Справа № 143/438/19
Ухвала
Ім`ям України
"10" березня 2022 р. місто КАЛИНІВКА

Калинівський районний суд Вінницької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калинівка Вінницької області, заявлені учасниками судового провадження клопотання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 10.01.2019р. відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області перебуває на розгляді кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000012 від 10.01.2019р. відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Прокурор подав письмове клопотання про продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували на час обрання та продовження строку тримання обвинуваченої під вартою не зникли, яке підтримав в судовому засіданні.

Обвинувачена ОСОБА_4 просила дане клопотання розглянути у відсутність її захисника, проти його задоволення не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст.46 КПК України, неприбуття захисника для участі у проведенні певної процесуальної дії, якщо захисник був завчасно попереджений про її проведення, і за умови, що підозрюваний, обвинувачений не заперечує проти проведення процесуальної дії за відсутності захисника, не може бути підставою для визнання цієї процесуальної дії незаконною, крім випадків, коли участь захисника є обов`язковою.

Розглянувши заявлене клопотання щодо запобіжного заходу, суд приходить до наступних висновків:

Судом встановлено, що ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 03.02.2022р. продовжено дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 терміном на 60 (шістдесят) днів, до 03 квітня 2022 року.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_5 вчинила умисний тяжкий злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, підстави, за яких було обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не змінились, обвинувачена веде антигромадський спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не зв`язана сталими родинними стосунками та вихованням дітей, а тому враховуючи вільний вибір місця знаходження та проживання, існує ризик, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; впливати на свідків в кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню; та вчинити інше кримінальне правопорушення. Вищевказані обставини свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились та виправдовують тримання особи під вартою.

Згідно ст.29 Конституції України, ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно п.п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду, 4) іншим чином перешкодати кримінальному провадженню, 5) вчинити інше кримінальне правопорушеня.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою, відповідно до ч.1 ст.197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів.

Судом установлено, що строк тримання ОСОБА_5 під вартою було продовжено до 03 квітня 2022 року включно.

При вирішенні питання доцільності продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої, суд виходить із наявності пред`явленого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого їй злочину та необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, зокрема, що обвинувачена може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, при вирішенні питання доцільності продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої відповідно до ч.1 ст.178 КПК України судом враховуються такі обставини як вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її виною у вчиненні кримінального правопорушення, у скоєнні якого вона обвинувачується, відсутністю сталих соціальних зв`язків та стосунків, а також вільний вибір місця знаходження та проживання, що може бути достатньою причиною разом з іншими, для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні умисного тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, кримінальне провадження не завершено, строк тримання під вартою закінчується 03.04.2022р., а також беручи до уваги те, що у суду відсутні докази, які б свідчили про те, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час обрання та продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зникли, а тому оскільки підстав для зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не встановлено, суд приходить до висновку про необхідність продовження відносно неї дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначені ризики виправдовують продовження обраного відносно обвинуваченої запобіжного заходу, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Враховуючи викладене, дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_5 необхідно продовжити на 60 (шістдесят) днів, до 08 травня 2022 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 135, 327, 331, 369-372, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Андрушівка Погребищенського району Вінницької області, українки, громадянки України, із середньою освітою, розлученої, на момент затримання працюючої в СТОВ «Зоря» на посаді сторожа, раніше не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, терміном на 60 (шістдесят) днів, до 08 травня 2022 року включно.

Обвинувачену ОСОБА_5 утримувати під вартою у слідчому ізоляторі Державної установи «Вінницька УВП (№ 1)», куди невідкладно надіслати копію цієї ухвали для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя