ЄУН №389/2364/20
Провадження №1-кп/389/260/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2021 року Знам`янський міськрайонний суд
Кіровоградської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нєфтєюганськ Тюменської області, Російської РФСР, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 10.10.2002 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки; 29.06.2006 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 29.11.2011 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185 КК України до 5 років позбавленні волі, звільнений 13.02.2013 року умовно-достроково з невідбутою частиною покарання строком 11 місяців 16 днів; 24.12.2014 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, за наступних обставин.
07 червня 2020 року приблизно о 05.00 год. ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння, знаходився за адресою: АДРЕСА_2 .
Перебуваючи у вказаному місці, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 раптово виник умисел на умисне завдання ОСОБА_5 удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.
Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_4 кулаком правої руки наніс ОСОБА_5 один удар по обличчю, в результаті чого остання впала на підлогу, таким чином вчинивши насильницькі дії, які завдали ОСОБА_5 фізичного болю та не спричинили тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними та протиправними діями вчинив кримінальний проступок, передбаченийч.1 ст.126 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у скоєному кримінальному проступку визнав повністю, пояснив, що дійсно влітку 2020 року приблизно о 05.00 год. він знаходився по вул.Шмідта в смт.Знам`янка Друга Кіровоградської області в стані алкогольного сп`яніння, де у нього раптово виникла сварка з ОСОБА_5 , в ході якої він завдав їй одного удару кулаком правоїруки по обличчю. При цьому, у скоєному щиро розкаюється, просить суд суворо його не карати, зазначав, що просив пробачення у потерпілої.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі.
Враховуючи думку учасників судового розгляду, керуючись ч.1 ст.325 КПК України, суд вирішив проводити судовий розгляд без участі потерпілої.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті та кваліфікацію своїх дій, крім того, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє, усвідомлює зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, суд вважає можливим, відповідно до положень ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор та обвинувачений.
Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.126 КК України як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.
Згідно з ч.1 ст.65 КК України, а також роз`ясненнями викладеними у п. п. 2,3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
У відповідності до вищенаведених норм права, суд, при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке згідно із ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, мотив та мету вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, характеризується за місцем проживання негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Відповідно до вимог ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд відносить визнання своєї вини, щире каяття в скоєному, про що свідчить надання правдивих та послідовних показань.
У відповідності до вимог ст.67 КК України до обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 суд відносить вчинення кримінального проступку у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи вказані обставини у їх сукупності, визнання вини обвинуваченим, його щире каяття, відсутність претензій з боку потерпілої, суд вважає необхідним призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.126 КК України, у виді штрафу розміром 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на думку суду, з урахуванням наведених обставин справи та особи ОСОБА_4 , є необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень зі сторони обвинуваченого.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався, під час судового розгляду таких клопотань також не надходило, а тому суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до обвинуваченого.
Речові докази та витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст.349, 369-371, 374 КПК України, суд -
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1