Справа № 190/1424/21
Провадження №1-в/190/204/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника ДУ «ПВК №122» - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференці у приміщенні суду м.П`ятихатки справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Інгулець Дніпропетровської області, громадянина України, раніше неодноразово судимого, в останнє 12.04.2016 року Інгулецьким районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.357, ч.2 ст.186, ст.70 ч.1 ст.72 КК України, до 4 років 10 місяців позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з встановленням іспитового строку на 2 роки; ухвалою Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.02.2017 року вирок Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.04.2016 року скасовано , направлено в місця позбавлення волі для відбування покарання строком на 4 роки 10 місяців позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України

В С Т А Н О В И В:

До П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, пославшись на те, що засуджений на шлях виправлення не став, своє виправлення не довів, при цьому йому вже було відмовлено ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2021 року у застосуванні до нього ст.81 КК України і з цього часу поведінка засудженого не зазнала позитивних змін, про що свідчать матеріали особової справи засудженого.
Представник ПВК 122 допитаний в режимі відеоконференції, клопотання підтримав, вважає, що засуджений став на шлях виправлення, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. При цьому, в дебатах погодився з думкою прокурора.
Засуджений ОСОБА_5 , допитаний в режимі відеоконференції, клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши клопотання та надані адміністрацією установи матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.04.2016р. ОСОБА_5 засуджений вироком Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.357, ч.2 ст.186, ст.70 ч.1 ст.72 КК України, до 4 років 10 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки.

Ухвалою Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.02.2017 року іспитовий строк скасовано, та засудженого направлено в місця позбавлення волі для відбування покарання строком на 4 роки 10 місяців позбавлення волі.

З 26.02.2017 року ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «П`ятихатська ВК 122»; кінець строку відбування покарання - 10.12.2021р.. Засуджений за час відбуття покарання отримав 2 заохочення - 29.12.2017 року та 03.07.2020 р., за сумлінну поведінку та ставлення до праці, та два стягнення за які 27.12.2018 року та 27.07.2019 року був поміщений в ДІЗО на 7 та 5 діб за затримання в стані алкогольного сп`яніння. На даний час стягнення погашені.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 26.04.2002 року №2 «Про практику застосування судами України законодавства про умовно-дострокове зільнення від покарання і заміну покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен бути зроблений на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого за весь період перебування в установі виконання покарання, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.

Як, встановлено в судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 за весь час відбування покарання характеризується задовільно, працевлаштований до швейної дільниці; за примірну поведінку та відношення до праці 01.10.2018 року переведений з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації, але 28.12.2018 року за порушення вимог режиму утримання засуджений був повернутий з дільниці соціальної реабілітації до установи. Згідно витягу засідання адміністративної комісії П`ятихатської ВК № 122 засудженому відмовлено - 18.07.2019р. в поданні матеріалів щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі на підставі ст.82 КК України як такому, що не став на шлях виправлення. Рішенням комісії П`ятихатської ВК № 122 засудженому відмовлено - 18.07.2019р. в подання матеріалів щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі на підставі ст.82 КК України відповідно до заяви засудженого. Рішенням комісії П`ятихатської ВК № 122 від 07.05.2020 р засудженому відмовлено в поданні матеріалів щодо умовно-дострокового звільнення на підставі ст.81 КК України, як такому що не довів своє виправлення.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою і ставленням до праці не повністю довів своє виправлення, не зробив відповідних висновків щодо необхідності зміни своєї поведінки і ставлення до праці, та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Крім цього, засудженому ОСОБА_5 ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 12.02.2021 року було вже відмовлено у застосуванні до нього умовно-дострокового звільнення на підставі ст.81 КК України і з матеріалів особової справи не вбачається, що з цього часу поведінка засудженого зазнала позитивних змін. Ухвала суду набрала законної сили 03.03.2021 року.
Таким чином, в задоволенні данного клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно - дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1