Справа № 635/8013/21
Провадження № 1-в/635/730/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2021 року селище Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
прокурор ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Залінійне Зачепилівського району Харківської області, громадянина України, який має неповну середню освіту, неодружений, засуджений за вироком Зачепилівського районного суду Харківської області від 12 грудня 2008 року за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 153, ч. 1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнений 15 липня 2016 року за відбуттям строку покарання; вироком Красноградського районного суду Харківської області від 11 липня 2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 засуджений за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 11 липня 2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.
Початок строку покарання 17 вересня 2019 року. Кінець строку покарання 17 вересня 2022 року.

Адміністрація державної установи «Темнівської виправної колонії (№100)» спільно зі спостережною комісією при Харківській районній державній адміністрації Харківської області звернулася до суду із поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , визначеного вироком суду на не відбутий строк посилаючись на те, що за період відбування покарання засуджений характеризується позитивно, не працевлаштований, але залучається до робіт з благоустрою установи, заохочувався чотири рази; раніше мав одне стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку, на заходи виховного характеру реагує позитивно, робить правильні висновки, відбув 2/3 фактичного строку покарання.

Прокурор в судовому засіданні проти умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_4 заперечував, посилаючись на те, що засуджений не довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, оскільки останній рік не працював, є особою, яка раніше вчиняла злочини.

Представник державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд без його участі подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 подав суду заяву про розгляд без його участі подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд, заслухавши прокурора, розглянувши заяви представника державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» та засудженого, дослідивши матеріали особової справи на засудженого ОСОБА_4 приходить до наступного.

За даними характеристики на засудженого, з 17 вересня 2019 року ОСОБА_4 тримався в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», де характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався.

З 04 жовтня 2019 року відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)». За час відбування покарання характеризувався позитивно, дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 4 рази, мав одне стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку.

За даними довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_4 , останній заохочувався 4 рази, а саме: 15 липня 2020 року, 20 жовтня 2020 року, та 20 липня 2021 року ОСОБА_4 оголошені подяки за виконання обов`язків покладених КВК України та ПВО установи, виконання правил трудового розпорядку та дотримання вимог пожежної безпеки, а 20 квітня 2021 року за тих же підстав заохочений до заохочення у виді зняття стягнення, накладеного на нього 08 січня 2021 року за паління у невідведеному місці.

За даними довідки про заробітну плату, ОСОБА_4 працював у період з жовтня 2019 року до грудня 2020 року та отримував заробітну плату; у період з січня 2021 року до вересня 2021 року працював тільки один місяць - серпень 2021 року, в інші місяці не працював та заробітну плату не отримував.

Статтею 81 КК України, зокрема частинами 1 і 2 передбачено, що до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

За змістом вказаного кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Згідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_4 раніше засуджений за вчинення тяжкого і особливо тяжкого злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі і наразі відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину. За час відбування покарання з 04 жовтня 2019 року працював у період з жовтня 2019 року по грудень 2020 року. У 2021 році працював тільки один місяць у серпні. Має чотири заохочення: три з яких є подякою за виконання покладених обов`язків та додержання виконання правил трудового розпорядку, дотримання вимог пожежної безпеки, одне - зняття раніше накладеного стягнення за паління у невідведеному місці, характеризується позитивно. Крім того відповідно до матеріалів особовою справи з боку засудженого мало місце порушення встановлених заборон і дисціплінарна комісія 14 грудня 2020 року прийняла рішення обмежитись проведенням профілактичної бесіди.

Враховуючи викладене, та що у 2021 році ОСОБА_4 фактично не працював та не має жодного заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, тому вказані у поданні обставини не є цілком переконливими для суду, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Красноградського районного суду Харківської області від 11 липня 2019 року і що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, тому відсутні передбачені ст. 81 КК України підстави для застосування до ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання і суд відмовляє в задоволенні подання Державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, при цьому звертає увагу на те, що факт відбуття певної частини покарання не є достатньою підставою для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні подання Державної установи «Темнівська виправна колонія (№ 100)» про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_4 - відмовити.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1