У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 жовтня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, підполковника поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000422, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, із неповною середньою освітою, розлученого,який має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2011 р.н. та 2017 р.н. офіційно не працюючого, раніше не судимого уродженця та мешканця АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

встановив:

Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, підполковник поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням, у якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Клопотання обґрунтовує тим, що 25 липня 2021 року, близько 22 години 20 хвилин, ОСОБА_5 , в нічний час доби, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Ford» моделі «Tranzit» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Н-09 «Мукачево-Рогатин-Львів» по вулиці Борканюка в с. Нижня Апша, Тячівського району, у напрямку с. Грушево, Тячівського району, навпроти будинку № 199, діючи в супереч вимогам п.п. 2.3, 12.3, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та не забезпечив безпеку руху, перевищивши допустиму швидкість в населеному пункті, допустив наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась по проїзній частині дороги у попутному з вказаним автомобілем напрямку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди неповнолітня пішохід ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи за № 145 від 26.07.2021 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у вигляді підшкірних крововиливів голови, субарахноїдальних крововиливів та набряку речовини головного мозку; відкритої черепно-лицевої травми у вигляді перелому Ле-Фор І, перелому кута нижньої щелепи зліва та травматичного зламу 12, 11, 21, 22 та 23 зубів; закритої хребтової травми у вигляді зламу зубоподібного відростку ІІ шийного хребця; забійної рани чола; осаднення лівої половини обличчя; синця верхньої повіки лівого ока; гематоми обох губ зліва; садна лівого плечового суглобу; чисельних саден грудної клітки; осаднення обох здухвинних ділянок живота; чисельних саден обох передпліч та китиць рук; садна та рани правого колінного суглобу; садна та рани лівого стегна; чисельних саден тильної поверхні обох стоп та пальців ніг.

Всі вищеперераховані тілесні ушкодження в своїй сукупності сприяли розвитку травматичного шок, що і став безпосередньою причиною смерті неповнолітньої ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .. Тому Згідно Наказу №6 МОЗ України п.п.2.1.1. від 17.01.1995 року вказані тілесні ушкодження відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, так-як являються небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення та привели до настання смерті, і таким чином знаходяться в причинному зв`язку з фактом настання смерті.

Своїми діями ОСОБА_5 порушив вимоги 2.3, 12.3, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, якими визначено:

п.2.3. ПДР - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом;
п.12.3 ПДР У разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;
п.12.4 ПДР У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.
п.12.9 «б» ПДР водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 12.7».
Невиконання водієм ОСОБА_5 вказаних вимог Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, а саме: а саме отриманням неповнолітнім пішоходом ОСОБА_7 , тяжких тілесних ушкоджень, які призвели до її смерті.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.
Слідчий вказує, що вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.07.2021 року та схемою до нього; судово-медичною експертизою №145 від 26.07.2021 року; слідчим експериментом з підозрюваним ОСОБА_5 від 08.10.2021 року; висновком судової автотехнічної експертизи за № 176/10 від 13.10.2021 року .
26 липня 2021 року громадянину ОСОБА_5 у встановленому ст.ст.276, 277 та 278 Кримінального процесуального кодексу України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України.

У клопотанні зазначено, що згідно п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому в сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, постійного місця роботи не має, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, слідчий вказує, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілого та свідків так як досудове розслідування ще не закінчене.

Сторона обвинувачення вважає, що будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з домашнім арештом, не буде достатнім для забезпечення підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання, з підстав, зазначених у ньому, та просила таке задовольнити. Зазначила, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків. Вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Слідчий ОСОБА_4 підтримав подане клопотання та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні вказав, що не буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначив, що раніше у цьому кримінальному провадженні до нього був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, умов якого він дотримувався. Просив врахувати, що на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей та хвора мати, проживає разом із колишньою дружиною. Не заперечував щодо застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що підозрюваний ОСОБА_5 був затриманий 25.07.2021 року в порядку ст.208 КПК України, 26.07.2021 року йому було оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Ухвалою слідчого судді застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, умови якого ним не порушувалися Вважає, що зазначені у клопотанні ризики є необґрунтованими. Потерпілу допитано, претензій до підозрюваного вона немає. Підозрюваний від органів досудового розслідування не ухиляється, з`являється на всі слідчі дії. Вказав, що клопотання є безпідставне та просив відмовити в його задоволенні.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000422, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26 липня 2021 року слідує, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був затриманий 26 липня 2021 року о 03 год. 16 хв.
26 липня 2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 27 липня 2021 року, справа №307/2551/21 (провадження 1-кс/307/690/21) в задоволенні клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 відмовлено. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в період доби з 22.00 год. по 06.00 год. Покладено на підозрюваного ОСОБА_5 наступні процесуальні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою, у разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це; в період часу з 22.00 год. по 06.00 год. не залишати місце постійного проживання будинок без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками. Встановлено строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком до 25 вересня 2021 року.
Постановою в.о. керівника Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_10 від 10.09.2021 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, відомості про яке 26.07.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000422, до трьох місяців, тобто до 26.10.2021 року.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 жовтня 2021 року, справа №308/13754/21 (провадження 1-кс/308/4611/21) продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000422 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.07.2021 року, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України, до чотирьох місяців, тобто до 26 листопада 2021 року.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, та яке у відповідності до положень ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.
Дослідивши матеріали долучені до клопотання, а саме: протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 25.07.2021 року за адресою: с.Нижня Апша, вул.Борканюка; протокол затримання ОСОБА_5 від 26.07.2021 року; висновок судово-медичної експертизи №145 від 26.07.2021 року; висновок судової автотехнічної експертизи №176/10 від 13.10.2021 року, вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_5 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Так, злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Крім того, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується слідчим суддею при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224, 352 КПК України). Аналогічною є процедура отримання показань від потерпілого. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
Ризик незаконного впливу на свідків по кримінальному провадженні підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, тому ОСОБА_5 має реальну можливість спілкуватись із свідками і впливати на них у кримінальному провадженні шляхом застосування певного психологічного тиску і спонукання їх до надання неправдивих свідчень, введення в оману органів досудового розслідування та замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження. Аналогічним чином підозрюваний зможе впливати на потерпілу.
Таким чином стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, кримінальне правопорушення вчинено з необережності, ту обставину, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, спричинило смерть потерпілої, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, а саме, те, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , проживає разом із колишньою дружиною, з якою спільно виховує двох малолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за місцем проживання характеризується позитивно.
На виконання вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, та стороною обвинувачення було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, які вказані у клопотанні.
Разом з тим, слідчий суддя, з урахуванням наведеного вище, приходить до висновку, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у даному конкретному випадку не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, та до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, а саме в нічний час.
У зв`язку з наведеним клопотання підлягає частковому задоволенню.
Посилання сторони захисту на те, що підозрюваний дотримувався умов раніше обраного до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, виконував покладені на нього обов`язки, зокрема з`являється до слідчого за першою його вимогою, не свідчить про відсутність зазначених ризиків, а навпаки вказує на те, що вказаний запобіжний захід є таким, що достатньою мірою гарантує виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та забезпечує його належну поведінку у кримінальному провадженні на даному етапі досудового розслідування.
З метою забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданим ризикам, враховуючи, що підозрюваний має постійне місце проживання, вважаю, що до останнього слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце свого проживання в певний час доби, а саме, з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому фактично проживає (Тячівський район, с.Грушево) без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, є достатнім для запобіганню встановленим під час розгляду клопотання ризикам.
Частиною 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Слідчий суддя застосовує до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до двох місяців в межах строку досудового розслідування.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 177, 178, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-
постановив:
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю, заборонивши йому залишати місце свого проживання АДРЕСА_1 , в певний час доби, а саме, з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України наступні обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;
-не відлучатися із населеного пункту, в якому фактично проживає (Тячівський район, с.Грушево) без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Встановити строк дії ухвали та строк дії запобіжного заходу по 26 листопада 2021 року.

Строк дії обов`язків, покладених слідчим суддею, встановити по 26 листопада 2021 року.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.
Копію ухвали вручити підозрюваному та прокурору.
Ухвалу для негайного виконання надіслати в орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1