Справа№484/4656/19
Провадження№: 1-кп/484/64/21
Ухвала

про закриття кримінального провадження

11.11.2021 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника потерпілих адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про закриття кримінального провадження у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, працюючого різноробочим ФГ «Ільницьких», зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України ст. 249 КК України

встановив

в провадженні суду перебуває кримінальне провадження № 0001917 від 26.08.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Як випливає із змісту цього обвинувального акта, кримінальне правопорушення, яке інкримінуються ОСОБА_4 вчинене 24.08.2019 року.

Під час судового розгляду адвокат обвинуваченого ОСОБА_5 звернулась до суду із клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, мотивуючи це тим, що із моменту вчинення інкримінованого обвинуваченому правопорушення минули строки давності.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.125 КК України не визнав, клопотання адвоката щодо закриття відносно нього кримінального провадження за спливом строків давності підтримав. Суду пояснив, що розуміє наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 49 КК України, йому відомо, що дані обставини не є реабілітуючими та згоден із зазначеними наслідками.

Прокурор клопотання підтримав, зазначив про можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, оскільки сплив строк притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, передбачений ст. 49 Кримінального кодексу України.

Потерпілі та їх представник заперечували щодо задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені суду матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1)два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у відповідності до положень ст.12 КК України, кримінальне правопорушення за ч.1 ст.125 КК України є кримінальним проступком, за яке передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин або виправними роботами на строк до одного року.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За змістом ст.ст.284-288 КПК, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст.63 Конституції та ст.18 КПК жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Виходячи із цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже, невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст.49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення з визнанням ними своєї винуватості в скоєнні злочину.

Розглядаючи клопотання, суд також не може вирішити питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченого, оскільки клопотання заявлене на тій стадії судового розгляду, на якій ще не допитані всі свідки. Оскільки відповідно до ч. 4 ст. 286 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності розглядається негайно, суд позбавлений можливості розпочати допит свідків.

Таким чином, невизнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності в передбачених законом випадках за умови роз`яснення суті обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення. Саме таку позицію висловив Верховний суд в своїй Постанові від 26 березня 2020 року (справа №730/67/16-к).

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.

На підставі зазначеного, суд

ухвалив

клопотання адвоката та обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

На підставі ст. 49 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України.

Кримінальне провадження, дані про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001917 від 26.08.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України - закрити.

Речові докази - диск з відеозаписом залишити при справі.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: