Справа № 569/1905/22
УХВАЛА

14 лютого 2022 рокум. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в м. Рівне клопотання старшого слідчого Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 (далі слідчий) погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 подане в рамках кримінального провадження № 0000243 від 30.01.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України (далі це ж кримінальне провадження) про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Досудове розслідування кримінального провадження розпочато за повідомленням ОСОБА_5 , про те, що 30.01.2022 по вул. Буковинська, буд.14, виявив відсутність свого автомобіля марки "AUDI моделі Q-7", д.н.з. НОМЕР_1 (далі цей же автомобіль), чорного кольору, якого залишив 29.01.2022, о 21:40 год. біля під`їзду № 2 в м. Рівне, по вул. Буковинській, буд.№14.

Слідчий у клопотанні вказує, що 30.01.2022, протоколом огляду місця події було оглянуто та вилучено майно - свідоцтво про реєстрацію т/з № НОМЕР_2 від автомобіля марки «AUDIQ-7», д.н.з. НОМЕР_1 та два ключі від замка запалювання двигуна автомобіля.

Згідно постанови від 31.01.2022 вищевказане майно визнані як речові докази.

Слідчий зазначає, що в ході супроводу кримінального провадження було встановлено, що викрадений автомобіль марки, застрахований страховою компанією СК «ТАС» на умовах страхування «Повне каско». Під час проведення оперативно розшукових заходів було встановлено, що власник вказаного автомобіля ОСОБА_5 ймовірно інсценував факт незаконного заволодіння свого власного транспортного засобу для можливого отримання грошових коштів від страхової компанії СК «ТАС».

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Покликаючись на наведене, що вилучене майно відповідає критеріям встановленим ст. 98 КПК України, слідчий вказує на необхідність у накладенні арешту на дане майно, з метою збереження його як речових доказів оскільки незастосування арешту може призвести до втрати чи пошкодження майна, знищення слідів вчинення кримінального правопорушення.

Також під час розслідування наявні підстави для призначення судової комплексної судової експертизи телекомунікаційних систем та судової трасологічної експертизи.

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання без його участі, просив клопотання задоволити.

ОСОБА_5 про день та час розгляду клопотання повідомлявся, але не з`явився. Його неявка не є перешкодою для розгляду клопотання про арешт майна, що відповідає положенню ч.1 ст. 172 КПК України.

За наявності заяви слідчого та неявки власника майна відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, обставини вчинення кримінального правопорушення, є необхідним накласти арешт що вилучено за вищевказаних обставин, як на майно, що відповідає критеріям встановленим ст. 98 КПК України, з метою збереження майна, як речових доказів у кримінальному провадженні, яким майно визнано постановою слідчого від 31.01.2022, оскільки незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати вказаного майна, у зв`язку з чим можуть настати наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст. 170, 171, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію т/з НОМЕР_2 від автомобіля марки «AUDIQ-7», д.н.з. НОМЕР_1 та два ключі від замка запалювання двигуна вказаного автомобіля, які було вилучено 30.01.2022 року у ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення можливості розпоряджатись будь-яким чином вказаним майном та використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1