Справа № 185/845/19
Провадження № 1-кп/185/84/21
У Х В А Л А

17 вересня 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області колегіально у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 ,

- ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000788 від 21 серпня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 342 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому. Зазначив про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, уточнив, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків, також зазначив про можливість продовження злочинної діяльності та ухилення від суду.
На підтвердження існування вказаних ризиків прокурор зазначив, що ОСОБА_5 перебував у розшуку, переховувався від органів досудового розслідування, не мав офіційного джерела доходів, тому для проживання були кошти, отримані від злочинної діяльності, при спробі затримання вчинив опір. А відсутність офіційної роботи може спричинити продовження ним злочинної діяльності. Також прокурор зазначив про відсутність постійного місця проживання обвинуваченого.
Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, Надали клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, за адресою АДРЕСА_1 . Захисник зазначив, що ризики не підтверджені, та обвинувачений не має наміру ні на кого впливати.

Зокрема сторона захисту вказує на безпідставність доводів прокурора про опір працівникам поліції та втечу, бо на думку сторони захисту прокурор не надав для дослідження суду документів, на підтвердження законності дій працівників поліції і про те що вказані особи перебували на службі в органах поліції.

З цього приводу суд зауважує, що працівники поліції допитані в судовому засіданні, їхні особи встановлено і даних про те, що вони не перебували в складі органів поліції не встановлено. Також під час судового розгляду встановлено, що обвинувачений перебував в розшуку і знав що він розшукується.

Також на підтвердження відсутності міцних соціальних зв`язків прокурор зазначив що під час проведення обшуків, втому числі за адресою, щодо якої захист порушує питання про домашній арешт, родичі обвинуваченого зазначали що про місце перебування обвинуваченого їм нічого не відомо і відносин з ним вони не підтримують.

Щодо участі обвинуваченого в режимі ВКЗ то суд констатує, що обвинувачений відмовився від участі в засіданні в режимі ВКЗ і наполягає на перебування в залі судового засідання під час допиту свідків.

Захист вказує на відсутність ризику впливу на свідків, бо прокурором не вжито заходів реагування щодо таких фактів. В даному контексті суд констатує, що допитані свідки в судовому засіданні, повідомили що мали розмову з обвинуваченим по телефону і їм він зазначав що тримається під вартої через їх покази. Наявність ризику впливу на свідків, діючий КПК України не пов`язує з наявністю прокурорського реагування.

Вислухавши думки сторін, зокрема, обвинуваченого та його захисника, розглянувши питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, та питання зміни запобіжного заходу на домашній арешт, враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обмежує права і свободи обвинуваченого та має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, суд приходить до наступного висновку.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Водночас суд зважає на те, що зазначені прокурором ризики про переховування від суду та незаконний вплив на свідків все ще мають місце, виходячи з обставин пред`явленого обвинувачення, враховуючи ухилення ОСОБА_5 від затримання, оголошення у розшук та переховування від органів досудового розслідування, що підтверджено також і дослідженими в судовому засіданні матеріалами. Також щодо такого ризику, як вплив обвинуваченого на свідків, то станом на дату судового засідання у даному кримінальному провадженні не всі свідки були допитані, але в той самий час існує необхідність у їх допиті. Враховуючи, що анкетні дані свідків містяться в матеріалах кримінального провадження, доступ до яких наявний у сторін кримінального провадження, у ОСОБА_5 буде наявна об`єктивна можливість незаконно впливати на них. З врахуванням показів допитаних свідків існування вказаних ризиків і досі не втратило своєї актуальності та не спростоване стороною захисту.
Як встановлено, продовжує існувати ризик того, що обвинувачений може переховуватись від суду, з огляду на його переховування від органу досудового розслідування, ухилення від затримання та перебування в розшуку.
Суд, окрім тяжкості кримінального обвинувачення, враховує роль, у виконанні якої обвинувачують ОСОБА_5 , враховує вищевказані підтверджені ризики та приходить до висновку, що вищевказані обставини разом з даними про особу обвинуваченого свідчать на користь позиції сторони обвинувачення. Такожна даний час відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що встановлені судом ризики при обранні та продовженні запобіжного заходу зараз втратили свою актуальність, а особа обвинуваченого перестала бути такою, яка може ухилитися від суду.

Суд враховує правову позицію Європейського суду, яка сформульована, зокрема, у п. 80 рішення у справі "Марченко проти України" про те, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд вважає, що жоден із альтернативних триманню під вартою запобіжний захід, на даному етапі кримінального провадження, не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків, оскільки обвинувачений ухилявся від досудового розслідування. Даний ризик з плином часу не втрачає своєї актуальності, оскільки загрожує досягненню завдань кримінального судочинства, закріпленим у ст. 2 КПК України.Домашній арешт, з врахуванням встановлених обставин поведінки обвинуваченого під час досудового розслідування (ухилення від затримання та перебування в розшуку), та наявних ризиків впливу на свідків і ухилення від суду , не забезпечить їх попередження на даний час.

Тому, з метою виключення вищевказаних ризиків, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою та відмовити у зміні запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд зважає на те, що обвинувачення висунуто за ч. 2 ст. 342 КК України, яка передбачає наявність опору. Опір полягає в активній поведінці із застосуванням фізичного впливу щодо потерпілого.

Таким чином, суд вважає за можливе не визначати розмір застави.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 183, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 342 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 17.00 год. 14 листопада 2021 року.
Строк дії ухвали до 14 листопада 2021 року, до 17.00 год..

Відмовити у клопотанні захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для осіб, які перебувають під вартою, - протягом того же строку з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3