№ провадження 1-кс/208/173/22
УХВАЛА
Іменем України

26 січня 2022 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське клопотання дізнавача СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 «про арешт майна» в межах кримінального провадження №0000573 від 30.11.2021 року за ч. 1 ст. 185 КК України, -

встановив:

Дізнавач СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді із вказаним погодженим з прокурором ОСОБА_4 клопотанням, в якому прохає накласти арешт на мобільний телефон «Iphone 8+» імеі: НОМЕР_1 , який вилучений у ОСОБА_5 ..

Своє клопотання дізнавач обґрунтовує тим, що 27.11.2021 близько 14:00 год., за адресою: м. Кам`янське, пр. Т. Шевченка 7, не встановлена особа, шляхом вільного доступу здійснила крадіжку мобільного телефону, та грошових коштів з банківської картки "ПриватБанк", які належить гр. ОСОБА_6 , чим завдала останній майнової шкоди.

За даним фактом 30.11.2021 року внесені відомості в ЄРДР за

№0000573 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

На підставі Ухвали слідчого судді Заводського районного суду
м. Дніпродзержинська від 24.01.2022 року, було проведено тимчасовий доступ до мобільного телефону «Iphone 8+» імеі: НОМЕР_1 котрий знаходився у володінні ОСОБА_5 , та вилучено до Кам`янського РУП.
Даний мобільний телефон має суттєве значення по кримінальному провадженню, як речовий доказ.
Підставами застосування арешту відносно вищенаведеного майна є те, що вилучені речі відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України, та є речовими доказами з підстав, наведених вище за текстом, та має доказове значення для встановлення фактичних обставин події кримінального правопорушення. Метою застосування арешту відносно вищенаведеного майна є запобігання можливості його приховування, знищення, пошкодження, псування, перетворення чи відчуження. За наведених обставин метою застосування арешту вищенаведеного майна є збереження речових доказів.
З метою забезпечення збереження зазначених речових доказів у органу досудового виникла необхідність у накладенні арешту на майно, тимчасово на час накладення арешту, позбавлення власника майна права на його відчуження, розпорядження, користування, для здійснення огляду мобільного телефону та проведення товарознавчої експертизи.

У судове засідання дізнавач СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області не з`явилась, надав слідчому судді клопотання про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, прохав клопотання про арешт майна задовольнити.

Прокурором до судового засідання подано заяву про проведення розгляду клопотання слідчого про арешт майна за відсутності прокурора, підтримав його за зазначеними в ньому підстав.

Власник майна неповнолітній ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_7 , подали заяву про згоду на накладення арешту на мобільний телефон, на час проведення його огляду та експертного дослідження щодо визначення його вартості.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, кримінального провадження, приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Так на підставі ухвали слідчого судді від 24 січня 2022 року, дізнавачем здійснено тимчасовий доступ до зазначеного мобільного телефону придбаного неповнолітнім ОСОБА_5 06 грудня 2021 року за власні кошти, за участі законного представника неповнолітнього, його мати ОСОБА_7 ..

Постановою дізнавача СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 24.01.2022 року визнано заявлений предмет мобільний телефон «Iphone 8+» імеі: НОМЕР_1 , - речовим доказом в межах даного провадження.

25.01.2022 року дізнавач за погодженням із прокурором звернувся із заявленим клопотанням до слідчого судді.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову (ч. 3 ст. 170 КПК України).

При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання надання накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи вимоги ст. 170 КПК України, та те, що підставою накладення арешту на речовий доказ є необхідність його збереження, проведення ряду процесуальних дій в межах кримінального провадження його огляд та експертне дослідження, а тому з метою його збереження, унеможливлення пошкодження та знищення, що може призвести до нівелювання доказової бази, клопотання є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 36, 131-132, 170-171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
Клопотання дізнавача задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон «Iphone 8+» імеі: НОМЕР_1 , вилучені 24 січня 2022 року у неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у присутності його законного представника ОСОБА_7 , тимчасово, на час накладення арешту, позбавив ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , права на відчуження та розпорядження, користування вказаним мобільним телефоном.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на дізнавача СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 ..

Роз`яснити учасникам кримінального провадження, що згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1