Справа № 495/3086/20
№ провадження 1-кп/495/78/2021
УХВАЛА
Про зміну запобіжного заходу

"03" листопада 2021 р. м.Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області колегіально у складі:

головуючої доповідача судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 00000465 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 ,

захисник в інтересах обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 ,

обвинувачений: ОСОБА_5 в режимі відеоконференцзв`язку

ВСТАНОВИЛА:
У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 00000465 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали, якою продовжено запобіжний захід, спливає 08 листопада 2021 року.

03.11.2021 року прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури надав суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , обґрунтовуючи своє клопотання тим, що під час судового розгляду справи, встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, те, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, враховуючи що на даний час не допитані свідки та потерпілий у кримінальному провадженні, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у скоєні особливо тяжкого кримінального правопорушення, раніше судимий, утриманців не має, а також факт, що жоден з більш м`яких заходів не зможе запобігти вище вказаним ризикам, просить продовжити строк тримання під вартою в ДУ "Ізмаїльський слідчий ізолятор" обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 днів.

13.09.2021 року захисник ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_7 , надала суду клопотання про зміну запобіжного заходу відносно свого підзахисного, вказуючи що, при застосуванні вийняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 судом не було враховно обставин, що передбачені ст.178 КПК України.

Окремо звертає увагу суду суду на те, що у її підзахисного наявні міцні соціальні зв`язки, а саме, він проживає з матір`ю, відчимом, сестрою, однією сім`єю, за місцем свого мешкання, що підтверджується довідкою сільської ради від 22.06.2020 року №647, до арешту він мав постійне місце роботи, у відповідності до ст.89 КПК України є таким, що не має судимості, та враховуючи відсутність майнових претензій до обвинуваченого з боку потерпілого, враховуючи те, що ОСОБА_5 не ухиляється від суду, а лише сприятиме з`ясуванню обставин кримінального правопорушення, просить суд задовольнити її клопотання та змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

06.10.2021 року, обвинувачений ОСОБА_5 надав суду клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що всі докази по справі зібрані, експертизи проведені, нічого спотворити неможливо, впливати на свідка чи потерпілого немає сенсу, окрім цього потерпілий відмовився від моральної та матеріальної компенсації, та просить суд суворо його не карати, про що свідчить заява в матеріалах справи, потерпілий та свідки не заявляли про тиск з його боку і наміру чинити тиск на свідка та потерпілого в нього не має.

Окрім цього просить врахувати, що у розшуку він не був, при затримані опору не чинив, має постійне місце мешкання та реєстрації, до затримання працював за наймом, позитивно характеризується за місцем мешкання.

Звертає увагу, що знаходиться під вартою 1 рік та майже 6 місяців, та за цей час ризики, які були наявні під час обрання запобіжного заходу вичерпались, тому просить змінити відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт за місцем його фактичного проживання, що забезпечить його належну поведінку.

До клопотання додає копію технічного паспорту на будинок та свідоцтво про право власності на житло за адресою: АДРЕСА_1 , де його зазначено у графі "власник", довідку про склад сім`ї №667 від 22.06.2020 року, видану ОСОБА_8 Шабівською сільською радою, на підтвердження постійного місця проживання та реєстрації, характеристику від 23.06.2020 року, видану в.о.директора ООО "АГРОФИРМА ШАБО" ОСОБА_9 , в якій вказано, що за час роботи, ОСОБА_10 зарекомендував себе позитивно, дисциплінований та добросовісний працівник, що націлений на швидке та добросовісне виконання роботи, порушень дисципліни не допускав, зауважень не мав, конфліктів не створював, має добрий характер, у колективі має авторитет та повагу.

У судовому засіданні прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_11 підтримав клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_12 щодо продовження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки він обвинувачуються у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення та може переховатися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, чим будуть перешкоджати встановленню істини по справі.

Захисник ОСОБА_7 , проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підтримує своє клопотання та клопотання свого підзахисного та просить задовольнити клопотання про зміну запобіжного заходу тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 , підтримав своє клопотання про зміну запобіжного заходу, просить задовольнити.
Заслухавши клопотання прокурора, думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості.
Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.
Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного обвинуваченого постійного місця роботи чи навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, майновий стан, наявність судимостей, дотримання умов застосованих запобіжних заходів, наявність повідомлення особи про підозру у вчинені іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Колегією суддів було встановлено, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , складається з копіювання змісту обвинувального акту та посилання прокурора, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Підозра, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Одна лише тяжкість кримінального правопорушення не може являтися підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою.

Прокурором не надано жодного аргументованого доказу, що існують будь-які ризики того, що обвинувачений вчинив, або намагався вчинити дії, передбачені ст. 177 ч. 1 КПК України.

Колегія суддів враховує вимоги ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку», вимоги п. 3 ст. 5 Конвенції визначає право заарештованого на розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження, при цьому таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.
Крім іншого колегія суддів враховує правову позицію у рішенні ЄСПЛ по справі «Манчіні проти Італії», де зазначено, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1(с) Конвенції. Тобто цілодобовий домашній арешт цілком може забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Сама по собі тяжкість кримінальних правопорушень не може бути підставою для тримання особи під вартою.
На підставі викладеного та враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання на території Одеської області, його позитивну характеристику, а також те, що по справі ще не допитано потерпілого, свідка, не досліджено письмових доказів, те, що потерпілий надав до суду заяву про відмову від зазначених у цивільному позові претензій матеріальної та моральної шкоди в повному обсязі, існують ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання прокурора щодо продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , та приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_7 про застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого у вигляді цілодобового домашнього арешту із носінням електронного засобу контролю, в межах ст. 181 КПК України, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого на час судового розгляду.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 199, 315 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:
У задоволенні клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 відмовити.
Задовольнити клопотання захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_5 щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із носінням електронного засобу контролю по місцю мешкання за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці, який діє до 01 січня 2022 року включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду за викликом;
- не відлучатися за межі Одеської області без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим по вказаному кримінальному провадженню;
- здати на зберігання до суду свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому положення ч.5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись до житла цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати засоби контролю
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складений та проголошений 03.11.2021 року о 16 годині 00 хвилин.
Головуючий суддя:

Судді: