Справа № 991/7817/21
Провадження №11-сс/991/729/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2021 року місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:
головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянула в судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22.11.2021 про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Історія провадження
1.11.11.2021 адвокатом ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 направлено поштою до Харківського територіального управління Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ) заяву про вчинення суддею Самарського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених статтями 364, 366, 375 Кримінального кодексу України (далі КК). 12.11.2021 представником направлено електронною поштою до НАБУ заяву аналогічного змісту. Ці відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) внесені не були.
2.18.11.2021 заявник звернувся до слідчого судді Вищого антикорупційного суду із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР (далі скарга).
3.22.11.2021 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду (далі також ухвала слідчого судді) відмовлено в задоволенні скарги представника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 .
4.29.11.2021 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді (далі апеляційна скарга). Цього ж дня суддею-доповідачем призначено її апеляційний розгляд.
Зміст та мотиви оскаржуваної ухвали
5.Оскаржуваною ухвалою слідчого судді скаргу адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ залишено без задоволення.
6.Слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що: (1) у заяві про кримінальне правопорушення не наведено конкретних, відомих заявнику відомостей, що можуть свідчити про вчинення злочину, визначеного статтею 364 КК; (2) у ній також відсутні дані про завдання такими діями істотної шкоди або ж тяжких наслідків, що виражалися б у грошовому еквіваленті; (3) оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається; більше того, законом визначено можливість притягнення судді до дисциплінарної відповідальності у випадку вчинення дисциплінарного проступку, що здійснюється визначеним законом компетентним органом; (4) таке твердження узгоджується зі статтею 126 Конституції України, яка гарантує незалежність і недоторканність суддів, передбачає, що вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.
Вимоги і доводи апеляційної скарги
7.В апеляційній скарзі викладено прохання: (1) скасувати ухвалу слідчого судді та (2) постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу у повному обсязі.
8.Свої вимоги обґрунтовує наступним: (1) у заяві наведені фактичні дані щодо розгляду суддею матеріалів про адміністративне правопорушення, в яких містилися неточності (описки) у прізвищі правопорушника; зазначається, що в процесі такого розгляду були винесена постанова про привід, вручалась повістка також з допущеною помилкою у прізвищі, крім того у заяві про визнання вини особою, що притягалась до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_8 ) виконаний допис іншою особою щодо дати заяви; (2) наведені дії, на думку заявника, містять ознаки зловживання службовим становищем, службового підроблення та постановлення завідомо неправосудного судового рішення; (3) законом (зокрема, статтею 214 КПК) передбачено обов`язок слідчого, прокурора прийняти заяву про злочин і зареєструвати її, будь-яка відмова не допускається; (4) вказаний обов`язок слідчого, прокурора за частиною 1 статті 214 КПК невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР не вимагає оцінки ним такої заяви на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР (пункт 1.1. Узагальнення Лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» від 09.11.2012 № 1640/0/4-12); (5) апелянт не погоджується із висновками слідчого судді, що норми КПК передбачають наявність яких би то не було критеріїв для оцінки змісту заяви про кримінальне правопорушення та що існують такі заяви, які можуть бути не внесені до ЄРДР.
Позиції учасників провадження
9.Учасники судового провадження в судове засідання не прибули та не надали Суду свої позиції щодо апеляційної скарги. Враховуючи, що такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, то їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду (частина 4 статті 405 КПК).
Оцінка та мотиви Суду
10.Для вирішення апеляційної скарги по суті Суд має розглянути такі питання: (1) чи передбачає закон необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення (а не про щось інше); якщо так, то (2) чи підлягають відомості заяви про вчинене кримінальне правопорушення внесенню до ЄРДР.
Чи передбачає закон необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення?
11.Суд погоджується з висновками слідчого судді стосовно того, що є законодавчі підстави для висновку про необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.
12.Зазначена правова позиція є усталеною у практиці Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду (наприклад, ухвали: від 02.09.2020 у справі № 991/6129/20, від 29.09.2020 у справі № 991/7770/20, від 30.09.2020 у справі № 760/10571/19, від 23.11.2020 у справі № 991/9397/20, від 23.11.2020 у справі № 991/9399/20, від 11.01.2021 у справі № 991/10390/20, від 16.01.2021 у справі № 991/8047/20, від 02.02.2021 у справі № 991/106/21, від 04.03.2021 у справі № 991/672/21, від 04.03.2021 у справі № 991/664/21, від 24.03.2021 у справі № 991/1653/21, від 14.04.2021 у справі № 991/2279/21, від 27.05.2021 у справі № 991/2500/21, від 02.06.2021 у справі № 991/3403/21, від 20.10.2021 у справі № 991/6646/21 тощо).
13.Відносно доводів апелянта щодо цитованих уривків з узагальнення ВССУ практики розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 (далі також узагальнення чи узагальнення ВССУ), Суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.
14.Зміст цитованих уривків з узагальнення ВССУ свідчить про відображення в самих узагальненнях ВССУ різних підходів, які на той час склалися в судовій практиці щодо застосування статті 214 КПК. Так, станом на момент публікації зазначеного узагальнення (початок 2017 року) ВССУ було фактично констатовано складність і неоднозначність судової практики, що склалася з питань «правової оцінки заяви чи повідомлення на предмет обґрунтованості викладених у них відомостей, що свідчать саме про кримінальне правопорушення».
15.Цитований апелянтом висновок узагальнення «обов`язок слідчого, прокурора за частиною 1 статті 214 КПК невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР не вимагає оцінки ним такої заяви на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР» свідчить про те, що правова оцінка заяви про кримінальне правопорушення не може бути надто детальною (щодо кожної з ознак складу кримінального правопорушення) з урахуванням початкового етапу дослідження події імовірного кримінального правопорушення та обмеженістю правових можливостей щодо не тільки пізнання тих чи інших обставин, але й можливості детального обґрунтування наявності повного складу кримінального правопорушення, що характерно для підсумкових рішень у кримінальному провадженні (винесення вироку чи закриття кримінального провадження).
16.Потреба забезпечити єдине застосування закону не має призводити до негнучкості та неналежних обмежень у розвитку права і не повинна загрожувати незалежності суддів. Забезпечення єдиного та послідовного застосування законів, а також заохочення розвитку права через судову практику є, у першу чергу, повноваженням верховного суду (положення d, e розділу «Основні висновки та рекомендації» Висновку Консультативної ради європейських суддів № 20 (2017)).
17.Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (частина 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
18.У цьому контексті Суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, який у своїх постановах наголосив на такому: (1) «... якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин ...» (постанова від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18); (2) «… слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР» (постанова від 30.09.2021 у справі № 556/450/18).
19.Такий висновок відповідає і рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_9 від 17.06.2020, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».
20.Суд враховує у цьому випадку наведені вище висновки Верховного Суду і Конституційного Суду України та не вбачає підстав відхилятися від усталеної практики Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду щодо застосування статті 214 КПК.
21.Суд також звертає увагу, що констатація того, що заява (повідомлення) про кримінальне правопорушення містить відомості саме про кримінальне правопорушення має базуватись не на детальному аналізі наявності чи відсутності кожної з ознак складу злочину, про який йдеться у заяві. Так, якщо зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що (1) обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу; (2) у силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, (3) існують обставини, в силу яких передбачений законом механізм притягнення до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення, не може бути застосований за відсутності відомостей з інших джерел, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.
22.Також, Суд зазначає, що вимагати від заявника на етапі ініціювання кримінального провадження надання доказів (у розумінні цього терміну за КПК) неможливо. У той же час, у розпорядженні заявника, з огляду на обставини сприйняття ним події імовірного кримінального правопорушення, можуть бути речі, документи, інформація про очевидців тощо, які можуть підтверджувати ті чи інші факти, та у подальшому (після ініціювання кримінального провадження) можуть стати джерелами відповідних доказів. Непредставлення їх (недодання до заяви про кримінальне правопорушення) з урахуванням обставин, викладених у заяві, в окремих випадках може свідчити про зловживання особою правом на звернення із заявою (повідомленням) про кримінальне правопорушення, або ж про уявний характер самої події кримінального правопорушення.
23.Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв викладених у пункті 21 цієї ухвали.
Чи підлягають відомості заяви адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення внесенню до ЄРДР?
24.Розглядаючи скаргу адвоката ОСОБА_5 щодо бездіяльності уповноважених осіб НАБУ стосовно поданої нею 11.11.2021 заяви про кримінальне правопорушення, слідчий суддя дійшов обґрунтованих висновків щодо відсутності в заяві достатніх об`єктивних даних, які б свідчили про те, що описані в ній події свідчать, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення.
25.Наведені у заяві про кримінальне правопорушення та скарзі слідчому судді обставини, а саме аналіз заявником прийнятого суддею рішення у справі про адміністративне правопорушення № 206/646/21 (постанова судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 від 28.04.2021) на підставі відповідних матеріалів на предмет його обґрунтованості, належного мотивування, відповідності висновків суду матеріалам справи, можливі маніпуляції із часом розгляду справи тощо, свідчать про: (1) незгоду заявника з таким рішенням; (2) імовірність існування підстав для його скасування в установленому законом порядку (апеляційне оскарження); (3) можливу наявність складу дисциплінарного проступку у діях судді.
26.У той же час, в ньому не наведено жодних фактичних даних щодо того, що прийняте судове рішення було упередженим, неправосудним саме через прийняття (обіцянки прийняття) неправомірної вигоди та всупереч інтересам служби, не базувалось на матеріалах справи, що у сукупності могло б вказувати на ознаки кримінального правопорушення в діях судді ОСОБА_7 . Саме такі обставини відрізняють правомірну діяльність судді з вчинення правосуддя від кримінально караної поведінки, яка може бути кваліфікована за статтею 364 КК.
27.Так, надані апелянтом відомості (разом з доданими матеріалами) не свідчать про те, що: (1) постановленим судовим рішенням завдано істотну шкоду (суддею вирішено накласти на нього адміністративне стягнення на користь держави у виді штрафу у розмірі 51,00 грн та стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 454,00 грн); (2) заява про визнання ОСОБА_6 вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення складалася не ним, а іншою невідомою особою і є недостовірною; (3) апелянтом вживалися заходи до апеляційного оскарження судового рішення, з яким він не згоден, чи до притягнення судді до дисциплінарної відповідальності. Ініціювання ж кримінального переслідування судді не може слугувати механізмом для позапроцесуального оскарження рішення суду в конкретній справі, яке не задовольняє особу.
28.Крім того, колегія суддів враховує, що: (1) статтю 375 КК (на яку вказує заявник в прохальній частині заяви про кримінальне правопорушення) визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 7- р/2020 від 11.06.2020 (тобто ще до постановлення «спірного» судового рішення); (2) кримінальне правопорушення, передбачене статтею 366 КК, не належить до корупційних (стаття 45 КК, стаття 33-1 КПК), отже скарга адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ в частині невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 366 КК, є непідсудною Вищому антикорупційному суду. Порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (пункт 6 частини 1 статті 412 КПК).
29.Зазначені у заяві адвоката ОСОБА_5 обставини не можуть свідчити про те, що існує ймовірність вчинення кримінального правопорушення, підсудного Вищому антикорупційному суду, і що описані в ньому факти потребують перевірки засобами кримінального процесу. Таким чином, відомості заяви адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 не підлягають внесенню до ЄРДР.
Висновки Суду за результатами розгляду апеляційної скарги
30.За наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити ухвалу без змін.
31.Суд прийшов до висновку, що слідчим суддею були правильно встановлені фактичні обставини справи та надана їм відповідна правова оцінка на підставі наявних матеріалів.
32.З огляду на вищевикладене Суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги адвоката ОСОБА_5 слід відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.
33.Керуючись статтями 2, 214, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК, статтею 11 КК, колегія суддів постановила:
1.Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
2.Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22.11.2021 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3