печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання

18 жовтня 2021 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника адвоката - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадження Печерського районного суду м. Києва надійшов вказаний обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акту, вважаючи, наявними для цього всі підстави, відповідно до КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти призначення обвинувального акту в судове засідання та заявив письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, яке підтримане в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_6 , посилаючись на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, складений з грубим порушенням КПК України та направлений повторно, без усунення порушень, встановлених ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31.10.2018року, якою аналогічний обвинувальний акт було повернуто прокурору.

Прокурор заперечував проти повернення обвинувального акту, посилаючись на відповідність його вимогам ст. 291 КПК України.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, додатково вивчивши в нарадчій кімнаті обвинувальний акт, долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Згідно з п.13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт наряду з іншими реквізитами обов`язково має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.

Проте, як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить конкретного формулювання обвинувачення.

У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Пункти а), в) ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ЄКПЛ) встановлює: Кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право бути негайно та детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

У рішенні ЕСПЛ «Маттоціа проти Італії», від 25 липня 2000 р. зазначено: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

У рішенні ЄСПЛ, «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 р. суд зазначив, що «положення п.«а» ч. 3 ст. 6 ЄКПЛ необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та правової кваліфікації, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду».

Проте, в даному обвинувальному акті викладені лише зміст встановлених органом досудового розслідування фактичних обставини кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюються ОСОБА_6 й правова кваліфікація кримінального правопорушення, в якому підозрюється останні.

Такі відомості, у відповідності до ст. 277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру та ОСОБА_6 за цим процесуальним рішенням фактично є підозрюваними.

Так викладене в обвинувальному акті обвинувачення не містить конкретного викладу об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину (вина, мотив та мета, а також спосіб, час, місце, обстановка, засоби та знаряддя вчинення злочину) в якому обвинувачуються ОСОБА_6 , не конкретизовано у чому саме виразилося порушення ОСОБА_6 громадського порядку, що супроводжувалося особливою зухвалістю, зневажливе ставлення до оточуючих та нехтування їхніми правами, не конкретизовано кількість нанесених ударів правоохоронцям, характер із нанесення та особи потерпілої від його дій, а тому не може вважатися висунутим в порядку, встановленому КПК України.

Окрім того, кваліфікація злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 також викладена не конкретно, а саме не зрозуміло із застосування предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень він вчинив кримінальне правопорушення.

Також, в порушення вимог ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не зазначено наявність чи відсутність потерпілих.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України прокурором у відповідності до вимог кримінального процесуального закону не висунуто.

За таких обставин суд приходить до висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України та вважає за необхідне повернути означений акт прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 291, 293, 314 КПК України,

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Печерський районний суд м. Києва, протягом 7 днів з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1