Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/6461/18
Провадження № 1-кп/490/606/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 /в режимі відеоконференції/

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Талалаї Вінницької області, є українцем, громадянином України, здобув середню спеціальну освіту, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, виконує сільськогосподарські роботи, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , є таким, що не має судимостей,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 407 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

З 17 березня 2014 року на Україні триває особливий період.

З 16 лютого 2017 року ОСОБА_4 проходив військову службу за контрактом у військовому званні "солдат".

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13 березня 2017 року № 6-РС він був призначений на посаду навідника 2 відділення 1 десантно-штурмового взводу 8 десантно-штурмової роти 3 десантно-штурмового батальйону цієї частини; наказом командира цієї ж частини № 70 від 15 березня 2017 він був зарахований до списків особового складу вказаної військової частини та поставлений на всі види забезпечення.

Проте:

-02 травня 2017 року о 20 годині 50 хвилин він не з`явився вчасно на службу без поважних причин та був відсутній на місці служби без поважних причин до 08 червня 2017 року;

-18 серпня 2017 року о 07 годині 50 хвилин він не з`явився вчасно на службу без поважних причин та був відсутній на місці служби без поважних причин до 22 серпня 2017 року

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винними у вчиненні яких визнаються обвинувачені

Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за частиною 4 статті 407 Кримінального Кодексу України - як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

1. Під час судового розгляду справи обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнав, підтвердив усі викладені вище обставини.
При цьому він зазначив, що 02 травня 2017 року не з`явився на службу через те, що захворів, але належних підтверджуючих документів тому надати не може. 18 серпня 2017 року ж не з`явився на службу через сварку з командиром.
Обвинувачений також вказував, що у содіяному кається.

Оскільки обставини та причини відсутності обвинуваченого за місцем служби протягом періодів з 02 травня по 08 червня 2017 року та з 18 по 22 серпня 2017 року сторонами кримінального провадження не оспорюються, суд, керуючись приписами частини 3 статті 349 КПК України, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість такого, визнав недоцільним подальше дослідження доказів щодо цих обставин.

З огляду на таке, ці обставини суд вважає встановленими.

2. Суд також відзначає, що матеріали справи не містять відомості про поважність причин відсутності обвинуваченого на території військової частини

НОМЕР_2 . Зокрема, посилання обвинуваченого про його хворобу протягом періоду з 02 травня по 08 червня 2017 року в цьому випадку не можуть виправдати його відсутність на території військової частини протягом цього періоду, оскільки ані - характер захворювання, ані - період, протягом якого обвинувачений хворів, наразі не є підтвердженими жодним належним та допустимим доказом.

Та таке не дозволяє суду прийти до висновку про те, що стан здоров`я обвинуваченого протягом цього періоду дійсно не дозволяв йому виконувати свої обов`язки на службі, а також - встановити період хвороби обвинуваченого.

2.2. Посилання обвинуваченого на факт його конфлікту з командирами в цьому випадку також не можуть виправдати його відсутність на території військової частини протягом періоду з 18 до 22 серпня 2017 року, адже про протиправні дії з боку командирів обвинувачений не посилається.

2.3. Суд також відзначає, що відповідно до вимог частини 3 статті 349 Кримінального Процесуального Кодексу України судом обвинуваченому роз`яснені його права у суді, зокрема - його право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести наявними в нього доказами кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також наслідки укладання угоди.

Проте обвинувачений, усвідомивши свої права у суді та наслідки відмови від дослідження доказів у справі, свою винуватість визнав, скористатись правом на розгляд справи у повному обсязі не побажав та наполягав на тому, що необхідність у дослідженні доказів є відсутньою.
При цьому суд переконався у тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки відмови від дослідження доказів у справі, а також переконатися, що його згода не досліджувати докази у справі є добровільною.

Та з огляду на таке суд відзначає, що обвинувачений протягом судового розгляду кримінального провадження визнав ту обставину, що дійсно був відсутнім на території військової частини протягом періодів з 02 травня по 08 червня 2017 року та з 18 по 22 серпня 2017 року без поважних причин та не має виправдань такої відсутності.

Отже, суд вважає встановленим, що протягом цих періодів обвинувачений не з`являвся на службу без поважних причин..

Отже, суд вважає вину обвинуваченого у вчиненні злочину за встановлених судом обставинами доведеною.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого.

1. Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, відповідно до частини 1 статті 66 Кримінального Кодексу України враховує, що на момент розгляду цього кримінального провадження він щиро розкаявся, під час здійснення кримінального провадження активно сприяв у розкритті злочину та судовому розгляді кримінального провадження.
Ту обставину, що обвинувачений добровільно з`являвся на службу та у розшуку не перебував, суд розцінює, як його з`явлення із зізнанням, та таке також враховує, як обставину, що пом`якшує його покарання.

2. Окрім того, суд враховує, що ОСОБА_4 як до відсутності на території військової частини, так й після повернення до лав Збройних Сил України, брав безпосередню участь у проведенні Антитерористичної операції/Операції Об`єднаних Сил на території Донецької та Луганської областей, при цьому - брав безпосередню участь у бойових діях.
Цю обставину суд враховує таким чином.
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" військовий обов`язок громадян полягає ні в чому інакшому, як у захисті Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.
Військова служба ж, відповідно до частини 3 статті 1 цього Закону, є лише одним з елементів військового обов`язку.
ОСОБА_4 ж вчинив злочин проти порядку проходження військової служби.
З огляду на таке суд вважає, що попри те, що ОСОБА_4 грубо порушив військовий порядок, свій військовий обов`язок по суті він виконав.
В зв`язку із цим факт його участі у бойових діях суд на підставі частини 2 статті 66 Кримінального Кодексу України враховує, як обставину, що пом`якшує його покарання.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого.

В межах цього кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_4 не з`являвся на службу без поважних причин протягом більше трьох днів двічі, отже - вчинив злочин повторно.
Пунктом 1 частини 1 статті 67 Кримінального Кодексу України ця обставина є передбаченою, як така, що обтяжує покарання.
Та матеріали справи не містять відомостей щодо наявності в цьому випадку підстав не визнавати цю обставину такою, що обтяжує покарання обвинуваченого.

Отже, повторність вчинення злочину суд визнає обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 .

Мотиви призначення покарання.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 , суд, керуючись приписами статті 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкції частини 4 статті 407 Кримінального Кодексу України, враховує ступень тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також -особу винного.

В зв`язку із цим суд враховує таке.

Щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину

В цьому випадку ОСОБА_4 був вчинений злочин, який відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України є тяжким.

В той же час, суд враховує, що загальний період відсутності обвинуваченого на службі становив 01 місяць 10 днів, та цей період не може вважатись значним. До того ж, суд враховує, що порядок проходження військової служби обвинуваченим був порушений не в період його участі у бойових діях, а внаслідок його вчинення жодних істотних наслідків не настало. Та таке суттєво знижує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину.

Щодо особи винного.

ОСОБА_4 на обліках в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, після вчинення злочину повернувся до військової служби та сумлінно виконував обов`язки по службі, раніше не вчиняв злочинів та не судився, за місцем служби характеризується посередньо.

Визначення виду та міри покарання.

1. Оцінюючи наведені обставини у їх сукупності, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції частини 4 статті 407 Кримінального Кодексу України, але - у мінімальному передбаченому цією нормою розмірі - у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

2. Разом із цим враховуючи, що обвинувачений у содіяному покаявся та після вчинення злочину повернувся до військової служби та самостійно виправив свою поведінку, суд вважає, що його виправлення є можливим без застосування відносно нього покарання за умови належного контролю за його поведінкою, через що вважає за можливе на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374, 474 - 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 407 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.
На підставі статті 75 Кримінального Кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, зокрема:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_6 =

29.09.2021