ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3053/20 Номер провадження 11-кп/814/612/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 10 березня 2021 року ,-

за участю прокурора: ОСОБА_7

засудженого: ОСОБА_8 ( в режимі відеоконференції)

адвоката ОСОБА_9 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_10 ,

у с т а н о в и л а:
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 10 березня 2021 року заяву засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задоволено.
Засудженого ОСОБА_8 звільнено умовно-достроково на 11 місяців 16 днів від відбування основного покарання у виді позбавлення волі за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 24.07.2019 року, частково скасованого ухвалою Полтавського апеляційного суду від 22.06.2020 року, вироком Київського районного суду м. Полтави від 20.03.2020 року, порядок застосування яких визначений ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 15.02.2021 року.
Приймаючи таке рішення місцевий суд врахував, що засуджений ОСОБА_8 відбув необхідний строк покарання та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує умовно-дострокового звільнення від відбуття невідбутої частини основного покарання.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб , які їх подали
Не погодившись з вказаним рішення суду прокурором подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання про застосування умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_8 .

В обґрунтування поданої апеляції вказує , що засуджений протягом відбування покарання допускав порушення режиму , за що з ним проводилися бесіди виховного характеру. Він вчинив злочин за обтяжуючих покарання обставин , а саме у стані алкогольного сп`яніння. Крім того , з початку відбування покарання та до кінця листопада 2020 року він характеризувався посередньо, згідно з висновком установи виконання покарань він не заслуговую умовно-дострокового звільнення від відбування покарання , також він має не сплачений виконавчий лист.

Засуджений надав заперечення на апеляційну скаргу прокурора.

Позиції учасників судового розгляду в судовому засіданні
В судовому засіданні прокурор апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з наведених в ній підстав.

Засуджений та його адвокат в судовому засіданні заперечували з приводу задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви суду
Заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін на підтримання та спростування доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали особової справи засудженого, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить таких висновків.

Згідно ч.1 статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги прокурора є непереконливими.

Так, згідно ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року роз`яснено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Правова конструкція ст. 81 КК України дає надію засудженому на можливість дострокового звільнення від відбування призначеного судом покарання і стимулює його до зразкової поведінки і сумлінного ставлення до праці як обов`язкових умов для здійснення такої надії.

Щодо змісту критеріїв, зазначених у ч. 2 ст. 81 КК, "сумлінна поведінка і ставлення до праці", то вони мають засвідчити, що засуджений довів своє виправлення. Визначення таких критеріїв залежить не лише від тяжкості вчиненого злочину і даних про особу засудженого, а головним чином від наявності сумлінного додержання ним усіх вимог режиму місця відбування покарання і правил поведінки та людського спілкування у колективі, від сумлінного і активного виконання дорученої роботи, суворого додержання виробничої дисципліни, щирого каяття у вчиненні злочину тощо.

При цьому , вказаних ознак поведінка засудженого повинна мати протягом усього періоду відбування ним покарань і в усіх установах, де він перебував , а висновок суду про виправлення засудженого має ґрунтуватися на всебічному врахуванні вищенаведених даних та аналізу всього періоду відбутої частини строку покарання засудженим.

Задовольняючи спільне подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 суд першої інстанції послався на те , що він відбув необхідних строк покарання та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Із вказаним висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Так, із наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_8 засуджений 24.07.2019 року вироком Октябрського районного суду м. Полтави, частково скасованим ухвалою Полтавського апеляційного суду від 22.06.2020 року за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки; 20.03.2020 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 125 КК України до 1 року обмеження волі.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 15.02.2021 року визначено ОСОБА_8 порядок застосування призначеного покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 24.07.2019 року за ч. 2 ст. 286 КК України та покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 20.03.2020 року за ч. 2 ст. 125 КК України і призначено відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання за зазначеними вироками у виді 3 ( трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки, зарахувавши в строк відбуття покарання, згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України в ред. від 26.11.2015 року період попереднього ув`язнення з 24.07.2019 р. по 22.06.2020 р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ? 24.07.2019 року.

Кінець строку покарання 26.02.2022 року.

На момент постановлення ухвали суду засуджений відбув необхідну частину призначеного судом покарання, яка надає право на застосування умовно-дострокового звільнення.

В характеристиці засудженого від 12.01.2021 зазначені всі дані щодо його особи, викладена його поведінка під час відбування покарання, відношення до роботи, відношення до вчиненого злочину. Зроблено в ній і висновок про те, що засуджений довів своє виправлення. На користь цього висновку свідчить і довідка про заохочення та стягнення на засудженого згідно якої він має 2 заохочення і жодного стягнення.

Також , яr вбачається з матеріалів особової справи , засуджений ОСОБА_8 працевлаштований робітником на молочно-товарній фермі.

Не вважає колегія суддів такими , що впливають на висновки суду , посилання прокурора в апеляції на рішення комісії установи про відмову у застосуванні до ОСОБА_8 ст. 81 КК України , оскільки згідно останньої характеристики від 12 січня 2021 року засуджений як раз і досяг необхідного рівня виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Сумнівів у правильності цього рішення , у колегії суддів не виникає.

Щодо доводів апеляції про несплату засудженим заборгованості за виконавчими листами , то як вбачається з матеріалів особової справи , виконавчі листи до бухгалтерії установи не надходили. Крім того , на переконання колегії суддів , звільнення ОСОБА_8 умовно-достроково як раз і сприятиме швидшому виконанню усіх зобов`язань. Сама по собі вказана обставина не може слугувати підставою для відмови у звільненні особи умовно-достроково.

Не ґрунтуються на законі також і доводи апеляції щодо неврахування судом обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

У контексті вказаних доводів апеляції, колегія суддів звертає увагу, що питання призначення покарання та звільнення від його відбування це різні питання, які врегульовані навіть різними розділами кримінального кодексу, ХІ та ХІІ відповідно.

Ті питання на які звертає увагу прокурор вирішують та враховуються судом під час призначення покарання при постановленні вироку і аж ніяк не під час звільнення від відбування покарання за правилами статті 81 КК України, якою передбачені зовсім інші критерії оцінки ступеню виправлення особи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції, що засуджений довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону , які ставили б під сумнів законність судового рішення , судом першої інстанції допущено не було.

Ухвала суду першої інстанції є законною і підстави для її скасування відсутні, а тому апеляцію прокурора слід залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу без змін.

Керуючись ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 376, ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів Полтавського апеляційного суду, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення , а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 10 березня 2021 року про звільнення ОСОБА_8 умовно-достроково від відбування основного покарання без змін.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ ________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4