Справа № 331/4185/21
Провадження № 1-кп/331/521/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000479 від 29.06.2021 року, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Запорізької області Якимівського району, с. Петрівка, розлученого, який не має на утриманні малолітніх дітей, має середню-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,

І. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлено особі і визнане Судом доведеним.
28.06.2021 року приблизно о 10 годині 30 хвилин, гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у торгівельній залі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ФОП ОСОБА_6 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом та корисливим мотивом з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, шляхом вільного доступу з торгової полиці магазину намагався викрасти товар, сховавши його до лівого карману своїх шорт, а саме:
-бездротові сенсорні навушники «TW932» (код 62731), вартістю 329 грн. 00 копійок без урахування ПДВ.
Далі, ОСОБА_4 , не маючи наміру розрахуватись за вищевказаний товар, вийшов з торгового залу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » через касову зону, не розплатившись за вказаний товар, після чого попрямував до виходу з приміщення, утримуючи при собі вищевказане майно. Проте, довести свій умисел на таємне викрадення чужого майна до кінця останньому не вдалось, оскільки він був зупинений працівниками магазину ТМ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на виході з будівлі. Своїми діями ОСОБА_4 намагався завдати ФОП ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 329 грн. 00 коп. без ПДВ.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, який кваліфікується як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), під час якого особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

ІІ. Позиція потерпілого.
У судове засідання потерпілий не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, претензій матеріального та морального характеру не має, покарання просить призначити на розсуд суду. З огляду на те, що судом належним чином повідомлявся потерпілий про дату та час розгляду справи, з урахуванням думки учасників кримінального провадження, суд вважає за можливе розгляд кримінального провадження проводити без участі потерпілого.

ІІІ. Позиція сторони захисту.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, надав пояснення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Пояснив, що у першій половині дня 28 чеврня він зайшов із дружиною до магазину «Аврора», побачив навушники та вирішив їх викрасти, поклавши до кишені шорт, однак був зупинений із викраденими навушниками працівниками охорони магазину після проходження касової зони, та переданий працівникам поліцїі. У вчиненому розкаюється, зрозумів протиправність своїх дій, вказує що більше протиправних дій вчиняти ніколи не буде, розкаюєтсья.
Захисник не заперечував винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, однак при призначенні покарання просив врахувати матеріали, що характеризують обвинуваченого та призначити йому мінімальне покарання, передбачене санкцією статті у вигляді громадських робіт.

IV. Дослідженні докази.
На підставі положень ч. 3 ст.349 КПК України, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , думки обвинуваченого, який повідомив, що бажає закінчити судове слідство по справі без дослідження доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, думки прокурора, захисника, докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не досліджувалися. Судом роз`яснено обвинуваченому обмеження у праві на апеляційне оскарження вироку суду посилаючись на невизнання обставин, які не оспорювалися під час розгляду справи. Обвинувачений також підтвердив, що йому зрозуміло, що він обвинувачується у здійсненні крадіжки майна, що належить ФОП ОСОБА_6 , також підтвердив, що повністю розуміє наслідки своїх дій, повного визнання вини та відмови від дослідження усіх доказів по справі.
При обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор, захисник та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд ухвалив проводити розгляд справи відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість у вчинені інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю.

V. Кваліфікація дій обвинуваченого за законом України про кримінальну відповідальність
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 15 ч. 1 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), під час якого особа виконала усі дії, яка вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є проступком.

VІ. Призначення покарання.
При призначенні покарання, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який вину в скоєному визнав, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має місце реєстрації та проживання, розлучений, на утриманні малолітніх дітей не має, є особою раніше не судимою, також той факт, що викрадене майно було повернуто потерпілому у зв`язку із чим матеріальних збитків не було завдано, той факт, що викрадене майно повернуте власнику внаслідок обставин, які не залежали від волі обвинуваченого, характер і ступінь тяжкості суспільно небезпечного діяння, який закон відносить до проступків, однак є корисливим кримінальним правопорушенням.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до ст.66 КК України, судом встановлені наступні пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставини, - щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Суд також бере до уваги положення ч. 3 ст. 68 КК України, якими визначений порядок призначення покарання за незакінчений злочин.
Санкцією частини першої ст. 185 КК України передбачений широкий перелік покарань, які можуть бути призначені судом. Суд приходить до висновку, що застосування покарання у вигляді штрафу та виправних робіт не буде сприяти меті покарання, оскільки не зможе бути виконане, у зв`язку із тим, що обвинувачений не має постійного місця роботи. Таким чином, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у вигляді громадських робіт, оскільки інші види покарань, передбачені санкцією статті вважає занадто суворими.

Визначаючи строк громадських робіт, суд бере до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, характеристики обвинуваченого, думки сторін обвинувачення та захисту, суд вважає за можливе призначити розмір покарання у вигляді громадських робіт, передбачений загальною частиною КК України, а саме на строк 80 (вісімдесят) годин, що сприятиме перевихованню винного та попередженню вчинення ним нових правопорушень.

VІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.
Процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Клопотань щодо обрання, зміни чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження не надходило.
З цих підстав,
Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України,суд

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання вигляді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.
Речові докази:

-бездротові сенсорні навушники «TW932» білого кольору (код 62731), вартістю 329 грн. 00 копійок без урахування ПДВ залишити ФОП ОСОБА_6 за належністю;
-СD-R диск, на який поміщено відеозапис з камер відеоспостереження, встановлених у приміщенні ТМ «Аврора» залишити у матеріалах кримінального провадження № 0000479 від 29.06.2021 року.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1