Провадження № 1-кп/344/229/22
У Х В А Л А

23 березня 2022 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглядаючи матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.185 ч.2, ст.15 ч.2 ст.185 ч.2, ст.185 ч.2 ст.15 ч.3 КК України та ОСОБА_6 який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.185 ч.2, ст.15 ч.2 ст.185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинуваченому ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Прокурор подав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на ризики визначені ст.177 КПК України, які на даний час не зменшилися та не відпали, зокрема, щодо можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений офіційно не працює, не має постійного джерела прибутку, не має соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 заперечує щодо клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просить врахувати його стан здоров`я, те, що він є інвалідом ІІІ групи та змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 заперечує проти клопотання прокурора.
Обвинувачувані підтримують думки захисників.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд звертає увагу, що на даний час судове провадження ще не розглянуто.
За змістом закону, тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст.177 КПК України. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоб запобігти їхньому настанню.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Зокрема, при продовженні строку тримання під вартою суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин справи.
Окрім ступеня тяжкості злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_7 та особи обвинуваченого, суд також враховує, вік та стан здоров`я обвинуваченого, відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, по кримінальному провадженню не допитано свідків, відсутність офіційного працевлаштування, те , що обвинувачений є інвалідом ІІІ групи. Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 05.05.2020 року ухвалу Івано-Франківського міського суду від 08.04.2020 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 змінено, щодо обвинуваченого обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків відповідно до ст.194 КПК України. Проте, щодо обвинуваченого на розгляд суду направлено нові кримінальні провадження, що може свідчити про його стійку направленість на вчинення злочинів даної категорії, а також те, що жоден з інших запобіжних заходів, окрім тримання під вартою не здатен в повній мірі забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи обізнаним про ступінь тяжкості пред`явленого обвинувачення та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків по кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.
Обставини, що слугували підставою застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не змінилися, інших обставин, котрі давали б підстави до зміни чи скасування запобіжного заходу, судом не встановлено.
Крім того суд зауважує, що запобіжний захід обвинуваченому тримання під вартою застосовано з визначенням розміру застави, яка може бути внесена як обвинуваченим так і іншою особою в будь-який момент під час розгляду кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.176-177, ст.183, ст.331, ст.369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити термін тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 до 20 травня 2022 року включно з визначенням застави в розмірі 10 (десяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 22 700 (двадцять дві тисячі сімсот) гривень відповідно до ухвали Івано-Франківського міського суду від 29 червня 2021 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору негайно після її проголошення та направити начальнику ДУ «Івано-Франківська установи виконання покарань (№12)».
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_8