Справа № 454/2376/19
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Сокаль 09.03.2022 року

Слідчий суддя Сокальського районного суду Львівської області ОСОБА_1 за участю :
секретаря ОСОБА_2

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в:

В суд надійшла скарга ОСОБА_3 в якій він просить суд скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0000387 від 24.11.2021р., направити назад справу для проведення належного досудового розслідування; визнати його потерпілим та зобов`язати орган досудового розслідування надати йому матеріали даного кримінального провадження з 2017р. по 2021 роки.

Скарга мотивована тим, що СВ ВП № 2 Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000387 від 01.06.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, розпочатому на підставі ухвали слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 30.05.2017, за фактом службового підроблення.

З початку досудового розслідування слідчим не проводить належним чином слідчих дій.

Крім, цього слідчим не допитано ОСОБА_3 як потерпілого, а лише як свідка, хоча відомості внесені в ЄРДР внесені саме за його заявою і саме його майном заволоділи, і саме йому заподіяно матеріальну шкоду.

Жодного процесуального документу за весь час досудового розслідування він не отримував.

Постановою від 24.11.2021р. закрито кримінального провадження №0000387, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Також, зазначає, що вищевказану постанову від 22.11.2021р. йому стало відомо 26.11.2021р. з відповіді на скаргу, тому 10 денний строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження встановлений ст.304 КПК України ним не пропущено.

Скаржник просив розгляд скарги проводити з його участю.

Однак, на усій території України введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", тому розгляд справ у судових засіданнях за участю сторін наразі не здійснюється.

Слідчий СВ ВП №2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області в судове засідання не прибув. Проте на адресу суду надав витребовувані матеріали кримінального провадження №0000387.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутності осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду справи на підставі наданих доказів.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободгарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обовязків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Статтею 26 КПК Українипередбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбаченихКПК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно витягу, 01.06.2017р. за заявою ОСОБА_3 до ЄРДР внесено відомості за №0000387 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України,

З досліджених матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_3 є свідком у даному кримінальному провадженні. Постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим вищевказане кримінальне провадження не містить.

Згідно ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Статтею 220 КПК України визначено порядок розгляду клопотань під час досудового розслідування та у такій йдеться про клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника, які слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Так, п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування можуть бути оскаржені, зокрема, рішення слідчого, прокурора про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

За результатами розгляду заяви про визнання особи потерпілою слідчий зобов`язаний вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки або винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

В той же час, суд не вбачає правових підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілим, оскільки процесуальним законом вирішення питань про визнання потерпілим під час досудового розслідування віднесено виключно до повноважень слідчого.

Разом з цим, згідно супровідного листа від 24.11.2021р. встановлено, що ОСОБА_3 повідомлено, що закрито кримінальне провадження №0000387 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.366 КК України та надіслано копію постанови від 06.01.2022р.

Так, згідно п. 3 ч.1ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

Стаття 304 КПК України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Таким чином, ОСОБА_3 слід поновити строк на подання скарги на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, оскільки такий пропущений з поважних причин.

Положенням ч. 2 ст.9КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобовязані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що помякшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За змістом ст.92КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК, зокрема і тих, які є підставою закриття кримінального провадження, покладається на слідчого або прокурора. Таке доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Сторона обвинувачення відповідно до ст.93КПК здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій і зокрема - отримання відомостей та висновків експертів, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до положень ст.94КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Дослідженими матеріалами кримінального провадження №0000387 від 01.06.2017 року, зокрема встановлено, що згідно ухвали слідчого судді Сокальського районного суду від 30.05.2017р. зобов`язано Сокальський ВП внести у ЄРДР відомості за заявою від 29.03.2017р. про вчинення злочину та розпочати досудове розслідування. 05.04.2017р. слідчим приймався висновок про припинення подальшого розгляду заяви ОСОБА_3 31.08.2017р. слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження, яку постановою прокурора від 27.04.2018р. скасовано. 29.12.2018р. слідчим повторно прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 366 КК України., яку ухвалою від 10.09.2020р. скасовано ухвалою слідчого судді.

Також, згідно постанови слідчого відділення поліції №2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 24.11.2021р. закрито кримінальне провадження, внесеного до ЄРДР за №0000387 від 01.06.2017р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.366 КК України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 305 КПК України, слідчий чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

Прокурор може самостійно скасувати рішення, що передбачене пунктами 3 та 10 частини першої статті 303 цього Кодексу і оскаржується в порядку, передбаченому частиною шостою статті 284 цього Кодексу, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

Із досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження №0000387 від 01.06.2017р., наданих на запит суду, вбачається, що слідчим було вчинено ряд процесуальних дій у кримінальному провадженні для встановлення обставин справи, зокрема: проведено допит свідка ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 ; скеровано запити, зокрема, в Галицький відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львів; 13.04.2012 року від Київського районного у місті Донецьку відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (колишня назва відділу Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Київського РУЮ у місті Донецьку), на адресу Галицького відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львів, надійшло свідоцтво про смерть на гр. ОСОБА_7 .

Згідно п.8 ч.2 ст.40 КПК України, слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених ст.284 цього Кодексу.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 5 ст.40КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні серед іншого підлягають доказуванню обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження.

Зі змісту ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження припиняється в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Таким чином на підставі наведеного, а також беручи до уваги ряд проведених слідчих дій слідчим ВП №2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області 24.11.2021р. було прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі ст. 110, п.2ч.1 ст.284 КПК України.

Надані докази і матеріали свідчать про те, що в кримінальному провадженні слідчим перевірено доводи заявника у повному обсязі, зібрані докази, що мають значення для кримінального провадження, з`ясовано та проаналізовано всі обставини, які б свідчили про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення.

Як свідчить позиція ЄСПЛ - у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Аналізуючи постанову про закриття кримінального провадження та матеріали кримінального провадження №0000387 від 01.06.2017, приходжу до висновку, що слідчий вчинив всі необхідні слідчі (розшукові) дії спрямовані на встановлення обставин кримінального провадження,

Суд не може прийняти до уваги незгоду скаржника з позицією слідчого, оскільки вона спростовується вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджується, тому оцінюючи критично, у сукупності з іншими доказами у справі доводи скаржника про передчасність закриття кримінального провадження, суд приходить до висновку про їх необґрунтованість, оскільки, доказів того, що слідчим не досліджено фактичних обставин справи скаржником не надано, а судом не встановлено, що доводи скаржника дають підстави для скасування постанови про закриття кримінального провадження та відновлення досудового слідства.

При таких обставинах суд вважає скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, у задоволенні вимог скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 9, 92 94, 110, 220, 303 - 307, 369, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_3 строк на подання скарги на рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

У задоволенні скарги ОСОБА_3 про визнання його потерпілим та про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 24.11.2021р. - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Львівського Апеляційного суду. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Слідчий суддя : ОСОБА_1