03.11.2021 року о 14:50 год. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_2 , в якому слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке перелічене в клопотанні, та визначити місцем його зберігання камеру схову речових доказів ХРУП №1, та майданчик за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 10.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання з додатками, приходить до висновку про необхідність повернути клопотання прокурору, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
В порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 171, абз. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України, до клопотання про арешт майна не додано оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання щодо підстав і мети арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України.
В порушення п. 1, п. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України, в клопотанні слідчого про арешт майна, вилученого 02.11.2021 в ході огляду місця події, перелік речей, на які сторона обвинувачення просить накласти арешт, не містить даних щодо належності таких речей конкретним фізичним чи юридичним особам, фактичних даних щодо засобів зв`язку фізичних, чи юридичних осіб, які є власниками вказаного майна тощо, що позбавляє суд можливості виконати вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, - судового виклику власників майна для розгляду даного клопотання. Як і не додано документів, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
Крім того, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.
Однак, за правилами ч.1, 2 ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Виходячи з наведених положень КПК України, суд вважає зазначити, що підозру було оголошено у кримінальному провадженні лише ОСОБА_3 , а власники зазначеного майна у клопотанні (зокрема власник автомобілю) на цьому етапі досудового розслідування у кримінальному провадженні бере участь у статусі третьої особи, що зумовлено необхідністю звернення з подібним клопотанням про арешт майна не слідчим, а прокурором, як того вимагають норми ч.2 ст. 64-2 КПК України.
Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
З урахуванням викладеного, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 2, 7, 170 - 173 КПК України,-
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1