печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2021 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

слідчого: не з`явився,

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши клопотання Старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування військових кримінальних правопорушень Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000959 від 30.11.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування військових кримінальних правопорушень Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 за погодженням з Прокурором у кримінальному провадженні прокурора другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочин у сфері оборонно-промислового комплексу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, на частку у квартирі АДРЕСА_1 (договір купівлі-продажу, посвідчений 24.10.1997 року).

В обгрунтування клопотання слідчий зазначає, що Слідчими Управління з досудового розслідування військових кримінальних правопорушень Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000959 від 30.11.2020 року, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 146-1, а ОСОБА_6 ще додатково за ч. 1 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період з 28.09.2020 року по 30.09.2020 року, точну дату в ході досудового слідства не встановлено, співробітниками відділу контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки Управління Служби безпеки України в Сумській області (далі - ВКІБ УСБУ в Сумській області), а також Департаменту контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки Служби безпеки України (далі - ДКІБ СБ України), встановлено місцезнаходження і адресу проживання громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 , який знаходився у міжнародному розшуку.

Маючи всі підстави вважати, що ОСОБА_8 володіє значними грошовими коштами (заощадженнями), старший оперуповноважений 3 відділу 1 управління ДКІБ СБ України ОСОБА_6 вирішив використати власні службові повноваження з метою заволодіння грошовими коштами та матеріальними цінностями ОСОБА_8 та з цією метою у період з 28.09.2020 року по 30.09.2020 року, точну дату у ході досудового слідства не встановлено, у м. Києві вступив в злочинну змову із своїм керівником - заступником начальника 1 управління ДКІБ СБ України ОСОБА_5 , а також із начальником ВКІБ УСБУ в Сумській області ОСОБА_7 та невстановленими на даний час співробітниками Служби безпеки України, зокрема, з числа керівного складу (далі співучасники), направлену на заволодіння чужим майном шляхом використання власні службові повноваження, з якими домовився про спільне вчинення злочину, тобто узгодив об`єкт злочину, його характер, місце, час, спосіб вчинення, змісту виконуваних функцій тощо.

01.10.2020 року близько 14 год. 42 хв. ОСОБА_6 діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з вказаними співучасниками, перебуваючи біля приміщення закладу ПАБ, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , явно виходячи за межі наданих йому прав і повноважень, у порушення вимог ст.ст. 208, 582, 214 КПК України, п. 3 ст. 24 Закону України «Про Службу безпеки України», за відсутності правових підстав для розшуку та затримання ОСОБА_8 за вчинення будь-якого кримінального правопорушення, розслідування яких віднесено законодавством до компетенції Служби безпеки України, застосували до останнього грубу фізичну силу і спеціальні засоби (кайданки), після чого заштовхали його проти його волі до салону службового автомобіля марки «Volkswagen», де силоміць утримували його всупереч його бажання за плечі та руки, поставивши попередньо на коліна, тобто вчини дії, які ніхто не має права виконувати. Продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, ОСОБА_6 діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з вказаними співучасниками відкрито заволодів ключами від квартири АДРЕСА_3 , а також мобільними телефонами «IPhone XR» і «IPhone 8», що належали ОСОБА_8 , при цьому застосовуючи до останнього фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я.

Надалі, приблизно о 15 год. 20 хв. того ж дня ОСОБА_6 спільно з невстановленим на даний час співробітником Служби безпеки України, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з вказаними співучасниками, з метою таємного викрадення майна ОСОБА_8 направився до квартири АДРЕСА_3 , а ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та невстановлені на даний час співробітники Служби безпеки України, відповідно до своєї функції і ролі у реалізації злочинного задуму, свідомо і умисно перевищуючи владу та службові повноваження продовжували утримувати ОСОБА_8 проти його волі поряд із собою в кайданках на підлозі салону автомобіля «Volkswagen Т5».

При цьому вказані службові особи Служби безпеки України свідомо і умисно перевищуючи владу та службові повноваження з метою залякування ОСОБА_8 , пригнічення його волі до відстоювання порушених прав й інтересів, а також з метою отримання паролів від телефонів, де б, на їх думку, мали міститись відомості, що дозволили б їм контролювати віртуальний актив (криптовалюту), що перебував у власності ОСОБА_8 і розпоряджатись ним на власний розсуд, застосовували до останнього психологічне та фізичне насильство, зокрема у вигляді нанесення чисельних ударів кулаками рук не більше 10, в різні частини спини.

У цей же час ОСОБА_6 спільно з невстановленим на даний час співробітником Служби безпеки України, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з вказаними співучасниками, використовуючи ключі ОСОБА_8 , якими відкрито заволоділи, о 15 год. 22 хв. проникли до квартири АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали два ноутбуки марки «Hewlett Packard» (HP) та «ASUS» і планшет, після чого о 15 год. 43 хв. 01.10.2020 року, утримуючи викрадене при собі, повернулися до салону згаданого службового автомобіля «Volkswagen Т5».

У подальшому для реалізації розробленого спільного злочинного плану ОСОБА_6 , діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з вказаними співучасниками 01.10.2020 року близько 16 год. 00 хв. перевезли ОСОБА_8 автомобілем «Volkswagen Т5» у заздалегідь підшукане малолюдне місце біля будівлі колишнього ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_4 , де силоміць, проти його волі утримували останнього приблизно до 18.00 год. вчиняючи щодо нього насильницькі дії, що виражалися в умисному сильному затягуванні кайданок на зап`ястках останнього, викручуванні його рук, натисканні йому на грудну клітину коліном та ногою, нанесенні удару кулаком в область серця, від яких ОСОБА_8 періодично втрачав свідомість.

Згодом невстановлений на даний час працівник Служби безпеки України з числа керівного складу діючи за попередньою змовою групою осіб з вказаними співучасниками, прибувши до автомобіля «Volkswagen Т5», що знаходився біля будівлі згаданого колишнього ресторану «Saperavi», у період приблизно з 16 год. по 18 год., точний час у ході досудового слідства не встановлено, погрожуючи ОСОБА_8 передачею його органам поліції для затримання, що потягне застосування до нього процедури екстрадиції до Російської Федерації, де йому загрожує покарання у вигляді довічного позбавлення волі чи смертної кари, висунув останньому в рішучій формі завідомо протиправну вимогу передати 200 000 доларів США, яку ОСОБА_8 , з огляду на обставини сприйняв як реальну, однак був вимушений відмовити, оскільки такою сумою грошових коштів не володів, повідомивши про наявність у нього лише 40 000 доларів США.

Оцінивши обстановку та сприйнявши дії і погрози службової особи Служби безпеки України з числа керівного складу щодо екстрадиції як реальні, ОСОБА_8 всупереч своєї волі змирився з їх вимогами і вимушений був погодитись передати їм віртуальний актив (криптовалюту Bitcoin) у кількості 7,38408948 одиниць, які він мав у своєму розпорядженні, вартість яких складала на той час близько 80 000 доларів США, про що їм повідомив.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, ОСОБА_6 з метою приховання факту насильницького зникнення та інших вчинених злочинів, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з вказаними співучасниками, прийняли рішення доставити ОСОБА_8 проти його волі до Шевченківського управління поліції ГУНП у місті Києві, за адресою: вул. Герцена, 9, м. Київ, з метою досягнення злочинної мети та отримання доступу до віртуального активу (криптовалюти), і можливості ним розпоряджатись, оскільки для цього були необхідні комп`ютерна техніка та інше допоміжне обладнання.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, ОСОБА_6 діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з вказаними співучасниками, доставили ОСОБА_8 до Шевченківського управління поліції ГУНП у місті Києві, де продовжили незаконно утримувати силоміць ОСОБА_8 проти його волі у період з 19 год. 03 хв. до 23 год. 30 хв. поряд із собою в кабінеті № 327 будівлі управління поліції за вказаною адресою, без фіксації факту арешту чи затримання. При цьому застосовували до ОСОБА_8 постійний психологічний вплив з тією метою, щоб у останнього не виникло бажання відмовитись від наміру передати їм раніше обмовлений віртуальний актив (криптовалюту). Як наслідок ОСОБА_8 діючи на виконання пред`явленої вимоги щодо передачі віртуального актив (криптовалюту) працівникам СБ України, за сприяння власної дружини - ОСОБА_9 , яка знаходилась на території Російської Федерації і з якою він, під контролем вказаних працівників Служби безпеки України, підтримував зв`язок за допомоги месенджеру «Телеграм», дистанційно, з використанням seed-фрази (мнемонічного коду) відновив право доступу до власного біткоїн-гаманця (криптогаманця) Trezor на комп`ютері дружини, тим самим надавши останній можливість розпоряджатись віртуальним активом (криптовалютою).

Після цього ОСОБА_9 , використовуючи власний комп`ютер (ноутбук), виконуючи підказки ОСОБА_8 щодо послідовності і механізму переказу віртуального активу (криптовалюти), який у свою чергу діяв проти своєї волі і на виконання вказаної пред`явленої вимоги, здійснила у період з 22.15 год. 22.28 год. переказ з біткоїн-гаманця ОСОБА_8 на електронний гаманець з адресою bc1qgvwplm3tf72y7wq3k4xn26x3dtyyxc5qr25ezx, реквізити якого надали попередньо вказані працівники Служби безпеки України, віртуального активу (криптовалюту) у загальній кількості 7,38408948 Bitcoin (BTC), вартістю 79 583 доларів США станом на час транзакції, що за курсом Національного банку України становить 2 253 034,5 грн. Як наслідок, з цього моменту вказані службові особи Служби безпеки України набули можливості контролювати віртуальний актив (криптовалюту) ОСОБА_8 і розпоряджатись ним на власний розсуд, чим останньому спричинено збитки на вказану суму, що перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення в шістсот разів, тобто завдали майнової шкоди в особливо великих розмірах.

О 23.30 год. 01.10.2020 року ОСОБА_6 діючи умисно, з метою приховування вчинення вищевказаних злочинів і унеможливлення викриття їх злочинних дій, умисно склав завідомо неправдивий офіційний документ, що встановлює момент затримання особи, а саме рапорт, до якого вніс відомості, що повністю не відповідають дійсності, про начебто затримання ОСОБА_8 співробітниками СБ України 01.10.2020 року о 23 год. 30 хв. на Майдані Незалежності міста Києва, який особисто підписав та передав уповноваженій службовій особі Шевченківського УП ГУНП у місті Києві, яка, у свою чергу, зареєструвала його в журналі ЄО Шевченківського УП ГУНП у м. Києві за №70155 від 02.10.2020 року, після чого здійснила затримання ОСОБА_8 о 00 год. 05 хв. 02.10.2020 року, в порядку ст.ст. 206, 208, 581, 582 КПК України.

Здобувши можливість розпоряджатись віртуальним активом (криптовалютою) на власний розсуд ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою групою осіб з вказаними співучасниками, 02.10.2020 року у офісі розташованому за адресою: АДРЕСА_5 , здійснив продаж вказаного віртуального активу (криптовалюти), що належав ОСОБА_8 за 76 278 доларів США станом на час транзакції, що за курсом Національного банку України становить 2 161 283,7354 грн.

18.08.2021 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомлено про підозру та вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 146-1, а ОСОБА_6 ще додатково за ч. 1 ст. 366 КК України.

Слідчий зазначає, що санкція ч. 4 ст. 189 КК України, що, зокрема, інкримінується ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна.

Відповідно до листа комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 21.07.2021 року № 062/14-9164 (И-2021) підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на праві приватної власності належить частка у квартирі АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками, які нарівні з ОСОБА_5 володіють квартирою у рівних долях, є ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Відомості щодо даної квартири відсутні у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Крім того, слідчий зазначає, що розмір майнової шкоди, завданої потерпілому ОСОБА_8 внаслідок кримінальних правопорушень, становить 2 253 034,5 грн., а тому є всі підстави для арешту майна підозрюваних, вартість якого є співмірною із розміром завданої майнової шкоди.

За таких обставин, слідчий вважає, що вказана частка у квартирі, підлягає обов`язковому арешту тимчасовому, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавленні підозрюваного, обвинуваченого за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження і розпорядження цим майном, з метою запобігання можливості його приховування і відчуження, а також з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

З метою забезпечення арешту майна, яке не має статусу тимчасово вилученого, та з метою забезпечення арешту майна, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання розглядається без повідомлення власника майна.

В судове засідання слідчий не з`явився, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Оскільки, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя визнав можливим розглянути клопотання за відсутності слідчого.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчими Управління з досудового розслідування військових кримінальних правопорушень Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000959 від 30.11.2020 року, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 146-1, а ОСОБА_6 ще додатково за ч. 1 ст. 366 КК України.

18.08.2021 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомлено про підозру та вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 146-1, а ОСОБА_6 ще додатково за ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідно до листа комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 21.07.2021 року № 062/14-9164 (И-2021) підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на праві приватної власності належить частка у квартирі АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками, які нарівні з ОСОБА_5 володіють квартирою у рівних долях, є ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Відомості щодо даної квартири відсутні у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Санкція 4 ст.189 КК України, що, зокрема, інкримінується ОСОБА_5 передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна.

Як визначено у ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як визначено у ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Зважаючи на те, що санкція інкримінованої підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , частини 4 статті 189 КК України, передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, і незастосування накладення арешту на майно підозрюваного може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його відчуження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, що унеможливить виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 107, 170, 172, 173, 174, 309, 372, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з досудового розслідування військових кримінальних правопорушень Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000959 від 30.11.2020 року, - задовольнити.

Накласти арешт в межах кримінального провадження № 0000959 від 30.11.2020 року на 1/3 частку у квартирі АДРЕСА_1 , що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) (договір купівлі-продажу, посвідчений 24.10.1997року), шляхом заборони розпорядження.

Роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому, їх захисникам, законним представникам, іншим власникам або володільцям майна, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, що за їх клопотанням арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1