Ухвала
18 лютого 2022 року
м. Київ
справа № 350/373/19
провадження № 51 - 754 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 29 липня 2021 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 2 цієї статті у касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до ст. 438 КПК підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи, тобто не тільки висунути на підтвердження допущених судом порушень переконливі факти, але й аргументувати як саме ці порушення істотно позначилися на законності та обґрунтованості судового рішення. Крім цього, вимагаючи скасування судового рішення та призначення нового судового розгляду в суді відповідної інстанції, особа у касаційній скарзі має вказати, яким чином таке скасування дозволить виправити порушення, на які вона посилається.
Так, потерпіла порушує питання про скасування вироку Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 29 липня 2021 року та ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року щодо ОСОБА_5 у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, однак не вказує у чому конкретно з огляду на положення ст. 412 КПК полягає таке порушення при розгляді кримінального провадження судом першої та апеляційної інстанції, та належним чином не обґрунтовує своїх доводів у цій частині.
При цьому зі змісту касаційної скарги потерпілої вбачається, що вона не погоджується з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надає їм власну оцінку, що відповідно до ст. 438 КПК не є підставою для скасування судового рішення судом касаційної інстанції.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування з огляду на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Такі вимоги мають відповідати приписам ст. 436 КПК, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Однак, викладені в касаційній скарзі вимоги до касаційного суду не узгоджуються з наведеними положеннями в частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду. Так, скаржниця просить скасувати вирок місцевого і ухвалу апеляційного судів, та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції, тоді як одночасне скасування обох рішень є підставою для призначення нового розгляду у суді першої інстанції.
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі.
У протилежному випадку в касаційній скарзі необхідно уточнити як саме скаржник бажає брати участь у касаційному розгляді безпосередньо в залі судового засідання Верховного Суду чи шляхом організації відеоконференції, із вказівкою на конкретний суд.
Також необхідно враховувати, що клопотання щодо розгляду касаційної скарги в режимі відеоконференції вирішується судом касаційної інстанції лише у разі відкриття касаційного провадження за скаргою та в період підготовки кримінального провадження до касаційного розгляду, тому повинно подаватися до Суду завчасно.
За вимогами ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються. Обов`язок долучення копій судових рішень, що оскаржуються, покладено кримінальним процесуальним законом саме на особу, яка подає касаційну скаргу.
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне залишити без руху касаційну скаргу, надавши потерпілій строк для усунення недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 на вирок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 29 липня 2021 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 09 листопада 2021 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_3