ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/28/22 Справа № 693/3/22 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1 Категорія: ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря за участю прокурора підозрюваний захисникОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Черкаси апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 06 січня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 , звернувся до суду з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, строком на 60 днів.
Ухвалою слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 06 січня 2022 року клопотання слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 задоволено.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 рахувати з 16 год. 00 хв. 03 січня 2021 року до 16 год. 00 хв. 03 березня 2022 року включно. Розмір застави не визначено для ОСОБА_6 у кримінальному провадженні згідно п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, вчинив кримінальне правопорушення та зник з місця ДТП, в результаті якої загинув молодий чоловік, тому обрання відносно нього будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.
Крім того, слідчий суддя зазначив, що вчинене діяння набуло значного суспільного резонансу та розголосу в національних засобах масової інформації, у зв`язку з чим суттєво збільшується необхідність ізоляції підозрюваного на час кримінального провадження для забезпечення його швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, а також безпеки його учасників, в тому числі і самого підозрюваного, а тому суд вважає за необхідне не визначати розмір застави у даному конкретному випадку.
В апеляційній скарзі захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 оспорюючи обґрунтованість ухвали слідчого судді, зазначає, що вона прийнята з порушенням норм законодавства.

Вважає, що до підозрюваного цілком можливо було б застосувати домашній арешт, не порушуючи норми КПК України. Обрання тримання під вартою без застосування застави щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину є занадто суворим запобіжним заходом.

Крім того, жодний ризик передбачений ст. 177 КПК України прокурором не доведений. Підозрюваному ОСОБА_6 не має сенсу переховуватися від органів досудового розслідування та перешкоджати кримінальному провадженні шляхом затягуванням досудового розслідування, яке може виразитися в нез`явленні до слідчого, прокурора, суду, так як він постійно проживає на території України в с. Цибулів, інколи виїжджає офіційно на заробітку в Польщу. Крім цього, підозрюваний розуміє, що при переховуванні він сам собі нашкодить, що може в подальшому призвести до отримання санкції у вигляді позбавлення волі. Однак, підозрюваний не має на меті уникати кримінальної відповідальності, так як свою причетність до ДТП визнає, однак вважає, що в обстановці, яка склалася він не мав можливості уникнути наїзду на пішохода, так як останній неочікувано різко вискочив на дорогу перед автомобілем.

Отже, сторона захисту вважає, що на даний час відсутні будь-які підстави застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 06.01.2022 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та ухвалити нову ухвалу обравши більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час з 22:00 до 06:00 год. з покладенням на останнього обов`язків передбачені КПК України.

20 січня 2022 року на адресу Черкаського апеляційного суду від захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 надійшло доповнення до апеляційної скарги від 10.01.2022 року на ухвалу Жашківського районного суду Черкаської області від 06.01.2022 року.

Захисник зазначає, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 стороною захисту було зазначено на процесуальні порушення, а саме затримання підозрюваного.

Проте, слідчий суддя Жашківського районного суду не врахував термін затримання ОСОБА_6 з 10 год. 40 хв. 03.01.2022 року, оскільки час фактичного затримання особи відрізняється від часу затримання, який відображений у протоколі.

Вказує, що в порушення п.5 ч. 1 ст. 184 КПК України в клопотанні прокурором не зазначено виклад обставин, на підставі яких він дійшов висновку про наявність ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Звертає увагу на те, що у судовому засіданні досліджено покази свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та потерпілої ОСОБА_12 (особи, які були свідками ДТП), які суттєво різняться між собою та без проведення додаткової перевірки не можуть бути покладені в основу обвинувачення ОСОБА_6 .

Крім того, стороною обвинувачення не надано жодного доказу вини останнього, не долучено навіть постанов про призначення експертиз.

Також, враховуючи, що ДТП, в наслідок якої загинула особа є неумисним злочином, слід враховувати також дії самого потерпілого, який відповідно до Правил дорожнього руху є також учасником руху, а тому має певні права та обов`язки.

В зв`язку з вищевказаним, ухвала слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 06.01.2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є такою, що не відповідає повноті судового розгляду, висновку суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, відділом розслідування злочинів у сфері транспортного СУ ГУНП в Черкаській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000002 від 03.01.2022 року за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2ст. 286 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.01.2022 року, близько 00 год. 15 хв., водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «Ford Fusion», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » та рухаючись по вул. Київська біля будинку № 26 в смт. Цибулів Уманського району Черкаської області, в напрямку від м. Монастирище до с. Івахни Уманського району, в темну пору доби, в порушення вимог п.п.2.3 б), 12.3 Правил дорожнього руху України, був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, виявивши пішохода, який рухався проїзною частиною в зустрічному напрямку, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_13 .
Після наїзду на ОСОБА_13 , ОСОБА_6 продовжив керування транспортним засобом, залишивши місце дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_13 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.
03.01.2022 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 04.01.2022 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Під час допиту в якості підозрюваного ОСОБА_6 від дачі будь-яких показань відмовився за станом здоров`я.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.06 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права. Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, які доведені сторонами кримінального провадження і які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності з наявними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог ч.1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до ч.1,2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 слідчий суддя вважав, що підозра ОСОБА_6 обґрунтована належними та допустимими доказами, що у сукупності з особистістю підозрюваного та доведеністю кількох з перелічених прокурором ризиків, свідчить про необхідність обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, без права застави.
Ризик переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній зник місця скоєння злочину, офіційно не працевлаштований, неповнолітніх дітей на утриманні не має, та, усвідомлюючи невідворотність реального покарання, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності за злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років.
Колегія суддів звертає увагу, що в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_6 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як тримання під вартою.
Що стосується ризику впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, то як правильно вказав в ухвалі слідчий суддя, даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваному ОСОБА_6 стали відомі анкетні дані потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, та перебуваючи на свободі може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. Крім того, на даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, встановити всіх осіб які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні, а тому існує реальний ризик того, що ОСОБА_6 перебуваючи на свободі, буде здійснювати вплив на останніх із метою надання неправдивих показань. Такими своїми діями підозрюваний перешкоджатиме кримінальному провадженню.
На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, зокрема вік, стан здоров`я, його соціальні зв`язки, сімейний стан, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризиків можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
Враховуючи характер вчиненого злочину, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки підозрюваного та може потягнути за собою настання негативних наслідків.
Твердження сторони захисту про відсутність ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 є необґрунтованими, оскільки наявність ризиків, передбачених кримінально процесуальним законом, перевірена слідчим суддею і вони дають підстави для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.
З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав, на даній стадії досудового розслідування, для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та суворість можливого покарання за вчинений злочин не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Дані, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник, не є такими, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.
Разом з цим, колегія суддів не погоджується з висновком слідчого судді про відмову у визначенні підозрюваному ОСОБА_6 розміру застави, оскільки такий висновок не повністю відповідає положенням пункту 2 частини 5 статті 182 КПК України, де зазначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Враховуючи обставини кримінального провадження, сімейний та майновий стан підозрюваного, інші дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про можливість визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_6 , яка зможе забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КК України у випадку внесення застави.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Ч. 4 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Враховуючи обставини та тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , наслідки від вчиненого злочину, особу підозрюваного, колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні можливо встановити заставу, встановлений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, з метою гарантування виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язку, передбачених кримінальним процесуальним законом, а саме заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що є необхідним та достатнім для виконання ним процесуальних обов`язків.
З огляду на те, що, згідно з ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції не вправі змінювати рішення слідчого судді, а може його тільки скасувати та постановити нову ухвалу.

В зв`язку з вищевикладеним колегія суддів приходить до висновку про існування підстав для часткового задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_8 , скасування ухвали слідчого судді як постановленої із істотним порушенням норм кримінального процесуального закону, із постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого, застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.
Керуючись ст.ст. 183,309, 405, 407, 419, 422 КПК України, Апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Жашківського районного суду Черкаської області від 06 січня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити частково.
Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Строк тримання під вартою рахувати з 03 січня 2022 року по 03 березня 2022 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 124050,00 гривень, яка може бути внесена як самими підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Черкаського апеляційного суду, реквізити якого знаходяться на офіційному веб-сайті Черкаського апеляційного суду.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 у разі внесення застави наступні обов`язки:
- прибувати на першу вимогу до слідчого, який здійснює досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, прокурора, суду;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілим та іншими підозрюваними у цьому ж кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі внесення застави у визначеному в цій ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Черкаського апеляційного суду, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в цій ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.
Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3