Номер провадження:1-кс/521/5205/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА

13 жовтня 2021 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

слідчого ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання слідчого СВ відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000839 від 06 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про примусове відібрання зразків крові у підозрюваного ОСОБА_5 , -

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається:
До Малиновського районного суду міста Одеси звернувся слідчий СВ відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 з клопотанням про примусове відібрання зразків крові у підозрюваного ОСОБА_5 для проведення судово-медичної (імунологічної) експертизи.

Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази:
З клопотання слідчого вбачається, що 06 жовтня 2021 року до чергової частини відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області надійшла заява, про те, що 05 жовтня 2021 року приблизно о 22 годині 00 хвилин невідома особа нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_7 , у вигляді: ЗЧМТ, забій головного мозку, перелом кісток черепу, субдуральна гематома. (ЖЄО № 17819, 17822, 17797)
Відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000839 від 06 жовтня 2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення. передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
06 жовтня 2021 року в ході проведення огляду місця події за участю ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено речі, які належать потерпілому ОСОБА_7 , чоловічу куртку сіро-зеленого кольору з плямами речовини бурого кольору та чоловічі черевики коричневого кольору. В ході огляду місця події ОСОБА_8 добровільно видала вище вказані речі, які вилучені та поміщені до паперової картонної коробки коричневого кольору, яка опечатана та скріплена підписами.
Крім того, 06 жовтня 2021 року в ході проведення огляду місця події за участю ОСОБА_5 в приміщенні службового кабінету №16 відділення поліції №3 за адресою: місто Одеса, вулиця Мечникова, 53 було виявлено наступні речі, які належать ОСОБА_5 , футболку світло-синього кольору з написами англійською мовою « ОСОБА_9 » та штани темно-синього кольору з написами «LINKE». В ході огляду місця події ОСОБА_5 добровільно видав вище вказані речі, які вилучені та поміщені до сейф пакету Національної поліції України INP 4002425.
Вилучені об`єкти станом на теперішній час направлені на експертне дослідження.
Для призначення та направлення даної експертизи у сторони обвинувачення виникла необхідність в отриманні біологічних слідів у вигляді зразків крові ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 06 жовтня 2021 року прокурором Малиновської окружної прокуратури міста Одеса ОСОБА_6 винесена постанова про проведення освідування підозрюваного ОСОБА_5 для відібрання біологічних зразків, а саме: крові для дослідження.
07 жовтня 2021 року ОСОБА_5 ознайомився з вказаною постановою та відмовився добровільно надати біологічні зразки крові.
У зв`язку із тим, що ОСОБА_5 відмовляється добровільно надати біологічні зразки крові, слідчий звернувся з клопотанням в порядку ч. 3 ст. 245 КПК України для примусового відібрання біологічних зразків крові у підозрюваного ОСОБА_5 .
Позиція сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
Слідчий просила клопотання задовольнити, оскільки біологічні зразки крові необхідні для проведення медичної експертизи.

Захисник-адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 позицію адвоката підтримав, та просив відмовити в задоволенні клопотання.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановлені ухвали, неврахування окремих доказів, положення закону яким керувався слідчий суддя:
Вивчивши клопотання та додані матеріали в їх сукупності, вислухавши думку слідчого, підозрюваного та доводи захисника, вважаю, за необхідне відмовити в задоволенні клопотання про примусове відібрання біологічних зразків, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Ніхто не може бути піданний катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню. Жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам (ст.28 Конституції України). Право на особисту (тілесну) недоторканість найважливіше демократичне право, яке отримало правове визнання не тільки на рівні конституції, а й у міжнародних актах, зокрема, у Загальній декларації прав людини, Міжнародному пакті про громадянські та політичні права, Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, Декларації про захист всіх осіб від тортур та інших жорстоких, нелюдських чи таких, чо принижують гідність видів поводження чи покарання, тощо. Визнання, дотримання і захист прав і свобод людини і громадянина обов`язок держави та її органів, утому числі органів досудового розслідування, прокуратури і суду. Обмеження прав людини може бути здійснено виключно за рішенням суду і тільки на підставах і в порядку встановлених законом (ст. 29 Конституції України)

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 245 КПК України врегульовано питання, що стосується отримання зразків для експертизи.

Відповідно до ч.1 ст. 245 КПК України у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом.
Відповідно до ч.3 ст.245 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.
Вимоги до змісту клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів визначені ч.2 ст.160 КПК України.

Так, у клопотанні зазначаються:1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Частиною 5 ст.132 КПК України встановлено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Звертаючись до слідчого судді із клопотанням про надання дозволу на здійснення відбору біологічних зразків у ОСОБА_5 , слідчим не надано доказів про неможливість проведення експертизи без біологічних зразків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 160 КПК України сторона обвинувачення має обґрунтувати необхідність відібрання біологічних зразків саме у ОСОБА_5 , однак клопотання слідчого взагалі не містить відомостей для встановлення яких обставин у кримінальному провадженні виникла необхідність здійснення відбирання біологічного зразку, можливість використання його як доказу та взагалі відсутнє обґрунтування необхідності здійснити відбирання біологічного зразку крові саме у ОСОБА_5 .
Відповідно до п.1 ч.1 ст.164 КПК України в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено прізвище, ім`я та по батькові особи, якій надається право тимчасового доступу до речей і документів.

В той же час, слідчий взагалі не зазначає кому саме необхідно надати дозвіл на примусове відбирання біологічних зразків, що позбавляє суд можливості винести законне рішення, яке буде відповідати вимогам КПК України.

Також варто звернути увагу, на положення статті 63 Конституції України, якою визначене загальне право не свідчити проти себе та своїх близьких. Особа не несе відповідальності за відмову надавати свідчення або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.
До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України).
За практикою Європейського суду з прав людини фізична недоторканість особи охоплюється поняттям «приватне життя», що охороняється статтею 8 Конвенції (рішення від 26 березня 1985 року у справі «X та У проти Нідерландів») і стосується найбільш інтимних аспектів приватного життя, а обов`язкове медичне втручання, навіть незначне, становить втручання у це право.
У правових висновках ЄСПЛ у справах «Яллог проти Німеччини» (рішення від 11.07.2006 року), «Функе проти Франції» (рішення від 25.02.1993 року), «Джей.Бі. проти Швейцарії» (рішення від 03.05.2001 року) зазначалось про недопущення застосування до особи примусових заходів задля отримання від неї даних, які можуть бути використані як підстава для висунення обвинувачення такій особі. Викладені в даних справах висновки ЄСПЛ не означають того, що відібрання біологічних зразків в примусовому порядку в будь-якому разі суперечить Конвенції. Натомість, коли ж біологічні зразки в особи вилучаються з метою встановлення причетності її до вчинення злочину, і обумовлені відсутністю інших доказів для обґрунтованості висунення підозри, то примусове їх надання суперечитиме положенням ст. 6 Конвенції та в такому випадку порушуються і засади, закріплені ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Згідно з ч. 2 ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», якщо міжнародним договором України, який набрав чинності, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору. Таким чином, практика ЄСПЛ має вищу юридичну силу за норми КПК України.
Примусове відібрання біологічних зразків для проведення експертизи і в подальшому використання цих зразків у справі як доказ обвинувачення особи, яка надає такі зразки, викликають сумніви у їх законності, оскільки Конституцією України та принципами КПК України передбачено, що людина має право не свідчити проти себе та своїх близьких. Таким чином, застосовуючи примус для відібрання зразків, тим самим відбувається порушення даних норм та необґрунтоване порушення прав людини.
За наведених обставин, враховуючи процесуальний статус ОСОБА_5 який є підозрюваним у даному кримінальному провадженні, вимоги клопотання є необґрунтованими і тому слідчий суддя не знаходить підстав для його задоволення.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 132, 159, 163, 245, 376 КПК України, -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Висновки слідчого судді.
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0000839 від 06 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про примусове відібрання зразків крові у підозрюваного ОСОБА_5 .

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження:
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1