Справа № 202/4724/21
Провадження № 1-кс/202/4389/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

14 вересня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка подана в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 00000557 від 29.07.2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2021 року адвокат ОСОБА_3 звернувся в інтересах ОСОБА_4 зі скаргою, в якій зазначає, що під час огляду місця пригоди у ОСОБА_4 був вилучений відеозапис на карті пам`яті від реєстратору, який належить йому на праві власності.

Зазначає, що тимчасово вилучене майно не було повернуто ОСОБА_4 , арешт на нього не накладався.

Враховуючи наведене, просить зобов`язати посадових осіб СУ ГУНП в Дніпропетровській області негайно повернути ОСОБА_4 тимчасово вилучену слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області карту пам`яті від відеореєстратора.

В судове засідання ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_3 не з`явилися.
Адвокатом ОСОБА_3 була подана заява про розгляд скарги без його участі.
Слідчий та прокурор у судове засідання також не з`явилися, надали заяви про розгляд скарги в їх відсутність.
При цьому прокурор у своїх письмових поясненнях просив в задоволенні скарги відмовити, у зв`язку з тим, що 29.07.2021 року ОСОБА_4 добровільно було надано слідчому для огляду відеореєстратор, в якому міститься флеш-носій. ОСОБА_4 не заперечував проти огляду відеореєстратора та вилучення флеш-носія з метою його долучення до матеріалів кримінального провадження як речового доказу. Після цього слідчим було оглянуто відеореєстратор, з якого в подальшому вилучено флеш-носій та визнано його речовим доказом. 13.08.2021 року флеш-носій наданий експерту для проведення судової експертизи. Після проведення експертизи речовий доказ буде повернуто ОСОБА_4 .
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та матеріали, надані слідчим, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000557 від 29.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
З матеріалів скарги вбачається, що 29.07.2021 року ОСОБА_4 було надано слідчому СУ ГУНП в Дніпропетровській області відеореєстратор з флеш-носієм, який був встановлений у салоні автомобіля «Mazda 626» реєстраційний номер НОМЕР_1 і на якому зафіксовано момент ДТП, учасником якого він був 28.07.2021 року по вул. Об`їзна дорога м. Кривого Рогу.
Відповідно до протоколу огляду від 29.07.2021 року слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 був оглянутий відеореєстратор, з якого вилучено флеш-носій, на якому виявлено відеозапис, на якому, в свою чергу, зафіксований момент ДТП наїзд на пішохода автомобілем, у салоні якого встановлений вказаний відеореєстратор.

Після огляду відеореєстратор був повернутий ОСОБА_4 , а флеш-носій з безпосереднім відеозаписом вилучений, упакований та опечатаний.

Постановою слідчого від 29 липня 2021 року вилучений у ОСОБА_4 флеш-носій був визнаний речовим доказом та долучений до матеріалів кримінального провадження.

Вирішуючи скаргу, слідчий суддя враховує, що відповідно до частини 1 статті 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.
Частиною 2 статті 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду.
При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Так, за змістом частини 1 статті 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно з частиною другою статті 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до статті 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Зокрема, згідно з частиною 5 статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Отже, за змістом наведених норм кримінального процесуального закону, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано слідчим, прокурором не пізніше наступного робочого дня після вилучення такого майна, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Як вбачається з матеріалів скарги, 29.07.2021 року ОСОБА_4 добровільно надав слідчому відеореєстратор з флеш-носієм, на якому міститься відеозапис події правопорушення. Зазначений флеш-носій був оглянутий і вилучений слідчим. Постановою слідчого вилучений флеш-носій був долучений до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ.
Даних щодо звернення слідчого з клопотанням про арешт вилученого майна та накладення на нього арешту слідчому судді ані слідчим, ані прокурором не надано.
При цьому наприкінці серпня 2021 року представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого з клопотанням про повернення тимчасово вилученого майна, але листом слідчого від 30.08.2021 року у поверненні раніше вилученого флеш-носія було відмовлено посилаючись на те, що його надано експерту для дослідження в рамках проведення призначеної у кримінальному провадженні експертизи.
Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що оскільки арешт на вилучений флеш-носій під час досудового розслідування не накладався, ОСОБА_4 наполягає на поверненні йому його майна, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, оскільки законних підстав утримувати це майно немає.
Задовольняючи скаргу, слідчий суддя відзначає, що повернення зазначеного майна власнику не матиме негативних наслідків для досудового розслідування, оскільки значення для досудового розслідування має саме відеозапис, а не матеріальний носій, на якому він міститься.
Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 99 КПК України оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - ще і його відображення, якому надається таке ж значення як документу.
Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 березня 2021 року (справа № 554/5090/16-к, провадження № 51-1878кмо20), ототожнення електронного доказу як засобу доказування та матеріального носія такого документа є безпідставним, оскільки характерною рисою електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. У випадку зберігання електронного документа на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.
Отже, слідчий не позбавлений можливості здійснити в установленому порядку копіювання відеозапису, який є електронним документом та має значення доказу, повернувши власнику матеріальний носій, на якому він міститься.
Керуючись ст. ст. 169, 303-307, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу задовольнити.
Зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000557 від 29.07.2021 року, повернути ОСОБА_4 флеш-носій (карту пам`яті) відеореєстратора, що був вилучений під час огляду 29.07.2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1