Провадження по справі №1-кп/522/662/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду №106 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001847 від 14.04.2019 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Роги, Республіка Молдова, громадянина України, який має середню освіту, не працюючого, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, який до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001847 від 14.04.2019 року стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

В підготовчому судовому засіданні підлягають вирішенню ряд питань, передбачених ст. 314-315 КПК України.

Прокурор та інші учасники процесу просили призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд дійшов висновку про неможливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту та необхідність його повернення прокурору з таких підстав.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Дослідивши матеріали обвинувального акту, суд доходить висновку про необхідність його повернення прокурору, оскільки в даному обвинувальному акті ставиться у провину вчинення злочинів обвинуваченим ОСОБА_3 за співучасті з іншою особою, відомості щодо якої зазначені в обвинувальному акті, які дозволяють встановити та персоніфікувати таку особу, оскільки в ньому зазначено її повні прізвище ім`я по-батькові і дата народження, що є порушенням однієї із концептуальних засад кримінального провадження презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, оскільки як встановлено судом відносно даної особи відсутній вирок, який набрав законної сили.

При цьому, інша особа не має статусу обвинуваченого у даному кримінальному провадженні та обвинувальний акт не містить її анкетних відомостей як обвинуваченого, згідно положень ст. 291 КПК України.

З урахуванням вимог КПК України та практики Європейського суду, зміст обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 прямо вказує на співучасть іншої, конкретизованої в обвинувальному акті особи, у вчиненні злочину, який ставиться у вину ОСОБА_3 , та є фактичною констатацією цього факту і, всупереч принципу презумпції невинуватості, безпідставно стверджує про причетність вказаної особи до вчинення зазначених злочинів.

Встановлені органом досудового розслідування щодо ОСОБА_3 фактичні обставини справи, не можуть вважатися встановленими щодо іншої особи, прізвище якої зазначене в обвинувальному акті і потребують окремого дослідження при розслідуванні справи стосовно цієї особи.

Зазначення в обвинувальному акті обставин кримінального правопорушення, скоєного іншою, крім обвинуваченого особою, яка в даному провадженні фактично не притягується до кримінальної відповідальності, не лише входить у колізію з нормами кримінального процесуального законодавства щодо вільної оцінки доказів, а й суперечить, передбаченим ст. 2, 7 КПК України, завданням кримінального провадження та загальним засадам кримінального провадження, зокрема забезпеченню до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури, верховенству права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, а тому є незаконним.

З огляду на конституційно-правову та кримінальну засаду презумпції невинуватості є юридичний факт вчинення злочину, а тому беручи до уваги положення ст. 17 КПК України, у яких реалізується положення ст. 129 Конституції України, особа не може вважатися такою, що вчинила кримінальне правопорушення при відсутності обвинувального вироку щодо неї, який набрав законної сили.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд дійшов до висновку про те, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 в цій частині суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства, оскільки порушує права, свободи та інтереси іншої особи, прізвище та дата народження якої розкрито в обвинувальному акті.

Наведені порушення свідчать про те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, що з урахуванням положень ст. 2, 7, ч. 6 ст. 9, ст. 21, 22, ч. 4 ст. 291 КПК України, визнається судом істотним порушенням вимог процесуального закону, яке фактично нівелює принципи безсторонності, об`єктивності та неупередженості суду до початку судового розгляду та унеможливлює призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, та з урахуванням положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, є підставою для повернення обвинувального акту прокурору для усунення недоліків.

В свою чергу вказані недоліки унеможливлюють призначення до судового розгляду обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 та як наслідок, ухвалення законного і справедливого судового рішення.

Таким чином, в результаті аналізу обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, суд приходить до висновку про невідповідність обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001847 від 14.04.2019 року стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, вимогам ст. 291 КПК України, в зв`язку з чим він підлягає поверненню прокурору для усунення виявлених недоліків.

Керуючись ст. ст. 291, 314, 315, 372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001847 від 14.04.2019 року стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, повернути прокурору для усунення протягом розумного строку вказаних в мотивувальній частині ухвали виявлених недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1