Справа №519/252/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2022 року м. Южне

Слідчий суддя Южного міського суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Южне клопотання слідчого СВ ВП № 4 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Красноармійськ Донецької області, з середньою освітою, одруженого, мобілізованого військовослужбовця військової частини « НОМЕР_1 », перебуваючого на посаді стрільця снайпера, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

Встановив:
Слідчий СВ ВП № 4 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції в Одеській області звернувся до суду 30.03.2022 з вищевказаним клопотанням.

Судом встановлено, що СВ відділення поліції №4 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000066, відомості про яке 29.03.2022 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України.
Згідно матеріалів клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем мобілізованим на військову службу до військової частини НОМЕР_1 на посаду стрільця, у військовому званні «сержант», перебував на службі в добовому наряді на території занедбаного приміщення на відстані 200 метрів від готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншому військовослужбовцю строкової служби НГУ, військової частини НОМЕР_2 , солдату ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_7 , у нічний час 29.03.2022, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 взяв до рук наявну в нього вогнепальну зброю та привів її в бойову готовність.
Близько 01:30 год 29.03.2022, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на умисне вбивство ОСОБА_7 , розуміючи протиправний характер своїх дій, бажаючи спричинити смерть останньому, умисно зняв зброю з запобіжника та здійснив певну кількість пострілів в бік ОСОБА_7 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді множинних вогнепальних, кульових поранень тулубу, які не сумісні з життям, від чого ОСОБА_7 помер на місці.
У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання, просили його задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід, з урахуванням наявності обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 просили відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Вислухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_5 згідно протоколу про затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення був затриманий 29.03.2022 о 11.20 год., органом досудового розслідування 29.03.2022 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та йому 30.03.2022 о 08.00 год. надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У судовому засіданні встановлено, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України обґрунтовується наявними матеріалами кримінального провадження, а саме:

Протоколом огляду місця події від 29.03.2022 року, в ході якого виявлено труп ОСОБА_7 ;

Протоколом огляду місця події від 29.03.2022 за місцем несення служби ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 29.03.2022;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 29.03.2022;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 29.03.2022;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 29.03.2022;

Протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПКУ від 29.03.2022;

Протоколом повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 29.03.2022.

На даній стадії процесу слідчий суддя позбавлений можливості аналізувати матеріали кримінального провадження та добуті органом досудового розслідування докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України є обґрунтованою.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з клопотання, відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1 - 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 .

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Слідчий суддя приходить до висновку про доведеність існування ризику, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить вагомість доказів про вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, зокрема характеристика, спосіб життя, вік та стан здоров`я, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вказаний злочин, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Ризик незаконно впливати на свідків є обґрунтованим, оскільки, підозрюваний ОСОБА_5 знає місце мешкання свідків, має досвід поводження зі зброєю, та будучи на волі може здійснювати тиск на них, з метою змінити показання, дані під час досудового розслідування, так як під час судового розгляду усі свідки ще не допитані.

Разом з тим, у судовому засіданні не знайшов підтвердження ризик з боку підозрюваного ОСОБА_5 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та є такими, що ґрунтується на припущеннях.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Таким чином з урахуванням вказаних вище обставин підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які пов`язані із загибеллю людини, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, щодо високого ступеню ризику ухилення підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, вагомості наявних доказів підозри, особи підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Згідно ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч.2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання слідчого СВ ВП № 4 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України підлягає задоволенню, оскільки слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано пред`явлена підозра у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі; ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, в зв`язку з чим до нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді взяття під варту, без визначення розміру застави.

При цьому, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, слідчий суддя

Постановив:
Клопотання слідчого СВ ВП № 4 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів без визначення розміру застави, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту його затримання, тобто з 11 год. 20 хв. 29 березня 2022 року.

Строк дії ухвали до 11 год. 20 хв. 27 травня 2022 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 під варту у залі суду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Южного міського суду Сергій ЛЕМЕЦЬ

Копію ухвали отримав: «____» год. «____» хв. «____» _____________2022 року

Підозрюваний: __________________ ОСОБА_5