У Х В А Л А
03 листопада 2021 року м. Зміїв Зміївський районний суд Харківської області в складі:
судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника начальника Чугуївського районного відділу № 2 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 січня 2021 року,
Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 січня 2021 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до обмеження волі на строк 1 рік, в силу ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.
18.10.2021 заступник начальника Чугуївського районного відділу № 2 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про скасування звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 січня 2021 року.
На підставі викладеного, заступник начальника відділу пробації вважає, що засуджений ухиляється від відбування покарання з випробуванням, про його антисоціальну спрямованість, вперте небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання.
Представник Зміївського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Прокурор ОСОБА_3 наполягала на задоволенні клопотання.
У відповідності до ч. ч. 3, 5 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу. У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
ЄСПЛ у справі «Лазаренко та інші проти України» постановив, що національними судами було порушено п. 1 ст. 6 конвенції, де визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Крім того, у цьому рішенні, ЄСПЛ виходив з того, що національне законодавство України містить спеціальні норми щодо забезпечення інформування сторін процесу про ключові процесуальні дії і дотримання таким чином принципу рівності сторін та зберігання відповідної інформації, оскільки загальна концепція справедливого судового розгляду охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу.
Практика Європейського суду з прав людини, у своїх рішеннях, вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року зазначено, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження".
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду клопотання за відсутності засудженого.
Дослідивши матеріали особової справи стосовно ОСОБА_5 , суд дійшов наступного:
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.ї
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 8 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно вимог ч. 2 ст. 78 КК України та роз`яснень п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Відповідно до підпунктів 5.3, 5.4 пункту 5 розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України від 19.12.2003 за № 270/1560 (далі - Інструкція), якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами), то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.
Невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом.
Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду.
З подання та матеріалів особової справи вбачається, що 19.04.2021 на виконання уповноваженого органу з питань пробації надійшла копія вироку стосовно ОСОБА_5 (а. 1-4 особової справи).
Засудженому ОСОБА_5 були роз`яснені порядок та умови відбування покарання з випробуванням, а також наслідки щодо їх невиконання, про що засуджена надала підписку (а. 12 особової справи).
Постановою від 05.05.2021 засудженому ОСОБА_5 було встановлено дні явки на реєстрацію перший та третій вівторок кожного місяця (а. 14 особової справи)
Із листа реєстрації вбачається, що ОСОБА_5 допустив неявку на реєстрацію 17.08.2021, 05.10.2021 (а. 15 особової справи)
Відповідно до оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, становить високий рівень (а. 18-25 особової справи)
З довідки Слобожанської селищної ради вбачається, що ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На протязі всього часу проживання скарг не надходило (а.с. 34 особової справи)
З інформації судді Фрунзенського районного суду м. харкова вбачається, що в провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України (а. 39 особової справи)
Таким чином, судом встановлено, що поведінка ОСОБА_5 свідчить про небажання останнього стати на шлях виправлення.
ОСОБА_5 обізнаний про те, що в Чугуївському районному відділі № 2 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області перебуває на виконанні вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 січня 2021 року, письмово попереджений про те, що у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків, уповноважений орган з питань пробації може надіслати до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного судом покарання, однак не виконав обов`язків, покладених на нього судом та вчинив нове кримінальне правопорушення.
Згідно з положеннями ст. 166 КВК України, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.
За таких обставин, подання заступника начальника Чугуївського районного відділу № 2 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_4 про скасування звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання, призначеного вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 січня 2021 року є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ч. 2 ст. 78 КК України, п. 8 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд,-
Клопотання заступника начальника Чугуївського районного відділу № 2 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 січня 2021 року - задовольнити.
Скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 січня 2021 року за ч. 1 ст. 185 КК України, у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
Початок відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання.
Після затримання ОСОБА_5 направити до Державної установи "Харківський слідчий ізолятор".
Ухвалу направити для виконання до ВП № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено 03.11.2021.
Суддя: