Справа № 502/2126/21
УХВАЛА

22 грудня 2021 року м. Кілія

Слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В :

До ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення про те, що співробітниками 18 загону морської охорони Державної прикордонної служби України 18.12.2021 року о 13.45 годині в районі 47 км. річки Дунай виявлено та затримано риболовецьке маломірне судно ЯОД 2270 типу «Южанка» на борту якого перебували ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
В подальшому, в ході огляду маломірного судна та перевірки дозвільних документів встановлено,у судновому білеті № 1656 зазначено, що корпус судна дерев`яний, а фактично використовується інший тип судна, проте з ідентичним бортовим реєстраційним номером.
Вказані відомості 19.12.2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000152, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України та СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області розпочато досудове розслідування.

Зокрема, в ході проведення 18.12.2021 року огляду місця події на базі стоянки 18 загону морської охорони Державної прикордонної служби України, в районі 47 км. річки Дунай виявлено та вилучено металевий човен типу «Южанка», бортовий номер НОМЕР_1 , довжиною 4,70 м., шириною 1,70 м., висота борту 0,6 м. з навісним двигуном марки «HONDA BAMG 1040570», потужністю 14,7 квт.

Крім цього, рибалки ОСОБА_5 та свата ненко ОСОБА_7 надали копію суднового білету № 1656 в якому зазначено дерев`яний човен НОМЕР_1 , матеріал корпусу дерево, двигун марки «YMAHA», розмір човна: довжина 7,1 м., ширина 1,3 м., висота 0,6 м.

Постановою дізнавача СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 від 20.12.2021 року вилучені металевий човен типу «Южанка», бортовий номер НОМЕР_1 , довжиною 4,70 м., шириною 1,70 м., висота борту 0,6 м. з навісним двигуном марки «HONDA BAMG 1040570», потужністю 14,7 квт. визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

20.12.2021 року дізнавач СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з клопотанням, погодженим прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_9 , про накладення арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно, в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
В обґрунтування клопотання дізнавач зазначив, що зазначене у клопотанні майно є речовими доказами, предметом кримінального правопорушення, а також використовувалось як знаряддя та засоби вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив суд накласти арешт на тимчасово вилучене майно.
Представник особи в якої було тимчасово вилучене майно ОСОБА_10 проти задоволення клопотання заперечував. В обґрунтування заперечень захисник зазначив, що клопотання є безпідставним, оскільки дізнавачем та прокурором не доведено факт вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 358 ч. 1 КК України, а вилучені човен та двигун взагалі не можуть бути ані речовими доказами, ані знаряддями вчинення вищевказаного кримінального правопорушення. Крім того на думку захисника у клопотанні не зазначено жодного обґрунтування необхідності арешту човна та двигуна при кваліфікації дій за ч. 1 ст. 358 КК України та не вказано жодного ризику, бо таких ризиків не існує.
Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши учасників провадження, слідчим суддею встановлено наступне.
Положеннями ст. ст. 2, 7 КПК визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно з п .1 ч. 3 ст. 132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Частиною 1 статті 173 КПК визначено, що слідчий суддя вправі відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК.
За змістом ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Разом з тим, клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК, оскільки в ньому відсутнє належне обґрунтування підстав та мети арешту відповідно до положень ст. 170 КПК, а також відсутнє посилання на докази, які підтверджують факт події кримінального проступку, передбаченого ст. 358 ч. 1 КК України.
Слідчий суддя вважає, що посилання в клопотанні про накладення арешту на майно, на те, що є достатні підстави вважати, що вилучене в ході огляду місця події 18.12.2021 року майно є об`єктом протиправних дій, знаряддям та речовим доказом у кримінальному провадженні, є безпідставними та необґрунтованими, з огляду на таке.
Згідно клопотання та долучених до нього документів здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 358 ч. 1 КК України.
Однак, матеріали судового провадження не містять документів, які підтверджують подію кримінального проступку, передбаченого ст. 358 ч. 1 КК України.
Таким чином, звертаючись із клопотанням про накладення арешту на майно, органом дізнання не наведено достатніх даних на підтвердження того, що мала події кримінального проступку, а вилучене майно має доказове значення у даному кримінальному провадженні, яке здійснюється за фактом вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 358 ч. 1 КК України.
Будь-яких посилань або фактичних даних на підтвердження того, що вилучене майно є об`єктом кримінально-протиправних дій, тобто відповідає вимогам ст. 98 КПК, клопотання не містить, що свідчить про формальність цього процесуального документу.
Слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на положення ч. 2 ст. 237 КПК, відповідно до яких огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Під іншим володінням особи, згідно з ч. 2 ст. 233 КПК, розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.
Відповідно до ч.1 ст. 233 КПК ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
Згідно ч. 2 ст. 234 КПК, обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
У виняткових випадках, відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.
Однак, з матеріалів справи вбачається, що всупереч вищевказаним положенням кримінального процесуального закону, огляд зазначеного плавзасобу був проведений 18.12.2021 року без ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення огляду. Крім того до клопотання не долучено ухвали слідчого судді про легалізацію такого огляду. Окрім того, матеріали провадження не містять письмового дозволу на проведення огляду вказаного човна особи, яка ними користувалась, як це передбачено вимогами ч. 1 ст. 233 КПК України.
Зазначені обставини, в своїй сукупності, свідчать про здійснення працівниками поліції слідчої дії, зокрема огляду вищезазначеного плавзасобу, із порушенням вимог ч. 2 ст. 234, ч. 3 ст. 233 КПК України.

З врахуванням викладеного доводи дізнавача та прокурора про те, що вказане в клопотанні майно є речовим доказом і об`єктом вчинення кримінального правопорушення, відповідно до ст. 98 КПК України, - є передчасними, необґрунтованими та спростовуються матеріалами провадження.
Крім того, клопотання про накладення арешту на майно слідчий суддя визнає безпідставними, оскільки вказане майно не має відношення до кримінального провадження з урахуванням диспозиції ст. 358 ч. 1 КК України, а тому не відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Таким чином, слідчий судя приходить до висновку про те, що матеріали додані до клопотання про накладення арешту на майно не містять доказів про те, що вилучене в ході огляду місця події майно є об`єктом, предметом кримінального правопорушення, знаряддям кримінально караного діяння, та відповідно є речовими доказами у кримінальному провадженні.
За таких підстав, посилання у клопотанні на те, що вилучене під час огляду місця події майно є речовими доказами у кримінальному провадженні є безпідставними, оскільки до клопотання не долучено доказів, які свідчать про існування факту скоєння кримінального проступку, передбаченого ст. 358 ч. 1 КК України.
За огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що на день розгляду клопотання, відсутні підстави для застосування щодо вищевказаного майна обмежувальних заходів.
За таких обставин, ініціювання дізнавачем сектору дізнання питання про накладення арешту на вилучене в ході огляду місця події майно, не відповідає положенням Конституції України, кримінального процесуального закону України та практиці Європейського суду з прав людини.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 131 132, 167, 170 175, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні погодженого з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_9 клопотання дізнавача СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про арешт тимчасово вилученого 18.12.2021 року під час проведення огляду місця події майна, а саме:

- металевого човна типу «Южанка», довжиною 4,70 м., шириною 1,70 м., висота борту 0,6 м.;

- навісного двигуна марки «HONDA BAMG», потужністю 14,7 квт.

Копію ухвали негайно після оголошення вручити учасникам процесу.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 28.12.2021 року.

Слідчий суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1