Справа № 175/71/20
Провадження № 1-кп/175/4/20
Вирок

Іменем України

13 грудня 2021 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0001615 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Красний Луч Луганської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, розлученого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) - 28.02.2006 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 ст.ст.69, 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільненого з кримінально-виправної установи 17.03.2007 року по відбуттю строку покарання;

2) - 10.07.2007 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186, ч.1 ст.309, ст.75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.10.2008 року іспитовий строк скасовано та направлено для відбування покарання у виді 5 років позбавлення волі. Звільненого з кримінально-виправної установи 07.05.2013 року за постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26.04.2013 року умовно-достроково на 4 місяці 1 день на підставі ст.81 КК України;

3) - 21.11.2013 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186, ст.ст.69, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. Звільненого з кримінально-виправної установи 06.06.2015 року по відбуттю строку покарання;

4) - 06.11.2015 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ст.ст.75, 76 КК України до 4 років позбавлення з іспитовим строком 2 роки. Звільненого від відбування покарання по закінченню іспитового строку на підставі ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.11.2017 року;

5) - 03.11.2015 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.263, ст.ст.75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. За ухвалою цього ж суду від 29.01.2016 року попередній вирок виконувати самостійно. Звільненого від відбування покарання по закінченню іспитового строку на підставі ухвали того ж суду від 25.05.2018 року;

6) - 05.12.2018 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.ст.75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

7) - 14.11.2019 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.ст.75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,

8) 07.04.2020 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.309, ч.4 ст.70, ст.71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Згідно ухвали Дніпровського апеляційного суду від 03.12.2020 року вирок в частині призначеного покарання змінено, перекваліфіковано дії з ч.2 ст.309 КК України на ч.1 ст.309 КК України, та постановлено вважати засудженим за ч.1 ст.309 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі. На підставі ч.4 ст.70, ч.1 ст.72 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком і вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 14.11.2019 року засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2018 року та вважати остаточно засудженим до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць,

8) 14.12.2020 року Самарським районним судом міста Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за умисні злочини проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив аналогічні злочини проти власності при наступних обставинах.

Так, 28 листопада 2019 року приблизно о 15.10 годині він знаходився у приміщенні магазину ТОВ «Спортмастер-Україна» (далі магазин або Товариство), розташованого у ТРЦ «Караван» по вулиці Нижньодніпровській, 17 у смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області, де у нього раптово виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

З цією метою у вказаний час ОСОБА_6 , упевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, вчиняючи злочин повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу взяв із вітринного стелажу чоловічий джемпер «Demix» темно-синього кольору з артикулом A20ADEJUM02-5M розміру L вартістю 699,00 грн., який вдягнув на себе і заховав під верхній одяг та, не сплативши за товар грошові кошти, пройшов касову зону і направився до виходу з магазину.

Таким чином, учинивши усі дії для скоєння крадіжки чужого майна указаною вартістю, довести свій злочинний умисел до кінця він не зміг із причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений працівниками магазину ТОВ «Спортмастер-Україна».

У судовому засіданні ОСОБА_6 свою провину визнав і пояснив, що за обставин, викладених у обвинувальному акті, він намагався викрасти чоловічий джемпер, але при виході з магазину був зупинений працівниками через спрацювання сигналізації. У вчиненому кається.

Його провина у вчиненні вказаного судом діяння підтверджується наступними доказами.

Показаннями представника потерпілого ОСОБА_7 , який у судовому засіданні повідомив, що 28.11.2019 року по телефону від адміністратора ОСОБА_8 він дізнавався, що цього дня у магазині ТОВ «Спортмастер-Україна» у ТРЦ «Караван» було вчинено замах на крадіжку чоловічого джемпера «Demix». При виході з магазину спрацювали антикрадіжні ворота, у зв`язку з чим персонал магазину зупинив молодого чоловіка. ОСОБА_9 вказала, що викрадений джемпер був одягнутий під власний одяг того чоловіка. У подальшому він видав працівникам поліції відеозапис цих подій.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , який у суді повідомив, що він працює продавцем-консультантом у магазині ТОВ «Спортмастер-Україна». Оскільки спрацювала антикрадіжна система на виході, то він попросив повернутися ОСОБА_5 до магазину. Протягом хвилини було виявлено, що обвинувачений під власний одяг одягнув приналежний ТОВ «Спортмастер-Україна» джемпер, на якому була прикріплена антикрадіжна кліпса, яка від`єднується на касі. ОСОБА_6 не заперечував факту вчинення крадіжки.
Крім того, провина ОСОБА_5 у скоєнні вказаного судом діяння підтверджується доказами, дослідженими судом за згодою сторін у порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України, оскільки фактичні обставини вчинення злочину не оспорюються сторонами.

Переконавшись у правильному розумінні обвинуваченим змісту обставин інкримінованих йому діянь та добровільності його позиції, суд дійшов висновку, що за обставин, викладених у обвинувальному акті від 22.03.2019 року, було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , і його умисні дії кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи та особу ОСОБА_5 , - вісім разів притягався до кримінальної відповідальності, має шість незнятих і непогашених судимостей за умисні злочини, у тому числі проти власності, позитивно характеризується за місцем реєстрації, зі слів до затримання фактично працював, страждає туберкульозом легень і ВІЛ-інфекцією, перебуває під диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності». З 2002 року по І квартал 2020 року перебував під наглядом лікаря-психіатра з діагнозом: «Легка розумова відсталість з порушенням поведінки». Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 3 від 03.01.2020 року він на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки в період часу вчинення інкримінованих йому діянь не страждав і на теперішній час не страждає. Виявляв раніше та виявляє в даний час органічний розлад особистості. Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. В період часу вчинення інкримінованого йому діяння і зараз може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру (а.к.п.53-57).

Обставинами, що пом`якшують його покарання, суд визнає щиросердне каяття та незадовільний стан здоров`я.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Згідно з ч.1 і ч.2 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з цих вимог закону і положень ст.ст.65-67 КК України, враховуючи обставини справи та наслідки злочину, вчиненого ОСОБА_11 до засудження за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14.12.2020 року, суд вважає необхідним призначити покарання у виді позбавлення волі на строк, запропонований прокурором, за правилами ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Під час досудового розслідування та судового провадження ОСОБА_12 запобіжний захід не обирався.

Представник потерпілого ОСОБА_7 цивільний позов не заявляв.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим покаранням у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі, призначеним за вироком Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 14 грудня 2020 року, остаточно, за сукупністю злочинів, призначити покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 2 (два) місяці.

Строк покарання обчислювати з 13 грудня 2021 року і у строк покарання зарахувати відбуте покарання за вироком Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 14 грудня 2020 року, тобто з моменту приведення вироку до виконання по 12 грудня 2021 року включно.

Чоловічий джемпер «Demix» темно-синього кольору з артикулом A20ADEJUM02-5M розміру L, прийнятий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 по розписці від 30.11.2019 року, - після набрання вироком законної сили залишити у розпорядженні ТОВ «Спортмастер-Україна».

Оптичний диск із відеозаписами з камер відеоспостереження ТОВ «Спортмастер-Україна» за 28.11.2019 року - зберігати у опечатаному конверті на аркуші 38 матеріалів кримінального провадження № 0001615.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1