Справа №443/116/22
Провадження №1-кс/443/5/22
УХВАЛА
про накладення арешту на майно

26 січня 2022 рокуслідчий суддя Жидачівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:

Сектором дізнання відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000011 від 22.01.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.
Дізнавач СД відділення поліції №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 ,за погодженням начальника Жидачівського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на документ формату А-4 «Міжнародне свідоцтво про вакцинацію, профілактику» видане на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене під час огляду місця події від 21.01.2022 року у ОСОБА_5 . Також просить заборонити користування, розпорядження та відчуження на користь третіх осіб вказаного документу, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Клопотання мотивує тим, що накладення арешту є необхідним з метою унеможливлення втрати та/або пошкодження вилученого документу, здійснення незаконних маніпуляцій з використанням такого, збереження речових доказів.

Дізнавач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, подав заяву, згідно якої просить розгляд клопотання проводити без його участі.

Відповідно до ст.107 КПК України фіксування судового процесу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, приходжу до наступного висновку.

Статтею 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України. Таким чином, дослідження та збереження вилученого документу має важливе значення для кримінального провадження, такий відповідає критеріям, визначеним у ст.170 КПК України, оскільки прямо стосується предмету доказування у вказаному кримінальному провадженні.

Як видно з матеріалів клопотання, вказаний у клопотанні документ формату А-4 «Міжнародне свідоцтво про вакцинацію, профілактику» видане на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був вилучений під час огляду місця події від 21.01.2022 року у ОСОБА_5 ,.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту, зважаючи на те, що таке обмеження права власності є розумним та виправданим, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання в частині накладення арешту на майно в частині накладення арешту на майно із забороною розпорядження та користування підлягає задоволенню.

Водночас, суд зауважує, що вимога клопотання щодо заборони відчуження на користь третіх осіб вилучених речей не ґрунтується на вимогах КПК України. Більше того, така вимога охоплюється змістом поняття арешту, передбаченого частиною 1 ст. 170 КПК України, згідно з яким арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Відтак, така вимога задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173 КПК України, -

постановив:

Клопотання задоволити частково.

Накласти арешт на документ формату А-4 «Міжнародне свідоцтво про вакцинацію, профілактику» видане на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши користування та розпорядження вказаним документом.

В решті вимог клопотання відмовити.

Зобов`язати дізнавача повідомити заінтересованих осіб про накладення арешту на майно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного протягом п`яти днів з дня її проголошення (складення).

Слідчий суддя ОСОБА_1