Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 грудня 2021 року щодо ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.12.2021 задоволене клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 11.02.2022 включно, строк тримання під вартою визначено обчислювати з 11 год 45 хв 14 грудня 2021 року, тобто з моменту фактичного затримання, із визначенням застави у сумі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 113500 (сто тринадцять тисяч п`ятсот) гривень, із покладенням відповідно до ч.5 ст.194 КПК України обов`язків щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, має на утриманні малолітню дитину-інваліда, з 01.12.2021 неофіційно працевлаштованого різноробочим ПФ «Велам», раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
У поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного вважає рішення слідчого судді незаконним. Вказує, що стороною обвинувачення не доведені ризики, передбачені ст.177 КПК України. Стверджує, що її підзахисний має постійне місце проживання, живе з матір`ю, яка є пенсіонером і має незадовільний стан здоров`я, дружиною та спільною дитиною, яка є інвалідом. Крім того, підозрюваний перебуває у постійному пошуку роботи. З огляду на наведене, просить ухвалу слідчого судді скасувати, відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.
У доповненні до апеляційної скарги захисник просить судове рішення скасувати, відмовивши у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обравши йому запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, а у випадку залишення запобіжного заходу без змін зменшити призначений ОСОБА_7 розмір застави із урахуванням майнового стану останнього.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі та просили скасувати рішення слідчого судді і застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, прокурора, яка апеляцію заперечила і просила рішення слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Положення ст.177 КПК України регламентують, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до приписів ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На думку апеляційного суду, слідчий суддя відповідно до положень кримінального процесуального законодавства, а також майнового та сімейного стану підозрюваного, міцності його соціальних зв`язків, інших даних про його особу, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, підставно застосував щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 14.12.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості № 0002962 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
15.12.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Термін «обґрунтована підозра», згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Апеляційний суд бере до уваги те, що підозрюваний раніше судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке за ступенем тяжкості є тяжким злочином.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки: постійне місце проживання, дитину-інваліда та матір-пенсіонера.
На переконання апеляційного суду, під час розгляду клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного стороною обвинувачення доведено, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а саме: можливостям ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати будь-які речі, що можуть мати значення для встановлення обставин кримінального провадження, та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Враховуючи вищезазначене, доводи захисника про недоведеність стороною обвинувачення передбачених ст.177 КПК України ризиків, апеляційний суд вважає голослівними та такими, що спростовуються матеріалами провадження.
Посилання сторони захисту на спільне проживання підозрюваного з матір`ю, яка є пенсіонером і має незадовільний стан здоров`я, дружиною та дитиною, яка є інвалідом, хоча і мають місце, однак не можуть слугувати виключною підставою для застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, так як не спростовують доведених стороною обвинувачення ризиків.
Тому, з урахуванням даних про особу підозрюваного, обставин вчиненого кримінального правопорушення, апеляційний суд вважає, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти доведеним стороною обвинувачення ризикам.
Що стосується тверджень, викладених в апеляційній скарзі сторони захисту, про завідомо непомірний розмір застави, визначений для ОСОБА_7 , на думку апеляційного суду, вони є необґрунтованими.
Відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Вимогами ч.3 ст.183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На переконання суду апеляційної інстанції, визначаючи ОСОБА_7 заставу у сумі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, слідчий суддя у повній мірі дотримався положень ч.3 ст.183 КПК України.

Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається щодо

особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, який згідно зі ст.12 КК України належить до категорії тяжких.

Частина четверта ст.182 КПК України регламентує, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З огляду на вищевикладене, враховуючи майновий та сімейний стан ОСОБА_7 , а саме: наявність у нього міцних соціальних зв`язків, зокрема, постійного місця проживання, дружини, дитини-інваліда та матері-пенсіонера, слідчий суддя обґрунтовано застосував до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів із визначенням застави у сумі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 113500 (сто тринадцять тисяч п`ятсот) гривень, в межах, передбачених ст.182 КПК України, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Такий запобіжний захід та визначений слідчим суддею розмір застави, на думку апеляційного суду, зможе забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам будь-якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 грудня 2021 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді