Справа 749/536/21
Номер провадження 1-кп/749/79/21
У Х В А Л А

09 вересня 2021 року м. Сновськ

Суддя Щорського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , розглянувши цивільний позов прокурора Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції України до ОСОБА_2 про стягнення шкоди у кримінальному провадженні № 0000039 по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кучинівка Щорського району Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 367 Кримінального кодексу України, сторони кримінального провадження: прокурор, обвинувачений, захисник обвинуваченого ОСОБА_3 , інші учасники кримінального провадження: потерпілий Державна екологічна інспекція України, -

В С Т А Н О В И В :

До Щорського районного суду Чернігівської області 06.09.2021 р. надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000039, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.07.2021 р., по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, з цивільним позовом прокурора Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції України до ОСОБА_2 про стягнення шкоди у розмірі 968651, 25 грн.

Вирішуючи питання про прийняття позову до провадження суд увагу на таке.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Оскільки порядку виключення дефектності процесуального статусу особи при пред`явленні цивільного позову (тобто виникненні процесуальних відносин) положення КПК України не передбачають взагалі, суд вважає за необхідне, виходячи з конституційної засади рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 129 Конституції України, перевірити процесуальний статус прокурора за правилами, передбаченими ЦПК України.
Це не суперечитиме такій засаді кримінального судочинства, як рівність перед законом і судом, передбаченій частиною 1 ст. 10 КПК України, оскільки суд матиме можливість продемонструвати учасникам кримінального провадження відсутність привілеїв у процесуальних правах особи, яка звертається з позовом, та відповідатиме засадам кримінального судочинства у вигляді верховенства права та законності.
Так відповідно до абз. 1, 2 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 р. № 1697-VII (далі - Закон № 1697) прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Згідно абз. 2 ч. 4 ст. 23 Закону № 1697 прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
За положеннями абз. 3 вказаної норми уразі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

З вищенаведеного вбачається, що прокурор як посадова особа державного правоохоронного органу з метою реалізації встановлених для цього органу конституційних функцій вправі звертатися до суду із позовною заявою про захист прав, свобод та інтересів громадянина чи держави, але не на загальних підставах, право на звернення за судовим захистом яких гарантовано кожному (стаття 55 Конституції України), а тільки тоді, коли для цього були виняткові умови, і на підставі визначеного законом порядку такого звернення.

Для представництва у суді інтересів держави прокурор за законом має визначити й описати не просто передумови спору, який потребує судового вирішення, а виокремити ті ознаки, за якими його можна віднести до виняткового випадку, повинен зазначити, що відбулося порушення або існує загроза порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Відповідно до статті 1311 Конституції України прокуратура здійснює: 1) підтримання публічного обвинувачення в суді; 2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку; 3) представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію про те, що представництво інтересів держави прокурором у суді не повинно мати за мету підміну суб`єкта виконання владних управлінських функцій, а спонукати до виконання у разі неналежного виконання таких функцій суб`єктом владних повноважень, якого представлятиме прокурор у суді.

Отже, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень у належний спосіб, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону, не здійснює захисту або робить це неналежно, або такий орган взагалі відсутній.

Консультативна рада європейських прокурорів (далі КРЄП), створена Комітетом міністрів Ради Європи 13 липня 2005 року, у Висновку № 3 (2008) «Про роль прокуратури за межами сфери кримінального права» наголосила, що держави, у яких прокурорські служби виконують функції за межами сфери кримінального права, мають забезпечувати реалізацію цих функцій згідно з такими, зокрема, принципами: діючи за межами сфери кримінального права, прокурори мають користуватися тими ж правами й обов`язками, що й будь-яка інша сторона, і не повинні мати привілейоване становище у ході судових проваджень (рівність сторін); обов`язок прокурорів обґрунтовувати свої дії та розкривати ці причини особам або інститутам, задіяним або зацікавленим у справі, має бути встановлений законом.

Як зазначено у позовній заяві, порушення інтересів держави полягає у заподіянні шкоди навколишньому природньому середовищу і стягненням шкоди такі інтереси будуть захищені.

При цьому, прокурор самостійно визначив суб`єкта владних повноважень, який зобов`язаний звернутися з відповідним позовом - Державну екологічну інспекцію України.

Обгрунтовуючи підстави для набуття процесуального статусу позивача, прокурор зазначив про таке: "Разом з тим, Держекоінспекцією з моменту пред`явлення претензій Сновському районному дочірньому агролісогосподарському спеціалізованому підприємству "Сновськрайагролісгосп" до цього часу не вжито заходів щодо стягнення з відповідача шкоди, заподіяної самовільною вирубкою дерев, що спричиняє порушення інтересів держави, у вигляді ненадходження коштів до спеціальних фондів державного та місцевих бюджетів".

З вказаного вбачається, що між Держекоінспекцією та Сновським РДАСП "Сновськрайагролісгосп" ведеться певна претензійна робота, з огляду на що суд позбавлений можливості стверджувати про бездіяльність уповноваженого органу.

При цьому, оскільки позов пред`явлено до ОСОБА_2 , який набув статусу підозрюваного 05.03.2021 р., враховуючи строки позовної давності у справах про відшкодування шкоди, суд не може зробити висновок, що відсутність ініціативи на подання позову Держекоінспекцією станом на дату звернення прокурора з цим позовом становить очевидну загрозу державним інтересам.

Більше того, прокурором не стверджується у позові, що він звертався до Державної екологічної інспекції України з відповідним повідомленням, як це передбачено положеннями ст. 23 Закону № 1697.

Таким чином, при поданні позовної заяви прокурором не було дотримано вимог, передбачених ч. 4 ст. 56 ЦПК України.

Цією нормою передбачена пряма вказівка на положення ст. 185 ЦПК України, згідно п. 4 ч. 4 якої заява повертається у випадках, коли відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. При цьому, суд не вбачає положень процесуального закону, які б дозволяли зробити висновок, що ч. 4 ст. 56 ЦПК України кореспондується з положеннями ст. ст. 175, 177 ЦПК України в якості можливості залишення заявленого позову без руху.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що цивільний позов підлягає поверненню прокурору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом частини 1 статті 353 ЦПК України ухвала про повернення заяви позивачеві (заявникові) може бути оскаржена окремо від рішення суду в апеляційному порядку.

Натомість, оскільки ухвала про повернення цивільного позову позивачеві не передбачена нормами КПК України взагалі, на думку суду, прямої заборони щодо її оскарження норми КПК України не містять.

В свою чергу, суд переконаний, що обмеження процесуальних прав сторін цивільного процесу, що триває в межах кримінального провадження, порівняно з правилами, встановленими ЦПК України для оскарження ухвал про повернення заяви позивачеві (заявникові), не є необхідним у демократичному суспільстві.

За таких обставин, на думку суду, ухвала про повернення цивільного позову може бути оскаржена в апеляційному порядку, виходячи з загальних засад кримінального провадження.

Керуючись ст. 128 КПК України, ст. ст. 56, 185 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Цивільний позов прокурора Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції України до ОСОБА_2 про стягнення шкоди у кримінальному провадженні № 0000039 повернути прокурору.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її постановлення шляхом подання апеляційної скарги через Щорський районний суд Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1