Провадження № 1-кп/643/107/21
Справа № 643/5604/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2021 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши в залі суду в м. Харкові у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0006409 від 19 серпня 2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з вищою освітою, офіційно працевлаштованого, працюючого на посаді викладача у ФСТ «Динамо» Україна, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , 1979 року народження, у квітні 2013 року, точну дату та місце в ході проведення досудового розслідування встановити не вдалося, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого використання заяви, яка надає право на повернення платежу, власноручно підробив заяву від імені ОСОБА_6 на ім`я начальника ХОУ АТ «Ощадбанк» ОСОБА_7 від 19.04.2013 року для повернення нібито помилково сплаченого платежу судового збору в сумі 3360 гривень. Згідно висновку №895/896 від 12.03.2016 року судово-почеркознавчої експертизи у кримінальному провадженні №0001635 підпис від імені ОСОБА_6 в заяві від 19.04.2013 року, від його імені, розташований у правому куті, праворуч запису « ОСОБА_8 » - виконаний рукописним способом за допомогою пасти для кулькових ручок без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів не ОСОБА_6 , а ОСОБА_5 . Рукописний текст заяви від 19.04.2013 від імені ОСОБА_6 , який починається та, відповідно, закінчується словами «Начальнику ХОУ АТ «Ощадбанк»… «произведена ощибочно 19.04.2013 г ОСОБА_8 » - виконаний не ОСОБА_6 , а ОСОБА_5 .

Своїми умисними діями ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України тобто підроблення офіційного документа, який надає право або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою.

Окрім цього, 19.04.2013 року ОСОБА_5 , маючи умисел на використання завідомо підробленого ним документу, а саме зави про повернення помилково сплаченого платежу, з метою повернення платежу за рахунком № НОМЕР_1 для зарахування надходження по коду бюджетної класифікації 22030001 «Судовий збір», готівки в сумі 3360 гривень, використав підроблену ним заяву, подавши її від імені гр. ОСОБА_6 касиру ОСОБА_9 філії № 279 АТ «Ощадбанку», що розташована за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників 71-Г, та на підставі поданої заяви отримав готівку в сумі 3360 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України тобто використання завідомо підробленого документа.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю не визнавав та пояснив , що при проведені досудового слідства були порушені норми кримінально - процесуального законодавства , що призвело до порушення його процесуальних прав, гарантованих Конституцією та законодавством України.

Посилався на те , що ним не вчинялись інкриміновані йому кримінальні правопорушення та не давав покази в судовому засіданні з цього приводу.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, свідків, та безпосередньо дослідивши надані докази, які є належними та допустимими, прийшов до наступного.

Винуватість ОСОБА_5 підтверджується наступними доказами, а саме:

- показами свідка ОСОБА_6 , який пояснив, що від його імені ОСОБА_10 було сплачено судовий збір , однак він особисто заяв про повернення судового збору не писав, грошові кошти не отримував, ОСОБА_5 від його імені подав заяву про повернення судового збору та підробив його підпис;

-показами свідка ОСОБА_9 , яка пояснила ,що ОСОБА_5 використав підроблену ним заяву, подавши її від імені гр. ОСОБА_6 у філії № 279 АТ «Ощадбанку», що розташована за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників 71-Г, та на підставі поданої заяви отримав готівку в сумі 3360 гривен. Свідок ОСОБА_9 упізнала ОСОБА_5 ,як особу , що подавав заяву ;

- протоколом огляду речей від 26.11.2015 року ;

- показами свідка ОСОБА_11 , яка пояснила , що являлась керуючою філії № 279 АТ «Ощадбанку», що розташована за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників 71-Г та їй відомо про факт повернення готівкових коштів судового збору за сплаченою квитанцією та підтвердила покази ОСОБА_9 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.10.2016 року ,відповідно до якого ОСОБА_9 на фото № 3 впізнала ОСОБА_5 ,як особу ,яка зверталась до філії банку з заявою про повернення суми , сплаченого судового збору та отримала кошти;

- протоколом одночасного допиту свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 від 16.12.2015 року,відповідно до якого ОСОБА_6 пояснив, що особисто заяв про повернення судового збору не писав, грошові кошти не отримував;

- висновком судово почеркознавчої експертизи від 12.03.2016 року № 895/896 , відповідно до якого підпис від імені ОСОБА_6 в заяві від 19.04.2013 року, від його імені, розташований у правому куті, праворуч запису « ОСОБА_8 » - виконаний рукописним способом за допомогою пасти для кулькових ручок без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів не ОСОБА_6 , а ОСОБА_5 . Рукописний текст заяви від 19.04.2013 від імені ОСОБА_6 , який починається та, відповідно, закінчується словами «Начальнику ХОУ АТ «Ощадбанк»… «произведена ощибочно 19.04.2013 г ОСОБА_8 » - виконаний не ОСОБА_6 , а ОСОБА_5 .

На підставі аналізу матеріалів справи, досліджених та наведених у вироку доказів у їх сукупності, письмові докази, покази свідків, які надавали у суді послідовні свідчення, які узгоджуються з іншими наведеними доказами та між собою, які останні не змінювали в ході судового розгляду справи, тому у суду відсутні підставі ставити ці покази під сумнів.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що невизнання своєї провини обвинуваченим, пояснюється його намірами можливими способами спростувати обставини справи, зменшити їх у вигідному для себе напрямку, або зменшити ступінь своєї вини, та полегшити свою участь, а також вибраною тактикою захисту у суді.

Суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у скоєні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України тобто підроблення офіційного документа, який надає право або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою та ч.4 ст.358 КК України - тобто використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості .

Обвинувачений раніше не судимий , офіційно працевлаштований, має на утриманні неповнолітню дитину, характеризується позитивно , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має реєстрацію та місце мешкання.

При вирішенні питання про вид та міру покарання обвинуваченому, судом не визнано обставин, які пом`якшують його покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого , передбаченої ст. 67 КК України, судом не встановлено.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»».

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховуючи тяжкість та кількість вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, дані про особу винного, позиції прокурора, обвинуваченого , суд, на підставі викладеного, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч.1,4 ст.358 КК України у виді обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити покарання ОСОБА_13 за сукупністю кримінальних правопорушень за ч. 1 ст.358 , ч.4 ст. 358 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі.

Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі.

Підстава для звільнення від кримінальної відповідальності, передбачена ст. 49 КК України, є обов`язковою для суду.

Слід зазначити, що відповідно до вимог ст.ст. 372, 374 КПК України дані щодо події злочину, складу злочину та доведеності чи недоведеності вини особи можуть бути зазначені судом лише у вироку суду.

Відповідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності та вона не ухилялася від слідства або суду і не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 під час досудового розслідування не обирався та підстав для його обрання суд не вбачає.

Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені судові витрати пов`язані з проведенням судово почеркознавчої експертизи від 12.03.2016 року № 895/896 5728,80 гривен .
Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 96-1, 96-2, 349, 370, 374 КПК України, суд,-

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.358 КК України у виді 1 (одного ) року обмеження волі;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді 2 (двох ) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 (двох) років обмеження волі

На підставі ст. ст. 49, 74 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.1 ст.358 та ч.4 ст. 358 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування суму у розмірі 5728,80 гривен.
Речові докази по справі:

- повідомлення № 19 від 19.04.2013 року, квитанцію (другої частини) 19.04.2013 року, реєстр на сторновані платежі від 19.04.2013 року, квитанцію №19 на оплату комісії, операційного щоденника дня 19.04.2013 року, заяви від імені ОСОБА_6 від 19.04.2013 року зберігати в матеріалах справи .
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1