Справа № 642/7572/21
Провадження № 1-кс/642/4340/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«12» листопада 2021 року Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , поданого у кримінальному провадженні за № 0000565 від 08.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з клопотанням про арешт майна.
В обґрунтування клопотання зазначив, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000565 від 08.11.2021, внесеного до ЄРДР за фактом, що 08.11.2021 з ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що 08.11.2021 приблизно о 07 год 30 хв. на перехресті проспекту Московського та проспекту П. Григоренка у м. Харкові внаслідок порушень Правил дорожнього руху України відбулось зіткнення автомобілів «Nissan Rouge» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 з автомобілем «ВАЗ 2104» д.н.з. « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_5 , внаслідок якого пасажир автомобіля «ВАЗ 2104» отримав тілесні ушкодження.

08.11.2021 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди вилучені свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Nissan Rouge» д.н.з. НОМЕР_1 СХА №272587 від 20.07.2021, посвідчення водія ОСОБА_4 НОМЕР_3 від 18.06.2008, копія полісу страхування №205063532 на автомобіль «Nissan Rouge», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_4 » № НОМЕР_2 ХАС № НОМЕР_5 від 23.08.1998 р., поліс № АТ1011439 від 12.07.2021, посвідчення водія ОСОБА_5 НОМЕР_6 від 09.12.2014, автомобіль «Nissan Rouge» д.н.з. НОМЕР_1 шасі № НОМЕР_7 , автомобіль ВАЗ 21043 д.н.з. « НОМЕР_2 », шасі НОМЕР_8 .

При проведенні огляду місця події від 08.11.2021 встановлено, що на автомобілях «Nissan Rouge» д.н.з. НОМЕР_1 шасі № НОМЕР_7 , автомобіль ВАЗ 21043 д.н.з. « НОМЕР_2 », шасі НОМЕР_8 маються пошкодження, що підтверджує факт дорожньо-транспортної пригоди за участю вказаних автомобілів.

Враховуючи той факт, що на даний момент міститься достатньо доказів вчинення кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення в подальшому проведення експертних досліджень для всебічного з`ясування обставин справи, вбачається необхідність та підстави для накладення арешту на вилучене в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди речі та документи.

Крім того, постановою слідчого від 09.11.2021 у кримінальному провадженні вказані предмети та документи визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

На даний час встановлено, що виявлені та вилучені в ході проведення обшуку вищевказані речі, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Незастосування тимчасового позбавлення можливості будь-яких осіб відчужувати це майно, може призвести до зникнення, втрати, пошкодження вказаного майна, що може перешкодити встановленню істини по справі.

Прокурор та власник майна в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви з проханням розглядати клопотання за їх відсутністю, прокурор просив клопотання задовольнити, а власник майна проти задоволення клопотання не заперечував, просив суд передати йому на відповідальне зберігання автомобіль.

За таких обставин, в силу вимог ч.1 ст.172 КПК України його неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання та відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.
Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до положення абзацу першого частини третьої ст.170 КПК України, які в контексті співвідношення з положеннями ст.98 КПК України, як критеріями для визначення речей чи документів речовими доказами, встановлює, що окрім віднесення певного предмету до речового доказу, він обов`язково має відповідати критеріям, визначеним в ч.3 ст.170 КПК України, тобто має бути предметом матеріального світу, який перебуває у власності суб`єкта права та відповідати вимогам ст.190 ЦК України.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Так відповідно, вилучене майно про яке йдеться у клопотанні є речовим доказом у кримінальному провадженні та тимчасово вилученим майном, на яке необхідно накласти арешт, так як є підстави вважати,що було вчинено кримінальне правопорушення, а вказані в клопотанні предмети мають значення для досудового розслідування та є доказами у кримінальному провадженні, тому зазначені у клопотанні речі відповідають критеріям, передбаченим ч.2 ст. 167 КПК України, як тимчасово вилучене майно, які можуть бути речовими доказами.
Слідчий суддя при постановленні ухвали про накладення арешту на майно, враховує підстави та обставини, передбачені ст.ст. 167-173 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-171 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на на майно, яке було вилучене 08.11.2021 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме:

-Належне ОСОБА_4 майно - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Nissan Rouge» д.н.з. НОМЕР_1 СХА №272587 від 20.07.2021, посвідчення водія ОСОБА_4 НОМЕР_3 від 18.06.2008, копія полісу страхування №205063532 на автомобіль «Nissan Rouge», автомобіль «Nissan Rouge» д.н.з. НОМЕР_1 шасі № НОМЕР_7 .

-Належне ОСОБА_5 майно - поліс № АТ1011439 від 12.07.2021, посвідчення водія ОСОБА_5 НОМЕР_6 від 09.12.2014,

-Належне ОСОБА_6 майно - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_4 » № НОМЕР_9 від 23.08.1998 р., автомобіль ВАЗ 21043 д.н.з. « НОМЕР_2 », шасі НОМЕР_8 .

Визначити місцем зберігання вилучених свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Nissan Rouge» д.н.з. НОМЕР_1 СХА №272587 від 20.07.2021, посвідчення водія ОСОБА_4 НОМЕР_3 від 18.06.2008, копія поліс страхування №205063532 на автомобіль «Nissan Rouge», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_4 » № НОМЕР_2 ХАС № НОМЕР_5 від 23.08.1998 р., поліс № АТ1011439 від 12.07.2021, посвідчення водія ОСОБА_5 НОМЕР_6 від 09.12.2014 - матеріали кримінального провадження.

Визначити місцем зберігання - автомобіля «Nissan Rouge» д.н.з. НОМЕР_1 шасі № НОМЕР_7 , автомобіля ВАЗ 21043 д.н.з. « НОМЕР_2 », шасі НОМЕР_8 - майданчик для тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.

Також арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та слідчому.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1