ВИРОК
Іменем України

15.09.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи притягнутим до кримінальної відповідальності Франківським ВП ГУ НП у Львівській області за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, повторно 10.09.2020 року, приблизно о 22:57 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Алкосвіт», ТзОВ «Алкосвіт», що по вул. Сахарова,48 у м. Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, використовуючи привласнену банківську картку ПАТ «Ощад Банк» з номером рахунку НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_5 , розуміючи, що про використання ним чужої банківської картки ніхто не дізнається, тобто таємно, викрав грошові кошти з вказаної картки шляхом оплати товарів у магазині «Алкосвіт» на суму 211 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім цього, ОСОБА_4 , 11.09.2020 року, приблизно о 11:18 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Близенько» ПП «Мережа Сервіс», що по вул.Сахарова,60 у м.Львові, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, використовуючи привласнену банківську картку ПАТ «Ощад Банк» з номером рахунку НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_5 , розуміючи, що про використання ним чужої банківської картки ніхто не дізнається, тобто таємно, викрав грошові кошти з вказаної картки шляхом оплати товарів у магазині «Близенько» на суму 262 грн. 80 коп., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.
Також, ОСОБА_4 , 11.09.2020 року, приблизно о 16:33 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ «Рітейл Україна», що по вул.Шота Руставелі,40 у м. Львові, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, використовуючи привласнену банківську картку ПАТ «Ощад Банк» з номером рахунку НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_5 , розуміючи, що про використання ним чужої банківської картки ніхто не дізнається, тобто таємно, викрав грошові кошти з вказаної картки шляхом оплати товарів у магазині «Рукавичка» на суму 314 грн.88 коп., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім цього, ОСОБА_4 12.09.2020 року, приблизно о 10:43 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка» ТзОВ «Рітейл Україна», що по вул.Шота Руставелі,40 у м. Львові, діючи умисно,повторно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, використовуючи привласнену банківську картку ПАТ «Ощад Банк» з номером рахунку НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_5 , розуміючи, що про використання ним чужої банківської картки ніхто не дізнається, тобто таємно, викрав грошові кошти з вказаної картки шляхом оплати товарів у магазині «Рукавичка» на суму 376 грн.60 коп., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.
Також, ОСОБА_4 , 12.09.2020 року, приблизно о 11:06 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Близенько» ПП «Мережа Сервіс» що по вул. Дзиндри,1 у м.Львові, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, використовуючи привласнену банківську картку ПАТ «Ощад Банк» з номером рахунку НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_5 , розуміючи, що про використання ним чужої банківської картки ніхто не дізнається, тобто таємно, викрав грошові кошти з вказаної картки шляхом оплати товарів у магазині «Близенько» на суму 265 грн.,25 коп., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім цього, ОСОБА_4 , 13.09.2020 року, приблизно о 08:54 год., перебуваючи в приміщенні магазину «АТБ» ТзОВ «АТБ-Маркет», що по вул.Наукова,2Б у м.Львові, діючи умисно,повторно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, використовуючи привласнену банківську картку ПАТ «Ощад Банк» з номером рахунку НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_5 , розуміючи, що про використання ним чужої банківської картки ніхто не дізнається, тобто таємно, викрав грошові кошти з вказаної картки шляхом оплати товарів у магазині «АТБ» на суму 676 грн.90 коп., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім цього, ОСОБА_4 , 14.09.2020 року, приблизно о 07:13 год., перебуваючи в приміщенні магазину «Алкосвіт» ТзОВ «Алкосвіт», що по вул.Сахарова,48 у м. Львові, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, використовуючи привласнену банківську картку ПАТ «Ощад Банк» з номером рахунку НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_5 , розуміючи, що про використання ним чужої банківської картки ніхто не дізнається, тобто таємно, викрав грошові кошти з вказаної картки шляхом оплати товарів у магазині «Алкосвіт» на суму 220 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю надавши пояснення аналогічні за змістом до обвинувального акту.
В судовому засіданні прокурор просив визнати обвинуваченого ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів, які характеризують його особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Сумнівів у добровільності позиції учасників провадження у суду немає.
Відтак, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, враховуючи той факт, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, судом встановлено, що вони розуміють зміст цих обставин, заслухавши думку прокурора, який не заперечив проти такого обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку дослідження, суд, у відповідності до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним подальше дослідження інших доказів кримінального провадження відносно обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, сумнівів щодо добровільності та істинності їх позицій у суду немає.
Окрім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно.
Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із вимог ст.50, 65 КК України щодо призначення покарання та з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи , - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, спосіб вчинення злочину та реалізації злочинного умислу, дані про його особу, а саме те, що він раніше не судимий, на обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває, по місцю проживання скарг не надходило, завдані збитки потерпіли відшкодовано повністю.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставини, що обтяжують покарання відсутні.
На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у вигляді обмеження волі.
Враховуючи обставини скоєння злочину, його тяжкість, особу обвинуваченого, положення ст. 50, 65 КК України, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без відбування покарання та вважає за доцільне застосувати ст. 75 КК України, оскільки, таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов по провадженню не заявлявся.
Судові витрати по даному провадженню відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування ним покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 , наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ст.473 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1