УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.12.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого слідчого відділу Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000350 від 04.04.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Слідчим відділом Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про яке, 04.04.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000350, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.04.2021 до Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що невстановлена особа, перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 159, близько 20:40 год., грубо порушуючи громадський порядок з метою явної неповаги до суспільства, перекинула через паркан рюкзак чорного кольору, в якому знаходився невідомий предмет зовні схожий на вибухівку.
В ході проведення досудового розслідування, під час проведення оперативно-розшукових заходів, а також проведеним аналізом показань свідків та переглядом камер відеоспостереження масиву «Безпечне місто», записів з камер відеоспостереження за шляхами руху злочинців, встановлено транспортний засіб, на якому пересувались ймовірні злочинці автомобіль марки «Renault» модель «Megane» червоного кольору, 2000 року випуску, р.н.з. НОМЕР_1 (Литовської республіки).
Так, в рамках кримінального провадження 13.12.2021 слідчим проведено огляд отриманих відеозаписів щодо маршруту руху вищевказаного автомобіля у період вчинення кримінального правопорушення. В ході чого встановлено що вказаний транспортний засіб є ймовірним знаряддям вчинення злочину, оскільки особи причетні до вчинення кримінальних правопорушень за допомогою вказаного транспортного засобу пересувались до місця вчинення злочину, а також використовували його при залишенні місця злочину.
В рамках досудового розслідування 17.12.2021 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 проведено обшук ТЗ автомобілю марки «Renault» модель «Megane» червоного кольору, 2000 року випуску, р.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого вилучено:
1. Квитанцію про здійснення валютно-обмінної операції №261181 від 13.12.2021;
2. Медичну маску синього кольору;
3. Автомобіль марки «Renault» модель «Megane» червоного кольору, 2000 року випуску, р.н.з. НОМЕР_1 .
Вищевказаний автомобіль поміщено на тимчасове зберігання на майданчик Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 15А.
Право власності на автомобіль марки «Renault» модель «Megane» червоного кольору, 2000 року випуску, р.н.з. НОМЕР_1 та інші вилучені речі не встановлено, оскільки автомобіль має іноземну реєстрацію.
18 грудня 2021 року слідчим винесено мотивовану постанову про визнання: автомобілю марки «Renault» модель «Megane» червоного кольору, 2000 року випуску, р.н.з. НОМЕР_1 , квитанції про здійснення валютно-обмінної операції №261181 від 13.12.2021; медичної маски синього кольору речовими доказами та долучення до матеріалів кримінального провадження.
Враховуючи достатність доказів, що вказують на вчинення
рядом невстановлених осіб вказаного кримінального правопорушення, з метою збереження речових доказів під час досудового розслідування виникла необхідність в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна автомобілю марки «Renault» модель «Megane» червоного кольору, 2000 року випуску, р.н.з. НОМЕР_1 ; квитанції про здійснення валютно-обмінної операції №261181 від 13.12.2021; медичної маски синього кольору.
2. Позиції учасників в судовому засіданні при розгляді клопотання.
Від слідчого надійшла заява про розгляд вказаного клопотання за його відсутності.
Власника майна неможливо встановити, оскільки такий автомобіль має іноземну реєстрацію.
3. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, враховуючи положення ст. ст. 107, 172 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
3.1.Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час здійснюється досудове розслідування в рамках вказаного кримінального провадження, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
В ході проведення досудового розслідування, під час проведення оперативно-розшукових заходів, а також проведеним аналізом показань свідків та переглядом камер відеоспостереження масиву «Безпечне місто», записів з камер відеоспостереження за шляхами руху злочинців, встановлено транспортний засіб, на якому пересувались ймовірні злочинці автомобіль марки «Renault» модель «Megane» червоного кольору, 2000 року випуску, р.н.з. НОМЕР_1 (Литовської республіки).
Так, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 17.12.2021 року, відповідно до протоколу обшуку від 18.12.2021 року, того ж дня, був проведений обшук автомобілю марки «Renault» модель «Megane» червоного кольору, 2000 року випуску, р.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого було виявлено та вилучено речі і документи, перелік яких міститься у клопотанні.
Вилучені речі мають доказове значення у вказаному кримінальному провадженні, оскільки вилучені речі можуть містити відомості про вчинення зазначеного кримінального правопорушення, містять інформацію у тому числі про осіб які вчинили кримінальне правпорушення та можливі інші епізоди аналогічних злочинів і підлягають детальному аналізу, а також необхідне проведення експертних досліджень та збереження речових доказів.
Так, слідчим суддею встановлено, що вилучені речі і документи, відповідають критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені предмети, перелік яких міститься у клопотанні, є знаряддям протиправних дій, можливо зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення виявити які вдасться лише за допомогою проведення додаткових слідчих дій, а також містять в собі відомості щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення.
Вищевикладене також підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою слідчого про визнання речі речовим доказом та доручення до матеріалів кримінального провадження від 18.12.2021 року, відповідно до якої вилучені речі, перелік яких міститься у клопотанні, визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів якими є вищезазначені речі, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені речі, можуть бути речовими доказами в рамках кримінального провадження.
При цьому, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на вилучені речі, з забороною користування та розпорядження.
3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
3.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
Згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України»: «Зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів , здійснюються на спеціальних майданчиках і стоянках для зберігання тимчасово затриманих засобів».
Керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого слідчого відділу Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000350 від 04.04.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити.
Накласти арешт з забороною користування та розпорядження на майно, а саме: ТЗ автомобіль марки «Renault» модель «Megane» червоного кольору, 2000 року випуску, р.н.з. НОМЕР_1 , з подальшим зберіганням на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, в порядку постанови Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.
Накласти арешт на квитанцію про здійснення валютно-обмінної операції №261181 від 13.12.2021 та медичну маску синього кольору.
Виконання ухвали покласти на слідчого слідчого відділу Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1