Справа № 449/358/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.09.2021 м.Перемишляни

Слідчий суддя Перемишлянського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю представника заявника ОСОБА_3 прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Перемишляни клопотання представника потерпілого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001805 про встановлення процесуальних строків, -

в с т а н о в и в :

Представник Акціонерного товариства Перший український міжнародний банк ОСОБА_3 звернулася до Перемишлянського районного суду Львівської області з клопотанням про встановлення процесуальних строків у кримінальному провадженні №0001805 від 02 червня 2016року з метою забезпечення швидкого, повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Покликається на те ,що слідчим підрозділом відділення поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, за фактом заподіяння майнової шкоди шляхом укриття заставного майна автомобіля марки MITSUBISHI PAJERO WAGON, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , опису та звернення на нього стягнення, який знаходився під заставою за кредитним договором,укладеним між Банком та громадянкою ОСОБА_5 . Звертає увагу на те, що незважаючи на наявні в кримінальному провадженні дані про особу, яка може бути причетна до скоєння кримінального правопорушення, не виконаний навіть необхідний мінімум слідчих (розшукових) та процесуальних дій, за допомогою яких можливо було б встановити наявність або відсутність складу кримінального правопорушення, надати правову оцінку діям особи та прийняти законне і обґрунтоване остаточне процесуальне рішення. Більше того, представниками потерпілого перед стороною обвинувачення ініціювалися проведення необхідних слідчих дій, а саме: 10.06.2016р., 24.11.2016р.,23.04.2018р., такі слідчими задовольнялися, але фактично не виконані. Окрім цього, представником потерпілого на протязі всього часу досудового розслідування до процесуального керівника у кримінальному провадженні подавались клопотання про проведення необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а саме: 03.05.2019р., 20.05.2020р., такі задовольнялись, але фактично слідчі дії у кримінальному провадженні не проводилися. Подані до керівників Золочівської і Самбірської місцевої прокуратури скарги в порядку ст.308 КПК України, а саме: 08.11.2018р., 29.08.2019р., 20.05.2020р., по таких надано письмові вказівки слідчому.

На теперішній час вже сплило 63 місяці строку досудового розслідування, з невідомих причин досі триває невиправдана тяганина, оскільки у кримінальному провадженні за відсутності будь-яких об`єктивних складнощів у розслідуванні обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, на сьогоднішній день не здійснено жодної слідчої та процесуальної дії. Вважає, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проводиться із грубим порушенням щодо дотримання розумних строків під час кримінального провадження та за відсутністю належного контролю за проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій. Обгрунтування клопотання покликається на вимоги ст.ст. 3,7,9,28,55-58,113,114 КПК України та просить зобов`язати слідчого СВ відділення поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУ НП у Львівській області у двомісячний термін з дня набрання чинності ухвали слідчого судді, виконати наступні дії:

- у відповідності до положення глави 15 КПК України звернутися з клопотанням до слідчого судді про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів, а саме до закритого Перемишлянським відділенням поліції Золочівського відділу поліції ГУНП у Львівській області кримінального провадження №0000140 від 22.03.2013р.за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України в якому містяться оригінали кредитної справи по кредитному договору та договору застави укладеним між Банком та ОСОБА_5 з можливістю їх вилучення в оригіналі та вилучення в копіях матеріалів кримінального провадження, які стосуються дій з заставним майном, а також інших документів щодо встановлення та з`ясування органом досудового розслідування обставин кримінального правопорушення, викладених Банком у заяві від 30 травня 2016року;

- у відповідності до ст.ст.135-137 КПК України викликати та допитати щодо відомих обставин кримінального правопорушення, а також встановлення місцезнаходження транспортного засобу марки MITSUBISHI PAJERO WAGON, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що є предметом злочину у кримінальному провадженні, чоловіка ОСОБА_5 ОСОБА_6 , відомості про місце проживання якого є в матеріалах кримінального провадження;

- у відповідності до ст.ст. 135-136 КПК України викликати та допитати щодо відомих обставин кримінального правопорушення, а також встановлення місцезнаходження транспортного засобу марки MITSUBISHI PAJERO WAGON, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2007, що є предметом злочину у кримінальному провадженні, ОСОБА_7 , відомості про місце проживання є в матеріалах кримінального провадження, який вписаний в технічний паспорт вказаного транспортного засобу, як особа яка має право ним керувати;

- у разі неможливості після проведення вищевикладених слідчих (розшукових) дій отримати відомості щодо місцезнаходження транспортного засобу MITSUBISHI PAJERO WAGON, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порядку ст.. 93 КПК України, витребувати:

- відомості з сервісного центру МВС України щодо отримання інформації про власника, реєстрації/перереєстрації транспортного засобу MITSUBISHI PAJERO WAGON, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- в Департаменті інформаційно - аналітичнного забезпечення МВС України відомості щодо притягнення до адміністративної відповідальності осіб, які керували вищевказаним автомобілем;

- відомості з Моторного (транспортного) страхового бюро України щодо страхування цивільно-правової відповідальності даного транспортного засобу;

- відомості з Львівської митниці, Закарпатської митниці та Волинської митниці щодо можливих фактів перетину транспортного засобу марки MITSUBISHI PAJERO WAGON, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , державного кордону України та встановлення його місцезнаходження на теперішній час;

- з урахуванням встановлених обставин органом досудового розслідування, допитати співробітників ДВС, які виконували примусове виконання звернення стягнення на автомобіль MITSUBISHI PAJERO WAGON, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 щодо встановлення та з`ясування обставин кримінального правопорушення.

- з урахуванням фактично встановлених органом досудового розслідування обставин скоєного кримінального правопорушення у кримінальному провадженні про те, що безпосередньо саме автомобіль MITSUBISHI PAJERO WAGON, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , було спрямовано кримінальне правопорушення, який є предметом кримінального правопорушення у кримінальному провадженні та повинен бути використаним, як доказ факту та обставин, які у обов`язковому порядку мають бути встановлені органом досудового розслідування під час кримінального провадження, відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, якою передбачено, що арешт майна може передбачити заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, звернувшись із відповідним клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на MITSUBISHI PAJERO WAGON, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з забороною його використання та можливістю вилучення;

- після отримання ухвали суду про арешт предмету правопорушення оголосити його розшук;

- в разі виникнення потреби, з метою отримання документів та речей які б підтверджували протиправні дії ОСОБА_5 , звернутись до слідчого суді за дозволом на проведення обшуку за міцем проживання останньої ;

- у відповідності до ст.. 135-137 КПК України викликати та у відповідності до п.8 ст. 95 КПК України отримати від ОСОБА_5 пояснення відносно вчинених нею незаконних дій щодо заставного майна транспортного засобу марки MITSUBISHI PAJERO WAGON, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- зобов`язати прокурорів Пустомитівської окружної прокуратури, які у формі процесуального керівництва здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у двомісячний термін з дня набрання чинності ухвали слідчого судді, забезпечити виконання у повному обсязі слідчих дій, згідно рішення суду.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав, з мотивів викладених у ньому, просив таке задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотаня заперечив, у задоволенні такого просив відмовити. Пояснив, що у кримінальному провадженні №0001805 від 02 червня 2016року ведеться досудове розслідування. Звернув увагу на те, що кримінально процесуальним кодексом не передбачене встановлення процесуального строку.

Заслухавши пояснення заявника, прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 КПК України проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Частиною 6 статті 28 КПК України визначено право підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого, іншої особи, права чи інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України.

Отже, з огляду на зміст ч. 6 ст. 28 КПК України, при розгляді цього клопотання слідчому судді необхідно встановити: чи подано воно належним суб`єктом; чи доведені обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК України.

Вирішуючи питання щодо можливості та доцільності обмеження строків досудового розслідування та встановлення строків для вчинення відповідних процесуальних дій, слідчий суддя виходить з наступного.

Так, відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.06.2016р. Станом на дату розгляду клопотання, жодній особі не повідомлено про підозру.

Частиною 1 статті 114 КПК України визначено право слідчого судді з метою забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 КПК України будь-які строки, що встановлюються слідчим суддею, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Згідно з ч. 1 ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

При цьому, КПК України містить низку норм, які чітко закріплюють прямі вказівки на строки, протягом яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення або вчиняти процесуальні дії. У випадках якщо норми КПК України не містять прямих указівок на строки їх проведення або вчинення чи закріплюють відповідні граничні строки, прокурор, слідчий суддя, суд з урахуванням обставин, установлених під час відповідного кримінального провадження, має право встановлювати конкретні процесуальні строки.

Процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, мають право встановлювати прокурор, слідчий суддя та суд. В окремих випадках процесуальні строки можуть установлюватися й іншими суб`єктами.

Процесуальні строки встановлюються прокурором, слідчим суддею, судом для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку.

При встановленні процесуальних строків прокурор, слідчий суддя, суд повинні враховувати: 1) граничні строки вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень, передбачені КПК України; 2) обставини, встановлені під час відповідного кримінального провадження; 3) достатність часу для вчинення учасником кримінального провадження відповідних процесуальних дій або прийняття ним процесуальних рішень; 4) відсутність перешкод реалізації права на захист.

Тобто, ця стаття передбачає, що процесуальні строки встановлюються прокурором, слідчим суддею, судом у межах граничного строку та не можуть їх перевищувати. Граничним строком є максимально допустима тривалість відповідного процесуального строку, встановлена КПК України або відомчим підзаконним нормативним актом.

Також, ця стаття закріплює гарантії забезпечення прав учасників кримінального провадження при встановленні прокурором, слідчим суддею, судом процесуальних строків: 1) процесуальні строки мають бути достатніми для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень; 2) процесуальні строки не повинні перешкоджати реалізації права на захист. Водночас закон зобов`язує прокурора, слідчого суддю, суд при встановленні процесуальних строків забезпечувати не лише приватні, а й публічні інтереси. Наприклад, закріплюючи граничні строки повідомлення прокурором або за його дорученням слідчим осіб, щодо яких проводилися негласні слідчі (розшукові) дії, про факт і результати їх проведення, ч. 2 ст. 253 КПК України передбачає, що конкретний час повідомлення визначається з урахуванням наявності чи відсутності загроз для досягнення мети досудового розслідування, суспільної безпеки, життя або здоров`я осіб, які причетні до проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

У цій ситуації, Закон № 2548-VIII від 18.09.2018 «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення забезпечення дотримання прав учасників кримінального провадження та інших осіб правоохоронними органами під час здійснення досудового розслідування» чинний з 04.11.2018.

Пункт 4 § 2 розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 вказує, що підпункти 11-27, 45 пункту 7 § 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Закон Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 чинний з 29.11.2017 (набрання чинності окремими положеннями) та з 15.12.2017 в цілому. В дію зміни введені через три місяці після набрання чинності, тобто з 16.03.2018.

Відомості до ЄРДР у даному кримінальному провадженні внесені 02.06.2016, тобто до введення в дію Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017, з огляду на, що його норми не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до цієї справи.

Відповідно не підлягає застосуванню і ст. 219 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 щодо строків розслідування проваджень, яка в діючій редакції регламентує, що строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку; 2) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості; 3) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину. Досудове розслідування повинно бути закінчено: 1) протягом одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 2) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину Частина перша статті 219 в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 - зміни не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

До даних правовідносин підлягає застосуванню ст. 219 у попередній редакції, що діяла до введення в дію Закону Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 та передбачала, що досудове розслідування повинно бути закінчено: 1) протягом одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 2) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати: 1) двох місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 2) шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості; 3) дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Тобто, ст. 219 КПК України у попередній редакції, яка підлягає застосуванню, в цій ситуації, передбачала початок обрахування строку з моменту повідомлення певній особі про підозру.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у п.67 рішення від 4 квітня 2006 року у справі "Шевченко проти України", розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть детально вивчені, а висновки не будуть обґрунтовані.

Отже КПК України щодо цього кримінального провадження не містить жодних вимог щодо граничного строку досудового розслідування до моменту повідомлення особі про підозру.

Водночас, слід відмітити, що положеннями ст. 114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку, слідчий суддя, суд має право, у межах своїх повноважень, як наголошується і в ч. 3 ст. 26 КПК України, встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

У той же час, вказані норми кримінального процесуального закону - ст. 114 КПК України та ст. 28 КПК України стосуються і встановлення процесуальних строків прокурором, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у відповідності з нормою п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України, а саме прокурор уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласний слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

Недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування можуть бути предметом оскарження прокурору вищого рівня як наголошується в ст. 308 КПК України, а рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на дотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - до слідчого судді на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 30.01.2003 року щодо розумності строків досудового слідства зазначив, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідності проведення експертиз та отримання висновків тощо. Але за будь-яких обставин строк досудового слідства не повинен перевищувати меж необхідності. Досудове слідство повинно бути закінчено у кожній справі без порушення права на справедливий судовий розгляді права на ефективний засіб захисту, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 1 ст. 36 КПК України, позбавлений змоги надавати конкретні вказівки (зобов`язання) прокурору щодо проведення конкретних слідчих дій, адже прокурор є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України).

Прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Слідчий суддя даючи оцінку вимогам Представник Акціонерного товариства Перший український міжнародний банк ОСОБА_3 , що викладені у клопотанні вважає, що заявник просить встановити конкретний строк проведення слідчих дій та заходів для забезпечення кримінального провадження, строк проведення яких не передбачений чинним КПК України. В ухвалі зазначено, що встановлення строків проведення слідчим конкретних слідчих дій та заходів забезпечення кримінального провадження не входять до компетенції слідчого судді, враховуючи, що норми чинного КПК України не визначають конкретних строків проведення слідчим слідчих дій чи звернення із клопотанням до слідчого судді про надання тимчасового доступу до речей та документів.

Слідчий відповідно до приписів ч. 5 ст. 40 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Отже, предметом розгляду клопотання, поданого у порядку ч. 6 ст. 28 КПК України, можуть стати лише ті процесуальні дії, необхідність вчинення яких у певний строк прямо випливає із норм кримінального процесуального закону або рішення про їх проведення раніше було прийняте стороною обвинувачення.

Наведене вище узгоджується із висновком Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду, який знайшов відображення у постанові від 16.05.2019 по справі № 761/20985/18, де зазначено, що жодною з норм кримінального процесуального закону, не передбачене повноваження слідчого судді про встановлення слідчому процесуального строку для закінчення досудового розслідування

Крім того, слідчий суддя відмічає, що порядок та процедура розгляду слідчим суддею клопотання, поданого в порядку ч. 6 ст. 28, ст. 114 КПК України, нормами КПК України чітко не визначений. Главою 26 КПК України передбачений порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора під час досудового розслідування, можливість оскарження яких визначена ст. 303 КПК України. Таким чином, рішення, які можуть бути прийняті слідчим суддею за результатами розгляду скарги, поданої в порядку ст. 303 КПК України, передбачені ст. 307 КПК України. При цьому, вимоги вказаної статті стосуються лише розгляду саме скарг, поданих на підставі ст. 303 КПК України, а не клопотань, що подаються в порядку ч. 6 ст. 28, ст. 114 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001805 про встановлення процесуальних строків слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

у задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001805 про встановлення процесуальних строків відмовити.

Повний текст ухвали оголошено 24.09.2021 р. о 10 год. 00 хв.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя
Суддя ОСОБА_1