справа № 462/8104/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2022 року
Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст.ст. 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду, за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003656 від 04.12.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця,

громадянина України, уродженця м. Київ

зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 та

проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

раніше судимого: вироком від 21.01.2019 року Личаківського районного

суду м. Львова за ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 311, ч.1 ст. 313, ч.2 ст. 317 КК України

до 5 років позбавленя волі, та звільнений від відбування покарання з

випробувальним терміном на 3 роки та вироком Сихівського районного

суду м. Львова від 30.12.2021 року за ч. 1 ст. 185 КК України, ст.ст. 71,72

КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 18.11.2019 року о 03.00 год. по 04.00 год., перебуваючи на зупинці, що навпроти ТЦ «Скриня» за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 179, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що потерпілий заснув на лавці громадського транспорту та що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, оглянувши кишені та рюкзак потерпілого ОСОБА_4 , заволодів його мобільним телефоном марки «Xiomi Redmi Note 5», вартістю 8500 грн, годинником марки «Роял Лондон» вартістю 3000 гривень, грошовими коштами у сумі 2000 грн, банківською зарплатною картою (ПАО «Банк Восток»), якою цього ж дня розрахувався в магазині «Bakermarket» на суму 673,06 грн та на АЗС «WOG» на суму 1200, 24 грн, усього на загальну суму 1873,30 грн та банківською картою «ПАО «Райффайзен банк Аваль», якою цього ж дня розрахувався в магазині «Bakermarket» на суму 265 гривень, на АЗС «WOG» на суму 455, 90 грн, у аптеці «Медфарм» на суму 354,40 грн, на АЗС «Shell» на загальну суму 1635,20 грн, усього на загальну суму 2710, 15 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

До обвинувального акту прокурор ОСОБА_5 долучила клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, а також з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_6 засвідчено добровільність та беззаперечність визнання винуватості обвинуваченим, підтверджено його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Потерпілий ОСОБА_4 надав письмову заяву, в якій зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, вчиненим умисно; особу винного, який раніше судимий, на обліках в лікаря нарколога і психіатра не перебуває.
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.185 КК України.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_3 засуджений 21.01.2019 року Личаківським районним судом м. Львова за ч.1 ст. 307, ч.1 ст. 311, ч.1 ст. 313, ч.2 ст. 317 КК України на 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.

30.12.2021 року ОСОБА_3 засуджений Сихівським районним судом м. Львова за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 місяця арешту та на підставі ст.ст. 71, 72 КК України остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та 1 (один) місяць.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин, остаточне покарання обвинуваченому слід обрати на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх наслідки, ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів, - шляхом повного складання призначених покарань.

При призначенні міри покарання суд також застосовує положення ч.3 ст. 72 КК України, а саме те, що: основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
При цьому, суд враховує те, що Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності з 1 липня 2020 року, внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, які в даному випадку, посилюють кримінальну відповідальність обвинуваченого.

Відповідно до частини 2 ст. 5 КК України в даному випадку підлягає застосуванню закон про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення кримінального правопорушення, оскільки він пом`якшує кримінальну відповідальність обвинуваченого.

Вчиненим кримінальним правопорушенням завдана матеріальна шкоду у сумі 18 083, 80 грн, яка не відшкодована.
На підставі ч.9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.

Підстав, передбачених ст.176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу суд не вбачає.

Керуючись ст.100, 368-371, 373, 374, 382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів з врахуванням вироку Сихівського районного суду м. Львова від 30 грудня 2021 року шляхом повного складання призначених покарань остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 (п`ять) років і 1 (одного) місяця позбавлення волі та штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Покарання у виді штрафу на підставі ч. 3 ст. 72 КК України у розмірі 850 грн. виконувати самостійно.

Речові докази:

-компакт диск з написом СD-R залишити при матеріалах справи

-годинник марки «Роял Лондон» з ремінцем коричневого кольору повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1

Оригінал вироку.