Житомирський апеляційний суд
Справа №296/312/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 25 січня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_6 ,

встановила:

Слідчим управлінням ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000297 від 06.11.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209 КК України

13.01.2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209 КК України.

18.02.2022 року слідчий СУ ГУНП в Житомирській області звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив обрати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту терміном на два місяці.

Згідно оскаржуваної ухвали, слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосував до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання поклавши на нього обов`язки передбачені п. 1, 2,3 ч.5 ст. 194 КПК України на строк до 13.03.2022 року.

Слідчий суддя дійшов висновку, оскільки слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209 КК України, однак слідчим на підставі доказів, долучених до клопотання, не доведено наявність ризиків та недостатність застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, підстави для задоволення клопотання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відсутні.
Приймаючи до уваги те, що підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, наявність офіційного постійного місця проживання, врахувавши, що підозрюваний є єдиним працюючим у сім`ї, слідчий суддя вважав за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 вважає, що ухвала суду є не законною, не обґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На його думку, поза увагою суду залишилось те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, санкція якого передбачає позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, що відповідно до ч. 4 ст. 12 та примітки до ст. 45 КК України, відноситься до категорії корупційних особливо тяжких злочинів.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення захисника та підозрюваного на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 179 КПК особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення).

Прийняте рішення про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_6 слідчий суддя обґрунтував тим, що належна процесуальна поведінка підозрюваного може бути забезпечена застосуванням більш м`якого запобіжного заходу особистим зобов`язанням, оскільки орган досудового розслідування не зміг довести суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Слідчий суддя відмовляючи слідчому у задоволенні клопотання про обрання ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не в повній мірі врахував положення вказаної норми закону, зосередився виключно на позитивних даних про особу підозрюваного не врахувавши серйозність підозри, обставини вчинення кримінальних правопорушень згідно з підозрою, суворість покарання, яке може загрожувати ОСОБА_6 , якщо його вину буде доведено .

Разом з тим, з доказів долучених до клопотання слідчого та досліджених в суді першої інстанції вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209 КК України.

ОСОБА_6 , поміж іншого, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином та за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, це кримінальне правопорушення відноситься до категорії корупційних.

Крім того, злочини у вчиненні, яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 кваліфікується як вчинене організованою групою осіб.

Колегія суддів зважає і на те, що при розгляді питання щодо обрання чи продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Колегія суддів враховує, що у разі застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, контроль за його виконанням покладається на органи внутрішніх справ, що в свою чергу є більш ефективним заходом забезпечення кримінального провадження ніж запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, яке на погляд колегії суддів на час прийняття слідчим суддею рішення було недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які є доведеними.

Тому за таких обставин, колегія суддів вважає, що на даний час є необхідність в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 такого запобіжного заходу кримінального провадження як домашній арешт.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що ОСОБА_6 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має сім`ю, офіційне місце роботи, постійне місце проживання, є єдиним працюючим у сім`ї, а тому колегія суддів частково задовольняє апеляційну скаргу прокурора, скасовує ухвалу слідчого судді та постановляє нову ухвалу, якою обирає ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло в нічний час.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 25 січня 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_6 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування до 13 березня 2022 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:
- заборонити залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступної доби на строк до 13 березня 2022 року;
- прибувати до слідчого, прокурора за першим викликом та до суду за кожною вимогою;
- утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до УМВС України в Житомирській області при наявності свій паспорт для виїзду за кордон.

Контроль за виконання домашнього арешту здійснює СУ ГУНП в Житомирській області.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: