05.11.2021
Справа № 359/4879/20
Провадження № 1-кп/359/207/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

05 листопада 2021 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
за участі:
прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

представників потерпілої ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинуваченого ОСОБА_13 ,
захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду з технічною та відео фіксацією кримінальне провадження №0000818, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2020, що надійшло до суду з обвинувальним актом, якимй був змінений в ході судового розгляду по обвинуваченню:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоандріївка, Симферопольського району, Кримської області, українця, громадянина України, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:
В період з 06.04.2020 до 09 год. 07.04.2020, у невстановленому місці на території Бориспільського району Київської області, у ОСОБА_17 виник злочинний намір вчинити викрадення ОСОБА_18 , у зв`язку з неприязними відносинами.
Для реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_13 взяв з собою пістолет, марки «Jericho 941», № НОМЕР_1 , на який мав дозвіл, спорядивши в його магазин вісім патронів, які є бойовими припасами.
Достовірно знаючи, що ОСОБА_18 , під час слідування на роботу, має звичку зранку на власному автомобілі заїжджати до автозаправної станції «Шелл», яка розташована по вул. Бориспільській, 2 в с. Гора Бориспільського району Київської області, ОСОБА_13 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, о 09 год. 13 хв. 07.04.2020, на автомобілі таксі «Део Нексіа», номерний знак НОМЕР_2 , приїхав до зазначеної автозаправної станції з метою викрадення ОСОБА_18 .
Прибувши до автозаправної станції «Шелл», ОСОБА_13 став очікувати ОСОБА_18 біля її автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», номерний знак НОМЕР_3 , який знаходився на паркувальному майданчику, у той час як ОСОБА_18 знаходилась в магазині автозаправної станції, купуючи продукти харчування.
О 09 год. 16 хв. 07.04.2020, ОСОБА_18 вийшла з магазину і підійшла до свого автомобіля, де її зустрів ОСОБА_13 та, реалізуючи свій злочинний намір, вчинив викрадення ОСОБА_18 способом, небезпечним для життя потерпілої, із застосуванням зброї - направивши на неї пістолет марки «Jericho 941», № НОМЕР_1 , і з погрозами її вбивства, наказав сісти за кермо власного автомобіля «HYUNDAI SANTA FE», номерний знак НОМЕР_3 .
Реально сприймаючи погрозу вбивством, ОСОБА_18 , побоюючись за своє життя, виконала наказ ОСОБА_13 , сіла за кермо свого автомобіля, до якого, також, на переднє пасажирське сидіння сів останній. В автомобілі ОСОБА_13 , погрожуючи вбивством, направляючи в бік ОСОБА_18 пістолет, забрав у потерпілої її мобільний телефон «Ірhone pro max», щоб вона не мала змоги повідомити інших людей та представників правоохоронних органів про своє викрадення.
У подальшому ОСОБА_18 , за наказом ОСОБА_13 , під погрозою вбивством, о 09 год. 18 хв. 07.04.2020, керуючи власним автомобілем «HYUNDAI SANTA FE», номерний знак НОМЕР_3 , виїхала з автозаправної станції «Шелл» у напрямку м. Борисполя.
При в`їзді в м. Бориспіль, неподалік торгівельного центу «Епіцентр», який розташований за адресою: вул. Горбатюка, 2 в м. Борисполі, ОСОБА_18 зупинила автомобіль на узбіччі дороги та зробила спробу втечі від ОСОБА_13 , однак останній, не припиняючи вчиняти викладення людини, способом небезпечним для життя потерпілої, із застосуванням зброї, не виходячи з автомобіля, здійснив постріл з пістолету, марки «Jericho 941», № НОМЕР_1 , у землю біля ОСОБА_18 , демонструючи тим самим їй свої наміри без вагань вчинити її вбивство, якщо потерпіла не буде беззаперечно підкорятися його волі.

Реально сприймаючи погрози вбивством, ОСОБА_18 , побоюючись за своє життя, підкорюючись волі ОСОБА_13 , знову сіла за кермо свого автомобіля та, за його наказом, поїхала до лісової ділянки, яка знаходилась поблизу с. Вороньків Бориспільського району.

У подальшому, ОСОБА_18 , будучи викраденою людиною, перебуваючи під контролем ОСОБА_13 , без власного бажання, перевозила останнього по території Бориспільського району на власному автомобілі, під погрозою вчинення її вбивства з пістолету, тобто способом,небезпечним для життя потерпілої, із застосуванням зброї.

Близько 16 год. 20 хв., 07.04.2020 ОСОБА_18 втекла від ОСОБА_13 з власної квартири АДРЕСА_3 , де знаходилась під контролем останнього, поза своєю волею, та одразу повідомила про своє викрадення працівників поліції.

Таким чином, ОСОБА_13 обвинувачується у викраденні людини способом, небезпечним для життя потерпілого, із застосуванням зброї, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.
Крім того, одразу після викрадення ОСОБА_18 , ОСОБА_13 вчинив щодо неї катування за наступних обставин.

Примушуючи ОСОБА_18 , під погрозою вбивства, керувати власним автомобілем «HYUNDAI SANTA FE», номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_13 , під час руху автомобіля між селами Вороньків та Кийлів Бориспільського району, близько 10 год. 30 хв. 07.04.2020, наказав потерпілій скерувати автомобіль до лісу, який складається з переважно соснових порід дерев.

Після повороту до лісу, ОСОБА_13 наказав ОСОБА_18 заїхати в його глиб на значну відстань від автодороги, яка складає близько 1 км., де наказав зупинитись на узбіччі ґрунтової дороги та вийти з автомобіля, що остання і зробила.

Біля автомобіля ОСОБА_13 забрав у ОСОБА_18 її годинник «Apple watch», щоб вона не мала змоги повідомити інших людей та представників правоохоронних органів про своє викрадення, та викинув його в лісі.

У цей час ОСОБА_13 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вирішив умисно вчинити щодо потерпілої катування.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на вчинення катування стосовно ОСОБА_18 , з метою примусити потерпілу вчиняти дії, що суперечать її волі, у тому числі отримання від неї відомостей та визнання того, що остання мала інтимні стосунки з кількома чоловіками одночасно, ОСОБА_13 упродовж тривалого часу (близько 1 год. 30 хв.) почав заподіювати ОСОБА_18 мучення і, одночасно, застосовувати щодо неї насильницькі дії.
Так, з часу зупинки автомобіля в глибині лісу, близько з 10 год. 30 хв. до 12 год. 00 хв. 07.04.2020, ОСОБА_13 , з використанням пістолету, марки «Jericho 941», № НОМЕР_1 , вчиняв насильницькі дії стосовно ОСОБА_18 , а саме, зробив сім пострілів біля потерпілої, чотири з яких безпосередньо у напрямку потерпілої, не припиняючи повідомляти ОСОБА_18 , що він її вб`є. Окрім цього, ОСОБА_13 не припиняв упродовж цього часу, тоді як в пістолеті скінчилися патрони, погрожувати ОСОБА_18 позбавити її життя, шляхом постійного імітування приведення до виконання погрози вбивством, спрямовуючі пістолет в тулуб та голову потерпілої, користуючись тим, що ОСОБА_18 не була обізнана про відсутність патронів в магазині пістолета. У такий спосіб ОСОБА_13 прагнув викликати у ОСОБА_18 почуття страху за своє життя, відчаю та безпорадності, чим завдавав останній надзвичайних моральних страждань.
Окрім цього, одночасно із вчиненням насильницьких дій стосовно потерпілої, близько з 11 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. 07.04.2020, ОСОБА_13 умисно заподіяв мучення стосовно ОСОБА_18 , а саме, під погрозою вчинення її вбивства примусив її роздягнутися до гола, та упродовж близько однієї години водив по лісу, позбавивши тим самим її тепла, зважаючи на прохолодну погоду для неодягненої людини, унаслідок чого ОСОБА_18 мерзла упродовж цього часу. Одночасно з цим, унаслідок цих умисних дій ОСОБА_13 , ОСОБА_18 утримувалася у шкідливих для здоров`я умовах - примусово пересувалась босоніж упродовж близько години,по опалих соснових голках та шишках, що спричиняло біль ногам при ходьбі та супроводжувалось укусами оголеного тіла лісними мурахами.
Унаслідок застосування ОСОБА_13 у лісі наведеного катування, з метою примусити ОСОБА_18 вчиняти дії, що суперечать її волі, остання побоюючись за своє життя, визнала під примусом та повідомила ОСОБА_13 , що вона є непорядною людиною, оскільки вела аморальний спосіб життя.
Близько 12 год. 00 хв. 07.04.2020, ОСОБА_13 дозволив ОСОБА_18 надіти свій одяг та вони, за наказом ОСОБА_13 , виїхали на автомобілі під керуванням потерпілої з лісу до місця її проживання.
Таким чином, ОСОБА_13 обвинувачується в катуванні, тобто умисному заподіянні мучення, інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать їх волі, у тому числі отримати від нього відомості чи визнання, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України.
Крім того, ОСОБА_13 після викрадення та катування людини, вчинив порушення недоторканості житла, за наступних обставин.

Так, після залишення лісу поблизу с. Воронькова в Бориспільському районі та примушуючи ОСОБА_18 під погрозою вбивства керувати власним автомобілем «HYUNDAI SANTA FE», номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_13 наказав потерпілій приїхати до місця її проживання по АДРЕСА_2 , куди вони разом приїхати близько 14 год. 00 хв. 07.04.2020.

Біля зазначеної адреси у ОСОБА_13 виник злочинний намір незаконно проникнути до житла ОСОБА_18 , всупереч приписів ст. 30 Конституції України, згідно якої кожному гарантується недоторканність житла та не допускається проникнення до житла інакше як за вмотивованим рішенням суду.

При цьому ОСОБА_13 достовірно знав, що квартира АДРЕСА_3 , належить на праві власності ОСОБА_18 , і він не має жодних прав щодо зазначеного житла, а ОСОБА_18 не має добровільного волевиявлення запросити його до свого житла, оскільки діє під фізичним примусом з його боку, унаслідок якого не може керувати своїми вчинками.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_13 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, близько 14 год. 05 хв. 07.04.2020, погрожуючи застосуванням насильства, а саме заподіяння смерті з використанням пістолету, марки «Jericho 941», № НОМЕР_1 , наказав ОСОБА_18 відкрити власними ключами вхідні двері квартири, зняти приміщення квартири з охоронної сигналізації, після чого незаконно проник до її житла.

У зазначеному житлі, ОСОБА_13 , всупереч волі власника ОСОБА_18 , пробув незаконно до 16 год. 20 хв. 07.04.2020, доки не був затриманий працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_13 обвинувачується в незаконному проникненні до житла з погрозою застосування насильства (порушення недоторканості житла), тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України.
Крім того, ОСОБА_13 після порушення недоторканості житла, вчинив зґвалтування ОСОБА_18 за наступних обставин.

Одразу після незаконного проникнення до житла ОСОБА_18 , близько 14 год. 10 хв. 07.04.2020, ОСОБА_13 , у присутності потерпілої, спорядив пістолет, марки «Jericho 941», № НОМЕР_1 бойовими набоями, які зберігались в цій квартирі.

У подальшому, під час перебування без законних підстав у квартирі ОСОБА_18 , за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_13 , близько 16 год. 00 хв. 07.04.2020, виник злочинний намір вчинити зґвалтування ОСОБА_18 .

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_13 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, погрожуючи застосуванням до ОСОБА_18 належного йому пістолету, марки «Jericho 941», № НОМЕР_1 , спорядженого бойовими набоями, відвів її до ванної кімнати, де зняв з неї весь нижній одяг та на пральній машині вчинив щодо неї дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням у тіло ОСОБА_18 , з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої, яка не чинила опору, оскільки побоювалась за своє життя.

Одразу після цього, ОСОБА_13 відвів ОСОБА_18 до спальної кімнати цієї ж квартири, де на спальному ліжку продовжив вчиняти щодо неї дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_18 , з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої.

Таким чином, ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України.
Крім того, у невстановлений судом час та місці на території України, до 04.04.2020, у ОСОБА_13 виник злочинний намір на незаконне придбання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, з метою подальшого їх зберігання.

У цей же період ОСОБА_13 , не маючи на те передбаченого п. 2.3 Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, дозволу на придбання, зберігання бойових припасів до зброї, у невстановленому точно судом час та місці придбав наступні патрони: 1 патрон мисливської нарізної воґнепальної зброї 308 Win, торгівельної марки «GGG»; 6 патронів нарізної вогнепальної зброї калібру 9x18, торгівельної марки «Форт»; 211 патронів нарізної вогнепальної зброї калібру 5,56x45, з маркуванням «5,56 15 МКЕ», торгової фірми «МКЕК»; 27 патронів нарізної вогнепальної зброї калібру 223, з маркуванням «5,56x45 14 21», торгівельної марки «Меsko», які в період з 2018 до 07.04.2020 став зберігати в квартирі АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_18 , у сейфі, тим самим незаконно придбав та розпочав зберігання бойових припасів в особистих інтересах.

07.04.2020, під час огляду місця події квартири АДРЕСА_3 , в належному ОСОБА_13 сейфі, виявлено та вилучено наступні бойові припаси, виготовлені промисловим способом, придатні до стрільби: 1 патрон мисливської нарізної воґнепальної зброї 308 Win, торгівельної марки «GGG»; 6 патронів нарізної вогнепальної зброї калібру 9x18, торгівельної марки «Форт»; 211 патронів нарізної вогнепальної зброї калібру 5,56x45, з маркуванням «5,56 15 МКЕ», торгової фірми «МКЕК»; 27 патронів нарізної вогнепальної зброї калібру 223, з маркуванням «5,56x45 14 21», торгівельної марки «Меsko», які ОСОБА_13 незаконно придбав та зберігав в квартирі ОСОБА_18 , без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_13 обвинувачується в зберіганні, придбанні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
ОСОБА_13 визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень. Фактичні обставини справи не оспорює. Однак надати покази стосовно пред`явленого йому обвинувачення відмовився щоб не травмувати психологічний стан потерпілої, яка на даний час є його дружиною. Вони примирилися. ОСОБА_13 у судовому засіданні просив вибачення у потерпілої.
Разом із цим, винна ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 показала, що 07.04.2020 вона на своєму автомобілі «HYUNDAI SANTA FE» їхала на роботу в Аеропорт «Бориспіль», термінал «D». Заїхавши на АЗС «Shell», де повернувшись до свого автомобіля, та поруч з її автомобілем зупинився не відомий їй автомобіль, із якого вийшов ОСОБА_13 та сів на передне пасажирське сидіння її автомобіля, приставивши до її ребер пістолет. Вона стала панікувати. Обвинувачений віддібрав у неї телефон та наказав їхати до лісу. Вона плакала та панікувала. Вони проїхали село Вороньків, під страхом та стресом вона не могла тиснути на газ, тому звернула ліворуч до лісу. На вказівку ОСОБА_13 , вона здійснювала рух. Проїхавши в глубину лісу, вони вийшли з автомобіля. ОСОБА_13 наказав їй стояти поруч із автомобілем та палити цигарки. У той час він щось шукав у своїй сумці, яка містилась у багажнику автомобіля, після чого здійснив декілька пострілів по деревах. Відібравши у неї годинн ик, ОСОБА_13 наказав їй іти до лісу. Вона йшла попереду, а ОСОБА_13 у декількох метрах позаду неї. Вони зупинилися на одній із галявин. ОСОБА_13 змусив її роздягнутися, та вони продовжили йти далі. ОСОБА_13 здійснив декілька пострілів у її бік, після чого вони повернулися до тієї поляни, де був залишений її одяг. ОСОБА_13 знімав усе на її мобільний телефон. Дане відео наявне у матеріалах справи. Потім обвинувачений забажав переглянути sms її телефону, який знаходився у нього, однак у ОСОБА_13 не вийшло переглянути sms повідомлення, після чого він почав погрожувавти пістолетом. ОСОБА_13 повідомивши, що вдома розкаже чому вона залишилася жива. Потім вони підійшли до її автомобіля та поїхали. На її прохання обвинувачений сховав пістолет, почипивши його на пасок штанів. ОСОБА_13 наказав їй їхати до неї додому у село Чубинське. Дорогою вони заїхали на АЗС «Глуско», щоб купити алкогольні напої. Приїхавши до її будинку, вони зайшли до квартири, яка розташована на першому поверсі. ОСОБА_13 зарядив пістолет патронами, які зберігалися у її сейфі, та повідомив, що він її не вбив у лісі, так як в нього закінчилися патрони. Вони сіли за стіл, вживали алкоголь. Вона вела себе спокійно, вдавала, що вони примирилися. ОСОБА_13 сказав їй, що вони йдуть займатися коханням. У одному із туалетів обвинувачений знімаючи штани, упустив її телефон, який знаходився у його задньому кармані штанів. ОСОБА_13 був п`яний і вони обоє пішли до її кімнати, де відбувся процес займання статевим контактом. ОСОБА_13 повідомив їй, що не може займатися коханням, та пішов на кухню, продовжуючи вживати алкогольні напої. Вона попросила ОСОБА_13 дозволи піти до туалету, на що він надав згоду. Зайшовши до туалету, де був її телефон, вона написала sms повідомлення своїм матері про те, що вона в квартирі і прохає домоги. Повернувшись за стіл, ОСОБА_13 запропонував їй зайнятися коханям із участю пістолета, на що вона відповіла відмовою. ОСОБА_13 розлютився та вистрілив у стіну. Після чого обвинувачений пішов у вану купатися. Відкривши душ, почав розбиратися із краном. У вікно потерпіла побачила, що підїхав поліцейський автомобіль, та переконавшись, що ОСОБА_13 за нею не спостерігає, вибігла на вулицю без одягу. Сейф у її квартирі знаходився у шафі, серед її речей. Даний сейф купував її колишній чоловік, із яким потерпіла розлучилася в січні 2020 року. У період квітня 2020 року сейф виключно використовувався для зберігання пістолету ОСОБА_13 , який він отримав в АТО. У сейфі ОСОБА_13 зберігав пістолет та патрони.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що працює інспектором РУП ГУНП в Київській області. 07.04.2020 він перебував на зміні спільно із колегою - ОСОБА_20 . Вони отримали виклик на пристрій із повідомленням, що по АДРЕСА_4 співмешканець із застосуванням зброї б`є співмешканку. Він та його колега одягнули бронежилети, узяли зброю та поїхали на виклик. Дорогою їм зателефонував начальник райвідділку і повідомив, що співмешканець колишній працівник ОСОБА_21 . Вони під`їхали до будинку за вказаною у виклику адресі, і не встигли вийти навіть із автомобіля, як з одного із під`їздів вибігла потерпіла, до половини оголена, зверху була одягнута кофтинка, в істериці сіла на задне сидіння автомобіля та просила їй допомогти. Вони відїхали за будинок, оскільки думали, що обвинувачений буде стріляти. Жінка побоювалася, нічого не говорила. ОСОБА_19 зі своїм колегою виійшли із автомобіля та почали рухатися до одного із під`їздів. У вікні будинку першого поверху вони побачили чоловіка, який стояв та курив. Підійшовши до обвинуваченого, вони попрохали його вийти на двір. Обвинувачений вийшов та тримаючись на відстані, вів себе спокійно, будь-якого опіру не чинив. Через деякій час підїхали два екіпажи поліції, дільничий, начальник райвідділку та, одягнувши кайданки на обвинуваченого, повезли до слідчого. До даного виклику свідок обвинуваченого та потерпілу не бачив.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показав, що є працівником РУП ГУНП в Київській області. У 2020 році він перебував на чергуванні зі своїм колегою ОСОБА_19 . Вони отримали виклик від громадянки про погрозу її життю та, на службовому автомобілі виїхали на виклик у село Чубинське, вулиця Яблунева. Коди вони підїхавши до будинку, що на вулиці Яблунева, із одного підїзду вибігла напівоголена жінка (донизу - без одягу, доверху - одягнута у кофтину) та сказала, що її хочуть вбити. Потерпіла сіла в їх службовий автомобіль, на задне сидіння. Він від`їхав службовим автомобілем за будинок, запитавши у жінки де під`їзд. Остання вказала пальцем. Він разом із колегою підійшли до вікна першого поверху будинку, у якому обвинувачений курив, та попрохали його вийти надвір. Обвинувачений вийшов тримаючись на відстані. Вів себе спокійно, будь-якого опіру не чинив. Через деякий час підїхав інший патруль. Потерпіла повідомила, що її співмешканець погрожував їй пістолетом, та у її квартирі наявна зброя. Обвинувачений - колишній працівник КОРДУ.

У судовому засіданні, на підставі паспорту громадянина України, установлено особу свідка ОСОБА_23 яка повідомила, що є матір`ю ОСОБА_18 та, користуючись своїм правом, у порядку ст. 63 Конституції України, відмовилася надати покази.

Крім показань потерпілої, свідків, вина ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується наступними доказами:

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №100000818 від 07.04.2020 (т.1 а.с.95-100);

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000826 від 08.04.2020 (т.1 а.с.105);

-протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується від 07.04.2020 (т.1 а.с.106-107);

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000827 від 08.04.2020 (т.1 а.с.109);

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000828 від 08.04.2020 (т.1 а.с.111);

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001348 від 18.06.2020 (т.1 а.с.112);

-протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується від 07.04.2020 (т.1 а.с.113-120);

-протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується від 08.01.2020 (т.1 а.с.129);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 08.04.2020 за участі потерпілої ОСОБА_18 , з додатком у виді електронного носія CD-R диска (т.1 а.с.130-133);

-фотоілюстрацією огляду пошкоджених та зіпсованих ОСОБА_13 речей потерпілої ОСОБА_18 , предметів огляду, домашньої обстановки, оздоблення квартири, меблів за адресою: АДРЕСА_2 , скріншотів переписки ОСОБА_13 та потерпілої, фотографічних зображень дисплею телефону (т.1 а.с.136-176);

-протоколом огляду від 07.04.2020 з фотоілюстрацією (т.1 а.с.181-225), відповідно до якого, проводився огляд домоволодіння потерпілої, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ;

-протоколом огляду від 07.04.2020 з фотоілюстрацією (т.1 а.с.226-229), відповідно до якого, проводився огляд АЗС «Shell», що розташоване за адресою: Київська область Бориспільський район село Гора, вул. Бориспільська, 2;

-протоколом огляду місця події від 08.04.2020 з фотоілюстрацією (т.1 а.с.230-244), відповідно до якого, проводився огляд у лісовому масиві, що розташоване за адресою: Київська область Бориспільський район с. Вороньків в напрямку с. Кийлів, координати 50, 11, 28.9 градусів №30, 53, 01.6 градусів Е;

-протоколом огляду місця події від 07.04.2020 з фотоілюстрацією (т.1 а.с.245-248), відповідно до якого, за письмовою згодою потерпілої, проводився огляд її автомобіля, що розташований, за адресою: Київська область м. Бориспіль, вул. Сергія Камінського, 4;

-протоколом огляду від 07.04.2020 (т.2 а.с.2);

-протоколом огляду від 08.04.2020, з додатком у виді електронного носія CD-R диска (т.2 а.с.3-4);

-протоколом огляду від 09.04.2020 з фотоілюстрацією (т.2 а.с.5-12), відповідно до якого, об`єктом огляду, проведеного за згодою потерпілої, є мобільний телефон марки «iPhone Pro Max», при відкритті відео-файлу з назвою: датованого 07.04.2020 на моніторі ноутбуку зявилося чітке кольорове відео-зобразення ділянки лісу;

-протоколом огляду відеозапису від 09.06.2020 з фотоілюстрацією (т.2 а.с.17-26), відповідно до якого, об`єктом огляду є паперовий конверт з відеозаписами з камер відеоспостережень АЗС «Shell» з додатком, у виді електронного носія CD-R диска;

-протоколом огляду відеозапису від 05.06.2020 з фотоілюстрацією (т.2 а.с.30-43), відповідно до якого, об`єктом огляду є паперовий конверт з відеозаписами з камер відеоспостережень АЗС «Глуско» з додатком, у виді електронного носія CD-R диска;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 23.05.2020 (т.2 а.с.44-47), відповідно до якого, свідок ОСОБА_24 впізнав чоловіка на зображенні № НОМЕР_4 , на імя ОСОБА_25 , якого 07.04.2020 ОСОБА_24 підвозив у м. Бориспіль, а потім у с. Чубинське Бориспільського району;

-протоколом огляду від 08.04.2020 з фотоілюстрацією (т.2 а.с.49-53), відповідно до якого, об`єктом огляду, проведеного за згодою потерпілої, є мобільний телефон, марки «iPhone Pro Max»;

-протоколом огляду від 08.04.2020, з фотоілюстрацією (т.2 а.с.54-59), відповідно до якого, об`єктом огляду є мобільний телефон марки «Samsung»;

-протоколом отримання зразків для експертизи від 08.04.2020 (т.2 а.с.64-65);

-протоколом відібрання зразків для електроного дослідження від 07.04.2019, 08.04.2020 (т.2 а.с.66-68);

-висновком експерта №СЕ-19-20/10921-Б від 13.05.2020 (т.2 а.с.70-78), відповідно до якого встановлено, що на дослідженому об`єкті, а саме: трусах ОСОБА_13 , виявлено клітини з ядрами. Встановлено генетичні ознаки клітин, виявлених на трусах ОСОБА_13 , які наведенні в таблиці результатів дослідження. Генетичні ознаки клітин, виявлених на трусах ОСОБА_13 , є змішаними, збігаються між собою та містять генетичні ознаки двох осіб, а саме: зразка букального епітелію ОСОБА_18 та зразка букального епітелію ОСОБА_13 ;

-висновком експерта №СЕ-19-20/10923-Б від 12.05.2020 (т.2 а.с.80-97), відповідно до якого, встановлено, що на наданих на дослідження недопалках сигарет, умовно позначених "1", "2", "3", "4" (об`єкти №№ 1-4), та недопалках сигаретних стіків, умовно позначених "5", "6" (об`єкти №№ 5, 6), виявлено клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1 додаток 1). Генетичні ознаки клітин, виявлених на недопалках сигарет, умовно позначених "1", "2", "4" (об`єкти №№ 1, 2, 4), та недопалках сигаретних стіків, умовно позначених "5", "6" (об`єкти №№ 5, 6), збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілої ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, установлених в об`єктах №№ 1, 2, 4-6 та у зразку букального епітелію ОСОБА_18 , складає 2,11 х 1033. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 4,75 х 1032 осіб. Походження клітин, виявлених на недопалках сигарет, умовно позначених "1", "2", "4" (об`єкти №№ 1, 2, 4), та недопалках сигаретних стіків, умовно позначених "5", "6" (об`єкти №№ 5, 6), від ОСОБА_13 включається. Також встановлено, що генетичні ознаки клітин, виявлених на недопалку сигарети, умовно позначеного "3" (об`єкт №3), збігаються з етичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не збігаються з етичними ознаками зразка букального епітелію потерпілої ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, установлених в об`єкті 5, та у зразку букального епітелію ОСОБА_13 складає 1,16 х 1035. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах зустрічається частіше, ніж у 1 з 8,59 х 1034 осіб. Походження клітин, виявлених на недопалку сигарети, умовно позначеному "3" (об`єкт №3), від ОСОБА_18 виключається;

-протоколом огляду від 10.04.2020 з додатком у виді фотозображень (т.2 а.с.99-104);

-висновком експерта №СЕ-19-20/10927-БЛ від 05.05.2020 (т.2 а.с.106-114), відповідно до якого встановлено, що наданий на дослідження пістолет, з маркуванням «Jericho 941», № НОМЕР_1 , є вогнепальною зброєю. Пістолет належить до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї - є напівавтоматичним пістолетом № НОМЕР_1 , моделі «Jericho 941», калібру 9x19 промислового виготовлення. Пістолет № НОМЕР_1 , моделі «Jericho 941», справний та придатний до стрільби. Надані на дослідження патрони в кількості 395 (триста дев`яносто п`ять) є боєприпасами до вогнепальної зброї. Патрони, у кількості 395 (триста дев`яносто п`ять), є: 1 патрон є боєприпасом мисливської нарізної вогнепальної зброї - мисливським патроном калібру, 308Win промислового виготовлення, торгівельної марки «GGG», Республіка Литва, патрон до стрільби придатний. 6 патронів є боєприпасами нарізної вогнепальної зброї - пістолетними патронами калібру 9x18 з кулями з свинцевим осердям, патрони виготовлені промисловим способом НЕЮ «Форт» та на Луганському патронному заводі; патрони до стрільби придатні. 150 патронів є боєприпасами нарізної вогнепальної зброї - пістолетними патронами калібру 9x19 з кулями з свинцевим осердям. 10 патронів з них виготовлені саморобним способом, шляхом спорядження капсульованих гільз (гільзи промислового виготовлення, але мають сліди пострілу) пороховими зарядами та безоболонковими кулями, решта патронів виготовлені промисловим способом (НВО «Форт» (Україна), фірма «Geco» (ФРН), фірма «Sellier Bellot», (Чеська Республіка)), патрони до стрільби придатні. 238 патронів є боєприпасами нарізної вогнепальної зброї: з них 211 патрон з маркуванням «5,56 15 МКЕ (коло з хрестом)» - є боєприпасами нарізної бойової вогнепальної зброї - патронами калібру 5,56x45 з кулями зі сталевим осердям; патрони виготовлені промисловим способом (фірма «МКЕК», Турецька Республіка); патрони до стрільби придатні. Решта 27 патронів з маркуванням «5,56x45 14 21» - є боєприпасами нарізної мисливської вогнепальної зброї - патронами калібру, 223 з кулями з свинцевим осердям; патрони виготовлені промисловим способом (фірма «Меsko», Республіка Польща); патрони до стрільби придатні. Патрони призначені для застосування в мисливських карабінах калібру, 308 Win, пістолетах та пістолет-кулеметах калібру НОМЕР_5 , пістолетах та пістолет-кулеметах калібру НОМЕР_6 , бойовій вогнепальній зброї калібру 5,56x45 та мисливських карабінах калібру, 223. Надані боєприпаси (патрони) придатні до стрільби. Встановити, чи складали один патрон гільза, вилучена з підлоги квартири АДРЕСА_3 , та куля, вилучена зі стіни квартири АДРЕСА_3 , не виявилося можливим. Гільза, вилучена з підлоги квартири АДРЕСА_3 , відстріляна з пістолету № НОМЕР_1 моделі «Jericho 941». Три гільзи, вилучені з лісового масиву с. Вороньків Бориспільського району Київської області, відстріляні з пістолету № НОМЕР_1 моделі «Jericho 941»;

-висновком судово-психіатричного експерта №183 від 15.04.2020 (т.2 а.с.126-130), відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_13 під час інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав. У ОСОБА_13 під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання не виявлено. У нього виявлені окремі психопатичні риси характеру, проте ступінь виразності психопатичних рис у нього такий, що він, при здійсненні інкримінованих йому діянь і в даний час, міг і може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_13 не потребує. ОСОБА_13 за своїм психічним станом може самостійно реалізувати своє право на захист.

Також, у судовому засіданні судом були досліджені докази, що посвідчують та характеризують особу обвинуваченого.

Достовірність та об`єктивність наведених доказів у суду сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, належні, допустимі та достатні, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою, тому суд покладає їх в основу обвинувального вироку.

Таким чином, суд дійшов до переконання, що у кримінальному провадженні зібрана достатння кількість належним та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Дії ОСОБА_13 кваліфіковані:

-за ч. 2 ст. 146 КК України, як умисні дії, що виразилися у викраденні людини, способом, небезпечним для життя потерпілого, із застосуванням зброї;

-за ч. 1 ст. 152 КК України, як умисні дії, що виразилися у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування);
-за ч. 1 ст. 127 КК України катуванні, тобто умисному заподіянні мучення, інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать їх волі, у тому числі отримати від нього відомості чи визнання;
-за ч. 2 ст. 162 КК України в незаконному проникненні до житла з погрозою застосування насильства (порушення недоторканості житла);
-за ч. 1 ст. 263 КК України, як умисні дії, що виразилися в зберіганні, придбанні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.
Таку кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною.

Дії ОСОБА_13 кваліфіковані за ч. 2 ст. 146 КК України є протиправними, вчиненими проти волі потерпілої ОСОБА_18 , направленими на захоплення потерпілої, із застосуванням зброї, переміщення її з того місця де вона знаходилася в інше, шляхом поміщення її силоміць до салону автомобіля, проти її волі. ОСОБА_18 не бажала разом із обвинуваченим кудись переміщатися по території України. Це означає, що ОСОБА_18 незаконно позбавили волі. Заволодіння ОСОБА_18 здійснювалося у відсутності інших осіб щодо людини, яка не розуміла значення вчинюваних з нею дій, у зв`язку з перебуванням в станні сильного хвилювання та розгубленості, через раптове та несподіване застосуванням по відношенню до неї зброї. За цією ознакою воно є таємним та визначається як викрадення людини. Дії ОСОБА_13 характеризуються прямим умислом. Зокрема, обвинувачений усвідомлював, що за законом він не має права позбавляти волі іншу особу, але не заважаючи на це, він бажав це зробити. Внаслідок цих діянь, були порушенні конституційні права та свободи ОСОБА_18 .

Так, ОСОБА_13 проник до житлового приміщення потерпілої, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке було для нього чужим, адже не перебувало в його власності чи законному володінні. Обвинувачений не мав жодного права перебувати у житловому приміщенні та незаконно проникати до житла, що є приватною власністю інших осіб, та проник туди проти волі власника. За цією ознакою проникнення є протиправним. ОСОБА_13 досяг віку, з якого наступає кримінальна відповідальність за вчинення незаконного проникнення до житла. Його дії характеризуються умислом та корисливою метою. Унаслідок таких дій ОСОБА_13 , порушуючи, відповідно ст. 30 Конституції України, право громадян на недоторканість їхнього житла та іншого володіння, незаконно проник до квартири потерпілої. Таким чином, скоєний обвинуваченим злочин є закінченим.

Зі змісту досліджених документів та показів потерпілої встановлено, що ОСОБА_13 , з використанням пістолету, марки «Jericho 941», № НОМЕР_1 , вчиняв насильницькі дії стосовно ОСОБА_18 , які виразилися в активних діях обвинуваченого, який зробив сім пострілів біля потерпілої, чотири з яких - безпосередньо у напрямку потерпілої, не припиняючи повідомляти ОСОБА_18 , що він її вб`є. Дії ОСОБА_13 кваліфіковані ч. 1 ст. 127 КК України, тобто умисно заподіяв мучення потерпілій, а саме, під погрозою вчинення її вбивства, примусив її роздягнутися до гола та упродовж близько однієї години, водив по лісу, позбавивши тим самим, її тепла, зважаючи на прохолодну погоду для неодягненої людини, унаслідок чого ОСОБА_18 мерзла упродовж цього часу. Одночасно з цим, унаслідок цих умисних дій ОСОБА_13 , ОСОБА_18 утримувалася у шкідливих для здоров`я умовах - примусово пересувалася босоніж упродовж близько години, по опалих соснових голках та шишках, що спричиняло біль ногам при ходьбі та супроводжувалось укусами оголеного тіла лісними мурахами. Таким чином, заподіяння перелічених тілесних ушкоджень охоплюються об`єктивною стороною злочину, передбаченого ст.127 КК України, та не потребує окремої кваліфікації.
Норма ст. 263 КК України є субсидіарною і для розуміння незаконності поводження зі зброєю, вимагає аналізу відповідного закону. При цьому, поняття «закон», яке використав законодавець, має розширене тлумачення і включає в себе законодавство в цілому, у тому числі нормативні акти, що регулюють відповідні правовідносини, порушення яких утворює об`єктивну сторону складу злочину, передбаченого ст. 263 КК України.

Підстави та порядок отримання дозволів на зберігання вогнепальної зброї визначено Положенням про дозвільну систему, затвердженим постановою КМУ №576 від 12.10.1992, а також Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998.

Як встановлено судом, ОСОБА_13 , у супереч передбаченого законом порядку, придбав бойові припаси, виготовлені промисловим способом, придатні до стрільби: 1 патрон мисливської нарізної воґнепальної зброї 308 Win, торгівельної марки «GGG»; 6 патронів нарізної вогнепальної зброї калібру 9x18, торгівельної марки «Форт»; 211 патронів нарізної вогнепальної зброї калібру 5,56x45, з маркуванням «5,56 15 МКЕ», торгової фірми «МКЕК»; 27 патронів нарізної вогнепальної зброї калібру 223, з маркуванням «5,56x45 1421», торгівельної марки «Меsko», які в подальшому, без відповідного дозволу, зберігав у квартирі ОСОБА_18 . Тому дії ОСОБА_13 мають ознаку незаконності. Обвинуваченому це було відомо, він усвідомлював суспільно небезпечний характер власних дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки та бажав їх настання. Це підтверджує наявність в діях ОСОБА_13 виключно прямого умислу. Вчинене ним кримінальне правопорушення є закінченим. Його умисні злочинні діяння, що виразились в незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, містять всі ознаки складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

У судовому засіданні потерпіла заявила клопотання про звільнення ОСОБА_13 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 146 КК України, у порядку ст. 46 КК України. Між нею та обвинуваченим відбулося примирення. Разом із цим, потерпіла наполягала на своєму клопотанні про відмову від приватного обвинувачення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, оскільки потерпіла одружилася із ОСОБА_13 . Вони є подружжям, між ними немає суперечностей, будь-яких претензій матеріального чи морального характеру потерпілої до обвинуваченого немає.
Обвинувачений ОСОБА_13 підтримав клопотання потерпілої про звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 146 КК України, у звязку з примиренням, відповіднло до ст. 46 КК України. Вони примирилися, кохають один одного та стали подружжям. Крім того, просив суд задовольнити клопотання потерпілої та звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 152 КК України, у зв`язку з тим, що потерпіла відмовилася від приватного обвинувачення у кримінальному провадженні. При цьому, обвинувачений зазначив, що він повністю визнає свою винуватість у вчиненому, зробив для себе належні висновки та запевняє, що став на шлях виправлення.
Представник потерпілої та захисник дані клопотання підтримали та просили їх задовольнити.
Прокурор підтримав клопотання потерпілої та не заперечує проти їх задоволення. Зазначив, що це волевиявлення потерпілої та обвинуваченого, що не є порушенням чинного законодавства України.

Вивчивши клопотання потерпілої ОСОБА_10 про звільнення ОСОБА_13 від кримінальної відповідальності, за ч. 2 ст. 146 КК України, у зв`язку із примиренням потерпілого із обвинуваченим, у порядку ст. 46 КК України, а також звільнення ОСОБА_13 від кримінальної відповідальност, і за ч. 1 ст. 152 КК України, у зв`язку із відмовою потерпілої від приватного обвинувачення, суд приходить до наступного.

Відповідно до Постанова ВСУ №5-27кс16 від 31.03.2016, Суд наголошує, що примирення є комплексним, міжгалузевим інститутом кримінального та кримінального процесуального законодавства, спрямованого на задоволення/відновлення прав потерпілого та заохочення позитивної посткримінальної поведінки суб`єкта злочину. На забезпечення дієвості правових механізмів інституту примирення, його цілей і мети впливають «складні» зв`язки між принципами публічності і диспозитивності. Враховуючи високі стандарти, які існують у сфері захисту людини та основоположних свобод, і більшу рішучість, яка відповідно й неминуче вимагається при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства, суд надає особливого значення існуванню в інституті примирення конкуренції принципів публічності і диспозитивності, яка визначає пріоритети публічного і приватного інтересів та їх взаємозв`язок.
Отже, суд вважає, що для встановлення співвідношення публічних і приватних пріоритетів в інституті примирення сторін визначальною є категорія «інтерес». Функціональне призначення категорії інтерес у кримінальному процесі є невід`ємною складовою природи цього феномену. У цьому контексті суд так само приділяє увагу функціям інтересу, які не можуть бути залишені поза увагою, враховуючи, що питання, порушене заявником, розглядається в площині кримінального процесу.
Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Встановлено, що дії ОСОБА_13 кваліфіковано вірно за ч. 2 ст. 146 КК України, як викрадення людини, способом, небезпечним для життя потерпілого, із застосуванням зброї. Тобто вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до умисних нетяжких злочинів.

З огляду на ці обставини та вимоги статті 46 КК України, суд дійшов до переконання, що ОСОБА_13 не можливо звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, оскільки злочин охоплює умисну форму винни.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальне провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, ч. 1 ст. 152 КК України.
Згідно із ч. 4 ст. 26 КПК України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, дане провадження у формі приватного обвинувачення відносно ОСОБА_13 розпочато слідчим за заявою потерпілої ОСОБА_10 .

Судом встановлено, що ОСОБА_13 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, щодо якого кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення.
З огляду на вищевикладене та враховуючи, що потерпіла відмовилася від обвинувачення, суд приходить до висновку, що ОСОБА_13 допустимо звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у формі приватного обвинувачення.
З огляду на це, суд дійшов до переконання, що обвинувачений повинний бути засуджений:

-за ч. 2 ст. 146 КК України, за умисні дії, що виразилися у викраденні людини, способом, небезпечним для життя потерпілого, із застосуванням зброї;

-за ч. 1 ст. 127 КК України, катуванні, тобто умисному заподіянні мучення, інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать їх волі, у тому числі отримати від нього відомості чи визнання;
-за ч. 2 ст. 162 КК України, за незаконне проникнення до житла з погрозою застосування насильства (порушення недоторканості житла);
-за ч. 1 ст. 263 КК України, за умисні дії, що виразилися в зберіганні, придбанні бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Згідно із ст. 66 КК України, обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_13 , є щире каяття.

Обставиною, що обтяжують покарання, обвинуваченого ОСОБА_13 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, яка перебувала у стані алкогольного сп'яніння.

Обвинувачений вчинив три нетяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 162 КК України та тяжкий злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України. Аналіз даних при вивченні особи обвинуваченого вказує на те, що він раніше не судимий. На обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Одружений, на утримані малолітніх дітей та осіб-інвалідів не має. Офіційно не працевлаштований. ОСОБА_13 має сталі сімейні відносини та є учасником АТО, має відзнаку Президента України «За участь в Антитерористичній операції»; позитивно характеризується за попереднім місцем служби, зокрема в Департаменті «Корпус оперативно-раптової дії», де проходив службу поліцейським - штурмовиком відділу з проведення спеціальних операцій (штурмового) управління організації професійного навчання та проведення спеціальних операцій Департаменту «КОРД» Національної поліції України.

Призначаючи вид і міру покарання для обвинуваченого ОСОБА_13 , суд враховує тяжкість вчинених злочинів та, з урахуванням викладеного, даних про особу обвинуваченого, правову позицію прокурора, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання та, з огляду на всі обставини в цілому, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_13 за вчинення умисного нетяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України належить призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, за вчинення умисного нетяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України належить призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, за вчинення умисного нетяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України належить призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, за вчинення умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, належить призначити покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки.
При призначені остаточного покарання за сукупністю злочинів, на підставі ч. 1, ч. 2 ст.70 КК України, належить застосувати спосіб поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Разом з тим, суд враховує фактичну тяжкість вчинених ОСОБА_13 кримінальних правопорушень, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу їх вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети кримінальних правопорушень, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінальних правопорушень та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінальних правопорушень, та індивідуальних особливостей обвинуваченого. Суд враховує позицію потерпілої, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд приходить до висновку, що вищенаведені обставини істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду, що перевиховання та виправлення ОСОБА_13 залишається можливим без ізоляції від суспільства, та вважає за доцільне застосувати до нього положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком терміном на два роки з визначенням відповідних обов`язків судом.

Суд вважає, що дана міра покарання відносно обвинуваченого є достатньою для виправлення та попередження вчинення нових злочинів, враховуючи тяжкість вчинених злочинів та особу обвинуваченого.
Захід забезпечення у кримінальному провадженні у вигляді арешту, накладеного, згідно із ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.04.2020, скасувати.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, до вступу вироку в законну силу, залишити.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Крім того, з обвинуваченого на користь Держави України, слід стягнути витрати на проведення експертизи у розмірі 40786 гривень 95 копійок.

Керуючись: ст. 22, ст. 100, ст. 122, 124, п. 7 ч. 1 ст. 284, ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 46, 50, 65-67, ст. 70, 75, 76, ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 263 КК України, суд
у х в а л и в:
У клопотанні потерпілої ОСОБА_10 , про звільнення обвинуваченого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 146 КК України у порядку ст. 46 КК України, відмовити.
Клопотання потерпілої ОСОБА_10 , про відмову від обвинувачення у формі приватного обвинувачення, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, у зв`язку з відмовою потерпілої від приватного обвинувачення.

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 146 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;
- за ч. 1 ст. 127 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;
- за ч. 2 ст. 162 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;
- за ч. 1 ст. 263 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Згідно вимог ч. 1, ч. 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від основного покарання у виді позбавлення волі та призначити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Іспитовий строк ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, до вступу вироку в законну силу, залишити.
Стягнути з ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави України 40786 гривень 95 копійок, процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Захід забезпечення у кримінальному провадженні у вигляді арешту, накладений, згідно із ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.04.2020, скасувати.
Речові докази, після набрання вироком суду законної сили, що знаходяться на зберігані в камері схову Бориспільського ВП Головного управління Національної поліції в Київській області, а саме: мобільний телефон марки «iPhone S» модель A1688FCC ID BCG E2946A, сім картка мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_7 код телефону НОМЕР_8 з чохлом чорного кольору марки «MAGPUL», паспорт України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № НОМЕР_9 орган, що видав 8099, футболку сірого кольору, джинси синього кольору, ремінь чорного кольору, труси чорного кольору, кепку чорного кольору, повернути власнику ОСОБА_13 .

Тимчасово вилучене майно: мобільний телефон Iphone ProMaх, імей НОМЕР_10 з сімкартою мобільного оператора «Водафон» з абоненським номером НОМЕР_11 ; годинник «Apple Wotch» жовтого кольору який поміщено до спецпакету №7191589; труси ОСОБА_18 , які поміщено до спецпакету 2165970; інтимний гель, який поміщено до спецпакету №2481346; одяг ОСОБА_18 , простирадло, ковдру, рушник, повернути ОСОБА_10 ; дозвіл на зброю на ім`я ОСОБА_13 , предмет схожий на магазин до пістолету, змив з обличчя, змив з лівої руки, змив з правої руки, голтина, які поміщені до паперових конвертів зразок букального епітелію, який поміщено до спецпакету №0380885, зразок букального епітелію, який поміщено до спецпакету № 0380884, статеві змиви ОСОБА_18 , які поміщено до спецпакету №0380886, паперовий згорток зовні схожий на волосся, який поміщено до спецпакету №0381187, труси ОСОБА_13 , які поміщено до спецпакету №2165969, два предмета схожі на гільзи, які поміщені до спецпакету №2408894, шість недопалків сигарет, які поміщені до спецпакету №0380877, експертні пакети після проведення експертизи, пістолет марки «Jericho 941», № НОМЕР_1 , протирка каналу ствола, 373 патрони, 22 гільзи та первинні упаковки, які поміщено до спецпакету №3267625, знищити; мобільний телефон SAMSUNG SM-J610 FN/DS IMEI: НОМЕР_12 , який поміщено до спецпакету №2481345, залишити у володінні власниці ОСОБА_23 .

Цивільний позов не заявлено.
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1