Справа № 573/2075/21
Номер провадження 1-кп/573/27/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2022 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 12 грудня 2021 року за №0000266, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Білани Сумського району Сумської області, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , освіта вища, непрацюючої, розлученої, на утриманні малолітніх дітей не має, не є особою з інвалідністю, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше несудимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2021 року до Білопільського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 12 грудня 2021 року за №0000266 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України з угодою про примирення обвинуваченої з потерпілим.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в наступному.

12 грудня 2021 року в точно невстановлений в ході досудового розслідування час, у період з 00 годин по 02 годину ОСОБА_4 з дозволу власника майна ОСОБА_5 перебувала з останнім у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де помітила паперовий конверт з грошовими коштами у національній валюті України та офіційній валюті євро, якими хизувався потерпілий.

У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний корисливий умисел на вчинення крадіжки грошей.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, переконавшись, що господар будинку спить та її дії є непомітними для останнього, дістала з шухляди шафи конверт та взяла з нього грошові кошти в сумі 50 євро однією купюрою, що в перерахунку на національну валюту України станом на 12 грудня 2021 року становить 1 533 грн 50 коп., які поклала собі до кишені, щоб у подальшому розпорядитися ними на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_4 спричинила потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду у розмірі 50 євро, що станом на 12 грудня 2021 року еквівалентно 1 533 грн 50 коп.

Виконуючи вищевказані дії, ОСОБА_4 усвідомлювала їх суспільно небезпечний характер, передбачала можливість настання суспільно небезпечних наслідків у виді спричинення матеріальної шкоди потерпілому та бажала їх настання, тобто вчинила проступок з прямим умислом.

Під час досудового розслідування, 20 грудня 2021 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 укладена угода про примирення у відповідності з вимогами ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, яка 21 грудня 2021 року надійшла до суду разом з обвинувальним актом.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 185 КК України та істотних для неї обставин кримінального провадження. При цьому обвинувачена повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні, зобов`язалася: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, повністю відшкодувала спричинену шкоду, а потерпілий її вибачив. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, у виді громадських робіт на строк 80 годин. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 підтримали угоду про примирення, просилили її затвердити.

Прокурор ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468, ч. 3 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

За змістом ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є проступком.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком правильно розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Завдана потерпілому майнова шкода відшкодована під час досудового розслідування в повному обсязі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався. Процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 20 грудня 2021 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя