справа № 462/398/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2022 року м. Львів

Залізничний районний суд м.Львова в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000552 про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Великий Ходачків Козівського району (на даний час Тернопільського району) Тернопільської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого на АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

встановив:

ОСОБА_2 26.12.2021 року приблизно о 12.20 год. під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи у міжнародному аеропорті «Львів» ім. Данила Галицького, що знаходиться на вул. Любінська, 168 у м. Львові, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, маючи умисел на використання завідомо підробленого документа на підприємстві в Республіці Італія, де він офіційно працює, та з метою звільнення від обов`язку перебування на самоізоляції з метою запобігання поширенню COVID-19 та зменшення кількості хворих з тяжким перебігом COVID-19, порушуючи вимоги підпункту 3 пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» зі змінами та доповненнями, Правил санітарної охорони території України затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 893 від 22.08.2011 року, а також додатку № 5 до цих Правил, як підставу звільнення від обов`язку перебування на самоізоляції з метою запобігання поширенню COVID-19 та зменшенні кількості хворих з тяжким перебігом COVID-19 на території України надав працівникам Державної прикордонної служби України завідомо підроблений документ, а саме міжнародне свідоцтво про вакцинацію профілактику коронавірусної хвороби COVID-19, видане на його ім`я, яке посвідчене лікарем Комунального підприємства «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради ОСОБА_3 , за який він заплатив невстановленій особі грошові кошти в сумі 50 євро, достовірно знаючи, що він не проходив установленої законом процедури отримання такого документа та, що таке є підробленим, чим використав завідомо підроблений документ.
Прокурор звернувся до суду зі клопотанням про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акта долучено заяву щодо визнання своєї винуватості, згідно якої обвинувачений ОСОБА_2 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та погодився на розгляд обвинувального акта в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без виклику учасників судового провадження.
На підставі ст. 302, 381, 382 КПК України суд здійснює розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження. Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов переконання, що вина ОСОБА_2 доведена повністю, його дії стороною обвинувачення кваліфіковано вірно за ч.4 ст.358 КК України, так як обвинувачений використав завідомо підроблений документ.
При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок, та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації кримінальних правопорушень (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного кримінального правопорушення та обставин його вчинення.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_2 , є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, вчиненим умисно; особу винного, який не судимий (матеріали кримінального провадження, арк.35), на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває (матеріали кримінального провадження, арк. 38), згідно наданої характеристики за місцем реєстрації негативних характеризуючих даних відносно нього не встановлено (матеріали кримінального провадження, арк.40).
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, у виді штрафу в межах санкції ч.4 ст.358 КК України.
На підставі ч.9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Враховуючи, що у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 30.12.2021 року було накладено арешт на речовий доказ свідоцтво про вакцинацію на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого лікарем-клініцистом КП «Волинська обласна лікарня» Волинської обласної ради м. Луцька ОСОБА_3 (матеріали кримінального провадження, т.1, а.с.20-21), а згідно з ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, тому накладений арешт слід скасувати, а вказане майно залишити в матеріалах провадження.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З огляду на зазначене, із обвинуваченого ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 1372,96 грн. за проведення Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС судово-технічної експертизи документів № СЕ-19/114-21/23150-ДД від 06.01.2022 року.

Підстав, передбачених ст.176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.
Керуючись ст. 100, 124, 174, 368-371, 373, 374, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
Речовий доказ міжнародне свідоцтво про вакцинацію на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого лікарем-клініцистом КП «Волинська обласна лікарня» Волинської обласної ради м. Луцька ОСОБА_3 (матеріли кримінального провадження, т.1, а.с. 34) залишити в матеріалах кримінального провадження, скасувавши арешт на таке, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 30.12.2021 року.

Витрати на залучення експерта в розмірі 1372,96 грн. відшкодувати за рахунок обвинуваченого ОСОБА_2 на користь держави.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1