Справа № 446/1674/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1168/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2022 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження № 0000511 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 на вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 01.11.2021 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньо спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125 та ч.2 ст.125 КК України,

за участю: прокурора - ОСОБА_8 ,

встановила:
Захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу на вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11 листопада 2021 року, яким визнано ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1, 2 ст. 125 КК України, та призначено покарання :

за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;

за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Цивільний позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням - в розмірі 5000 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Захисник обвинуваченого просить в апеляційній скарзі змінити вирок в частині призначення покарання на більш м`яке покарання, застосувавши до обвинуваченого ст. 69 КК України.

Апелянт покликається, що при винесені вироку судом було порушено норми матеріального права. Між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 виник конфлікт в результаті якого ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, які він зафіксував в медичному закладі. При цьому ОСОБА_9 заявив ОСОБА_7 , що у разі сплати йому та ОСОБА_11 2000 доларів США вони у поліцію звертатися не будуть. Конфлікт відбувся між ОСОБА_12 , який не звернувся в поліцію, хоча також отримав тілесні ушкодження, та ОСОБА_9 і ОСОБА_11 , які підставлялися під удари, щоб отримати грошову компенсацію.

Апелянт зазначає, що обвинувачений вину визнав повністю, сприяв органам досудового розслідування у розкритті злочину і відповідно були судом встановлені пом`якшуючі обставини. Крім того апелянт наголошує, що у обвинуваченого на утриманні є малолітні діти і він позитивно характеризується по місцю проживання. Дані обставини є підставами для пом`якшення покарання обвинуваченому із застосуванням ст. 69 КК України. Таке клопотання заявлялося перед судом першої інстанції, але не було враховано і безпідставно відмовлено у задоволені клопотання.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 15.12.2019, близько 17.00 год. перебуваючи АДРЕСА_3 , під час раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_11 , маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс удар кулаком потерпілому ОСОБА_11 в ділянку лівого ока, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у виді синця у лівій навколо орбітальній ділянці, що відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Згідно висновку експерта № 74 від 23.12.2019 року - спричинені потерпілому ОСОБА_11 вищезазначене тілесне ушкодження за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив проступок, передбачений ч.1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Крім цього, ОСОБА_7 15.12.2019, близько 17.15 год. перебуваючи АДРЕСА_3 , під час раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_9 , маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс невстановлену кількість ударів руками та ногами у взутті в різні ділянки по тілу потерпілого ОСОБА_9 , спричинивши потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження: по одному синцю на вушних раковинах, одного садна на лівій верхній кінцівці, одного садна та одного синця на правій верхній кінцівці, двох саден та двох синців на лівій нижній кінцівці, синця на правій верхній кінцівці, двох саден та двох синців на правій нижній кінцівці, синця на правій нижній кінцівці, що відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Згідно висновку експерта №73 від 23.12.2019 року - спричинені потерпілому ОСОБА_9 вищезазначені тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив проступок, передбачений ч.2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Захисник ОСОБА_13 та його довіритель були належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції. Адвокат ОСОБА_13 скерував клопотання про розгляд справи у його відсутність, апеляційні вимоги підтримує в повному обсязі.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення без задоволення апеляційну скаргу захисника обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

При цьому, відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції належно враховано всі обставини, передбачені ст. 65 КК України та дотримано принципів призначення покарання.

Висновок суду першої інстанції, про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку суду кримінальних проступків, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Суд першої інстанції вірно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1, 2 ст. 125 КК України.

У суді апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції були належним чином досліджені обставини справи, які є в матеріалах кримінального провадження та, з врахуванням обставин вчинення проступків, визнання вини у скоєному обвинуваченим ОСОБА_7 та не визнання всієї суми цивільного позову, яка є завищеною, судовий розгляд проведено повно та всебічно щодо всіх фактичних обставин справи та обрано покарання в межах санкції статей обвинувачення.

На думку колегії суддів призначене обвинуваченому покарання у конкретному випадку не є надмірним за видом та розміром, а є виваженим, достатнім та необхідним для виправлення та перевиховання обвинуваченого, для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень чи проступків, відповідає принципам призначення покарання та меті покарання.

Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин.
Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду не спростовує. Підстав для застосування до обвинуваченого вимог ст. 69 КК України в суді апеляційної інстанції не встановлено.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства при розгляді даного кримінального провадження у суді першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок є законним, обґрунтованим, а призначене покарання відповідає особі обвинуваченого, відтак підстав для скасування чи зміни судового рішення не вбачається.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

постановила :
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 01 листопада 2021року відносно ОСОБА_7 , засудженого за скоєння кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч.2 ст. 125 КК України - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: