Справа № 461/4390/18
Провадження № 1-кп/461/37/22
21.03.2022 року, Галицький районний суд міста Львова
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, громадянки України, неодруженої, без місця реєстрації, яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимій, останній раз вироком Залізничного районного суду м. Львова від 26 грудня 2016 року, за ч. 2 ст.185, ч. 1 ст.185, ст.71 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням із призначенням іспитового строку 2 роки,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 - ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, -
В провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває вказане кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 яка обвинувачується у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно. Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченій строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Клопотання обґрунтоване тим, що ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу не зменшились і продовжують існувати.
Прокурор подав до суду заяву про здійснення розгляду без аудіо та відео фіксації. Клопотання просив задовольнити в повному обсязі.
Обвинувачена та її захисник проти задоволння клопотання прокурора не заперечили.
Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, врахувавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.
Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри». Тому в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
Так у своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. У п. 184 рішенні у справі «Мерабішвілі проти Грузії» ЄСПЛ вказав, що обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.
Обставини, викладені в обвинувальному акті, дають підстави вважати підозру ОСОБА_4 обґрунтованою.
Суд вважає, що прокурором в повному обсязі доведене існування ризику, що у разі не продовження строку дії запобіжного заходу, можливе перешкоджання обвинуваченою встановленню істини у справі шляхом її ухилення від суду, про що свідчить її неналежна процесуальна поведінка. Так, раніше у цьому ж провадженні обвинувачена до суду 17 липня 2018 року, 21 вересня 2018 року, 24 жовтня 2018 року, 20 листопада 2018 року, 26 листопада 2018 року, 03 березня 2020 року, 31 березня 2020 року, 04 травня 2020 року, 30 листопада 2020 року, року не прибувала, у зв`язку із чим була оголошена у розшук 30 листопада 2020 року.
Судом не виключається також можливість впливу обвинуваченої на потерпілого у даному кримінальному провадженні з метою зміни його показів під час судового провадження для уникнення відповідальності чи пом`якшення покарання.
Суд зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу суд враховує обставини передбачені статтею 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, вид покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винною. Під час прийняття рішення судом береться до уваги той факт, що ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки - є матір`ю неповнолітнього сина, працює без офіційного працевлаштування. З врахуванням викладеного суд вважає, що продовження дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічну пору доби, для ОСОБА_4 буде достатнім та необхідним для належної поведінки і таким, що зможе запобігти ризикам передбаченим статтею 177 КПК України.
За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу обвинуваченого, суд вважає що клопотання прокурора підставне та підлягає до задоволення в повному обсязі.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 369-372 КПК України, суд
Клопотання прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 Львівської області ОСОБА_3 ,- задовольнити повністю.
Продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пори доби, - з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., строком на 60 діб, тобто до 20 травня 2022 року.
Продовжити дію покладених на обвинувачену обов`язків:
-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;
-не відлучатися з м. Львова без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження.
-продовжити зберігання у відповідних органах державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Попередити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Роз`яснити обвинуваченій, що відповідно до ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якого вона перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконання покладених на неї зобов`язань.
Ухвалу про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченої.
Органу Національної поліції негайно поставити ОСОБА_4 на облік, як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Виконання ухвали покласти на прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1