіченим, а тому не знав як написати правильно касаційну скаргу.
Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку,що касаційну скаргу необхідно повернути засудженому виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Як слідує, зі змісту вироку апеляційного суду, вказаний вирок було проголошено у присутності засудженого, який на день його проголошення під вартою не тримався.
З урахуванням наведеного, початок перебігу строку на касаційне оскарження для засудженого рахується з моменту проголошення вироку апеляційного суду, та останнім днем такого строку, для засудженого ОСОБА_4 було 10 березня 2021 року, проте, з касаційною скаргою вперше звернувся 02 липня 2021 року, а цього разу 07 вересня 2021 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
За сталою практикою Верховного Суду, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Вирішуючи питання про поновлення строку на касаційне оскарження та надаючи оцінку поважності причин пропуску ОСОБА_4 вказаного строку колегія суддів виходить із того, що наведені причини пропуску строку на касаційне оскарження ухвалою від 17 серпня 2021 року вже були визнані неповажними. Інших об`єктивних обставин, які перешкодили йому своєчасно звернутися до Суду у касаційній скарзі не наведено, а тому відсутні підстави для поновлення вказано строку.

Суд вкотре наголошує, що із касаційними скаргами ОСОБА_4 розпочав звертатися лише після завершення касаційного розгляду з перегляду оскаржуваного вироку апеляційного суду, який здійснювався за касаційною скаргою його захисника ОСОБА_5 , засуджений був поінформований про наявність відкритого касаційного провадження, приймав участь у судовому засіданні Верховного Суду, будь-яких клопотань перед судом не заявляв, при цьому із власними касаційними скаргами почав звертатися, оскільки не погоджується із постановою Верховного Суду від 09 червня 2021 року, якоювирок Київського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року щодо нього залишено без зміни.
За таких обставин, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженому ОСОБА_4 , оскільки вона подана після закінчення строку касаційного оскарження та відсутні підстави для його поновлення.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Київського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року щодо нього, касаційну скаргу повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3