Справа № 1/1522/1449/11
Номер провадження № 1-в/522/185/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , про звільнення від відбування додаткового покарання у виді конфіскації майна та про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 засуджено 20.03.2012 Приморським районним судом м. Одеси до 4 років позбавлення волі, з конфіскацією всього особисто належного йому майна.
Засуджений ОСОБА_5 відбув основне покарання у березні 2015 року.
Захисник засудженого ОСОБА_5 ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про звільнення від відбування додаткового покарання у виді конфіскації майна та про скасування арешту на майно, в якому просить звільнити ОСОБА_5 , засудженого відповідно до вироку Приморського районного суду м. Одеси від 20.03.2012 в справі № 1/1522/1449/11, від відбування додаткового покарання у виді конфіскації всього особисто належного йому майна та скасувати арешт та заборону відчуження, накладені на все майно засудженого ОСОБА_5 . Зокрема, Другим Приморським ВДВС Одеського міського управління юстиції у 2012 році було винесено постанову про арешт майна та заборону його відчуження, на підставі якої Державною реєстраційною службою Міністерства юстиції України 28.12.2012 було зареєстровано обтяження № 13461580, яким було накладено арешт на заборону відчуження квартири, що належить ОСОБА_5 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Захисник ОСОБА_4 та засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали клопотання.
Прокурор в судовому засіданні підтримав заяву в повному обсязі.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що клопотання захисника підлягає задоволенню.
ОСОБА_5 засуджено 20.03.2012 Приморським районним судом м. Одеси до 4 років позбавлення волі, з конфіскацією всього особисто належного йому майна.
Основне покарання у виді позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 відбув, тобто в цій частині вирок суду виконано.
Що стосується виконання додаткового покарання у виді конфіскації всього особисто належного засудженому ОСОБА_5 майна, то в цій частині вирок суду по даний час не виконано.
Так, Другим Приморським ВДВС Одеського міського управління юстиції у 2012 році винесено постанову про арешт майна та заборону його відчуження, на підставі якої Державною реєстраційною службою Міністерства юстиції України 28.12.2012 було зареєстровано обтяження № 13461580, яким було накладено арешт та заборону відчуження квартири, що належить ОСОБА_5 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Тобто, засуджений ОСОБА_5 є співвласником даної квартири, його частка навіть не виділялася з спільної сумісної власності, а за державою чи за іншою особою право власності на його частку не зареєстровано, що вказує на те, що вирок суду в частині додаткового покарання у вигляді конфіскації всього особисто належного засудженому ОСОБА_5 майна не виконано.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк п`ять років у разі засудження до позбавлення волі не більше п`яти років за тяжкий злочин.
Відповідно до ч. 2 ст. 80 КК України, строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним за вироком суду.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі N 5-324 кс 15 (постанова від 24.12.2015 року) ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
При цьому засуджений ОСОБА_5 не ухилявся від виконання додаткового покарання у виді конфіскації майна, оскільки таке виконання не залежало від його волі, а винятково від дій органів та посадових осіб державної виконавчої служби, а також не скоював інших злочинів, тобто, відсутні підстави для зупинення чи переривання перебігу давності виконання вироку.
Відповідно до ст. 48 Кримінально-виконавчого кодексу України, виконання покарання у виді конфіскації майна здійснюється органом державної виконавчої служби за місцезнаходженням майна, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до ст. 152 КВК України, закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч.5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право суду на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед судом їх переконливості.
Питання звільнення від відбування покарання в зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, а також питання скасування арешту на майно засудженого, яке підлягало конфіскації, належать до питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, а тому дане питання підлягає вирішенню відповідно до п.14 ч.1 ст. 537 КПК України (інші питання).
Враховуючи те, що встановлений законом строк давності виконання вироку в частині додаткового покарання у виді конфіскації майна закінчився, суд приходить до висновку про те, що засудженого ОСОБА_5 слід звільнити від відбування додаткового покарання у виді конфіскації всього особисто належного йому майна та скасувати арешт та заборону відчуження, накладені на все майно засудженого ОСОБА_5 , оскільки на цей час відпала потреба в застосуванні арешту зазначеного майна.
Керуючись ст.80 КК України, ст.ст. 170, 174, 537, 538, 539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 про звільнення від відбування додаткового покарання у виді конфіскації майна та про скасування арешту на майно - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 , засудженого відповідно до вироку Приморського районного суду м. Одеси від 20.03.2012 в справі № 1/1522/1449/11, від відбування додаткового покарання у виді конфіскації належного йому майна квартири АДРЕСА_2 .
Cкасувати арешт та заборону відчуження, накладене на все майно засудженого ОСОБА_5 постановою державного виконавця Другого Приморського ВДВС Одеського міського управління юстиції про арешт майна та заборону його відчуження, на підставі якої Державною реєстраційною службою Міністерства юстиції України 28.12.2012 було зареєстровано обтяження № 13461580, яким було накладено арешт та заборону відчуження квартири, що належить ОСОБА_5 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1

09.12.2021