233 № 233/4794/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міскрайонний суд Донецької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170 від 15 лютого 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області звернулась прокурор Костянтинівської окружної прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000170 від 15 лютого 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, яке обґрунтовує тим, що 14.02.2017 невстановлена особа, знаходячись в квартирі АДРЕСА_1 , діючи умисно, шляхом обману ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заволоділа її грошовими коштами в сумі 7150 грн., спричинивши останній матеріальний збиток на вищезазначену суму.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 15 лютого 2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170 за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ст. 190 ч. 1 КК України та розпочато досудове розслідування.

У даному кримінальному провадженні проведено ряд слідчих та процесуальних дій: проведено огляд місця події, допитано потерпілу, допитані свідки. Вживалися заходи, спрямовані на встановлення особи, яка може бути причетною до вчинення вказаного кримінального правопорушення. В порядку ст. 40 КПК України надавались доручення на проведення слідчих, розшукових дій. Однак, проведеними заходами на теперішній час встановити особу, яка вчинила кримінальний проступок не виявилося можливим, жодній особі не повідомлено про підозру.

На підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, прокурор просить закрити кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000170 від 15 лютого 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Потерпіла ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, причину не явки до суду не повідомила, про день, час та місце підготовчого судового засідання повідомлена належним чином, шляхом телефонограми, яку отримала особисто. Клопотань про відкладення підготовчого судового засідання не надала. За таких обставин, за згодою прокурора, підготовче судове засідання проведено за відсутності потерпілої ОСОБА_4 .

Вислухавши прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, судом встановлено наступне.

Виклад обставин, що може свідчити про вчинення кримінального правопорушення відповідає обставинам, викладеним у клопотанні прокурора про закриття кримінального провадження, що підтверджується витягом з ЄРДР.

Потерпілою по даному кримінальному провадженню є ОСОБА_4

15 лютого 2017 року на підставі заяви ОСОБА_4 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 190 КК України за №0000170, згідно фабули якого: 14.02.2017 невстановлена особа, знаходячись в квартирі АДРЕСА_1 , діючи умисно, шляхом обману ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заволоділа її грошовими коштами в сумі 7150 грн., спричинивши останній матеріальний збиток на вищезазначену суму.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 14.02.2017, за присутності потерпілої ОСОБА_4 було проведено огляд місця події, а саме: квартири АДРЕСА_1 .
Згідно з протоколом допиту потерпілої ОСОБА_4 , остання пояснила, що вона 14.02.2017 по дорозі з аптеки додому зустріла невідому їй жінку, яка привіталась з нею та сказала, що вони раніше були знайомі, а саме вона допомагала їй оформляти пенсію. Проте, вона зазначила, що її не пам`ятає, оскільки пройшов час. Вказана жінка сказала, що знає про її дочку та сина. Потім ця жінка розмовляла по телефону, як вона зрозуміла з її дочкою. Під час розмови невідома жінка сказала, що товар завезе до матері, тобто до неї, і вона оплатить товар у сумі 3150 грн., а її дочка все поверне. Після чого, вона зайшли до її квартири, щоб подивитись, де можна розмістити товар. Вже у квартирі невідома жінка нібито знов з кимось розмовляла по телефону та сказала, щоб вона дала їй ще 4000 грн. Далі невідома жінка сказала, щоб вона дала їй аркуш паперу для написання розписки про отримання вказаних коштів. Коли вона пішла за аркушем паперу в іншу кімнату, дана жінка повідомила їй, що приїхав автомобіль, але у вікно вона автомобіль не бачила, та почула стук вхідної двері. Після чого, вона вийшла на вулицю, але не побачила там ні людей, ні автомобіль, ні згадану жінку. Зазначила також ознаки за якими вона зможе впізнати вказану жінку.

Під час проведення досудового розслідування допитані свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , яким нічого невідомо щодо обставин вчинення даного кримінального правопорушення.
В порядку ст. 40 КПК України надавались доручення на проведення слідчих, розшукових дій, у тому числі заходів по допиту свідків, родичів та сусідів потерпілої, по встановленню особи, яка вчинила дане правопорушення, на виконання яких надані відповідні рапорти працівників поліції.
Так, матеріали кримінального провадження, досліджені в судовому засіданні, свідчать про те, що органом досудового розслідування з метою здобуття доказів та встановлення особи, яка скоїла зазначене кримінальне правопорушення, проведено ряд слідчих дій, а саме: проведено огляд місця події, допитано потерпілу, допитані свідки; вживалися заходи, спрямовані на встановлення особи, яка може бути причетною до вчинення вказаного кримінального правопорушення; в порядку ст. 40 КПК України надавались доручення на проведення слідчих, розшукових дій, однак, не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, повідомлення про підозру в межах кримінального провадження не здійснювалося.

Крім того, до клопотання додана заява потерпілої ОСОБА_4 , в якій вона зазначила, що заперечує проти закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки має надію повернути свої кошти.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно з п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, кримінальне провадження закривається судом.

Аналіз вказаних норм процесуального законодавства свідчить про те, що закриття кримінального провадження можливе виключно за наявності двох обставин: 1) якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення; 2) у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Тобто вказані дві підстави є взаємозалежними та повинні бути в поєднані між собою. Тобто, законодавцем встановлено імперативне правило, за яким суд приймає рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за умови, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

При цьому, положення п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК не передбачають наявність згоди потерпілого на закриття кримінального провадження з зазначених вище підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою ст. 284 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, відноситься до кримінального проступку.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, становить три роки.

Враховуючи, що з дня вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, минуло більше ніж три роки, строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, встановлений ст. 49 КК України, закінчився.

Таким чином, судом встановлено, що особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, не встановлено, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився, вказане кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, та відповідно не є особливо тяжким злочином проти життя чи здоров`я особи та злочином, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, згода потерпілої на закриття кримінального провадження у даному випадку законом не передбачена, а відтак кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 284, 314, 369, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Костянтинівської окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000170 від 15 лютого 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - закрити на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України в зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1