Справа № 331/5324/21
Провадження № 1-кп/331/602/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2021 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя у судовому засіданні в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000094 від 16.02.2021 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
--8.03.2019 Михайлівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75. 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
-04.06.2019 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України за сукупністю вироків, шляхом поглинання менш суворого покарання біль суворим, призначено покарання у вигляді 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;
-14.08.2020 Михайлівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України за сукупністю вироків, шляхом поглинання менш суворим покарання більш суворим, призначено покарання у вигляді 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебувають матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
У судовому засіданні прокурор, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які встановлені під час досудового розслідування продовжують існувати, свідки, представник потерпілого в судовому засіданні не допитані, просить продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_4 проти клопотання про продовження строку тримання під вартою заперечував. Звернув увагу суду на порушення строків звернення до суду із клопотанням про продовження запобіжного заходу.
Захисник обвинуваченого у судовому засіданні вказала на те, що ризики не обґрунтовані стороною обвинувачення, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього решту у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, який має місце проживання на території м. Запоріжжя.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.09.2021 року до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвала суду обґрунтована наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27 жовтня 2021 року у підготовчому судовому засіданні судом було застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» строком до 25 грудня 2021 року включно.
При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Надаючи оцінку доводам обвинуваченого щодо пропуску строку звернення із клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить із наступного. Дійсно, положеннями ст. 199 КПК України передбачений строк звернення із клопотанням про продовження строку тримання під вартою. Однак, чинний кримінальний процесуальний кодекс не містить такої підстави у задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу як порушення строку звернення, як і не містить визначених законом процесуальних наслідків пропуску такого строку.
Зважаючи на такі приписи законодавства, судом розглянуте це клопотання по суті.
Наявність обґрунтованої підозри підтверджується фактом направлення обвинувального акту до суду, що може свідчити про те, що сторона обвинувачення зібрала достатньо доказів для того, щоб доводити винуватість особи перед безстороннім судом. Більш того, сам обвинувачений у судовому засіданні зазначив про те, що він визнає винуватість частково, не погоджуючись із правовою кваліфікацією діяння.
За змістом ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу положень ст.315 КПК України, суд може продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурор доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також, що є наявними обставин, які перешкоджають завершенню кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд виходить із необхідності уникнення ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які встановлені під час обрання запобіжного заходу та про які зазначено стороною обвинувачення, із ступеня тяжкості злочину та особи обвинуваченого, а також приймає до уваги те, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під варту, на теперішній час не відпали.
Враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, а також відсутність стійких соціальних зв`язків, не має офіційного працевлаштування, існує ризик переховування від суду. Крім того, ризик переховування підтверджується також тим, що під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, обвинувачений оголошувався у розшук.
Суд вважає, що не виключається можливість незаконного впливу на свідків, оскільки вони в судовому засіданні допитані не були, а обвинуваченому відомі адреси їх проживання, (після відкриття матеріалів досудового розслідування відповідно до вимог ст. 290 КПК України) у зв`язку з чим, він може здійснювати на свідків певний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання для уникнення кримінальної відповідальності,
Окрім того, ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, також був засуджений 14.08.2020 року, із застосуванням звільнення від покарання з випробуванням, однак під час іспитового строку щодо нього направлене до суду нове кримінальне провадження, тому підтверджений ризик повторного вчинення кримінального правопорушення.
Обставини у справі з часу обрання обвинуваченому запобіжного заходу не змінювалися, а ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, не зменшувалися, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
З огляду на викладене, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 177, 178, 181, 183, 331, 371, 372, КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Запорізький слідчий ізолятор" строком на 60 (шістдесят) днів, до 18 лютого 2022 року включно.
Строк дії ухвали встановити до 18 лютого 2022 року включно.
Копію ухвали направити до Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» для виконання.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.

Повний текст складений і оголошений 23 грудня 2021 року о 08 годині 10 хвилин.

Суддя: ОСОБА_1