Справа № 671/1678/21
Провадження № 1-кс/671/575/2021
У Х В А Л А
25 жовтня 2021 року м. Волочиськ
Начальник сектору дізнання відділу поліції № 2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Волочиської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на вилучене в ході проведення огляду місця події майно, а саме: саморобний трактор із причіпом сірого кольору, дерев`яні колоди в кількості 22 шт. та бензопилу «Forest БП-45-3.0», а також заборонити без дозволу суду, прокурора або слідчого, дізнавача розпорядження зазначеним майном та будь яке втручання, що може призвести до його пошкодження, псування, знищення.
В обґрунтування клопотання зазначив, що:
- 21.10.2021 до сектору дізнання відділу поліції №2 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області надійшло повідомлення про те, що 21.10.2021 біля 14 год. 46 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у лісонасадженні, що між селам Ріпна та Сербинів Волочиської ОТГ, таємно викрав деревину породи «ясен», яку завантажив на причіп саморобного трактора сірого кольору, однак свій протиправний намір до кінця не довів, оскільки був зупинений на місці події дільничним офіцером громади;
- 21.10.2021 по завершенні огляду місця події було вилучено саморобний трактор із причіпом сірого кольору, дерев`яні колоди в кількості 22 шт. та бензопилу «Forest БП-45-3.0»;
- 22.10.2021 вилучені саморобний трактор із причіпом сірого кольору, дерев`яні колоди в кількості 22 шт. та бензопилу «Forest БП-45-3.0» визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Учасники судового процесу, належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явились.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Як вбачається із вимог ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В силу вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 40-1 КПК України, дізнавач уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Як вбачається з наданих матеріалів, 21.10.2021 року в ході проведеного огляду місця події було вилучено перелічене вище майно, на яке просить накласти арешт дізнавач, яке визнано 22.10.2021 року речовими доказами у кримінальному провадженні.
З урахуванням викладеного, вважаю, що з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливого їх знищення, пошкодження чи приховування, слід накласти арешт на вказане дізнавачем майно, а тому дане клопотання підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України,-
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на вилучене в ході проведення огляду місця події майно, а саме: саморобний трактор із причіпом сірого кольору, дерев`яні колоди в кількості 22 шт. та бензопилу «Forest БП-45-3.0», який полягає в забороні відчуження, користування та розпорядження вказаним вище майном.
Відповідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.
Відповідно ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, а згідно ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Слідчий суддя ОСОБА_1