Справа № 466/7025/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/55/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2022 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у кримінальному проваджені №0000556 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 09.12.2021 року щодо ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2021 року визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_6 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_6 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з засудженого ОСОБА_6 в дохід держави:
- 1716, 20 грн. (одну тисячу сімсот шістнадцять гривень двадцять копійок) витрат за проведення судово-автотехнічної експертизи №СЕ-19/114-21/11549-ІТ від 28 липня 2021 року;
- 1716, 20 грн. (одну тисячу сімсот шістнадцять гривень двадцять копійок) витрат за проведення судово-автотехнічної експертизи №СЕ-19/114-21/11550-ІТ від 28 липня 2021року;
- 2574, 30 грн. (дві тисячі п`ятсот сімдесят чотири гривні тридцять копійок) витрат за проведення судово-транспортно-трасологічної експертизи №СЕ-19/114-21/11566-ІТ від 29 липня 2021 року;
- 2574, 30 грн. (дві тисячі п`ятсот сімдесят чотири гривні тридцять копійок) витрат за проведення судово-автотехнічної експертизи обставин та механізму розвитку ДТП №СЕ-19/114-21/12345-ІТ від 29 липня 2021 року.
Вирішено питання речових доказів.
Згідно з вироком 27 червня 2021 року приблизно о 12 год. 20 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «BMW 320», р.н. НОМЕР_1 та рухаючись ним вул. Курортній у смт. Брюховичі м. Львова у напрямку вул. Незалежності смт. Брюховичі м. Львова, поблизу будинку №18, що розташований по вул. Курортній у смт. Брюховичі м. Львова, здійснюючи маневр повороту ліворуч на вул. Курортну у смт. Брюховичі м. Львова, та грубо порушуючи вимоги «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з наступними змінами і доповненнями), а саме: п.п. 1.5. Розділу 1: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п.п.2.3 б) Розділу 2: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.п. 2.3 д) Розділу 2: не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п.п. 10.1 Розділу 10: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.п. 10.4 Розділу 10: перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою; п.п. 16.13. Розділу 16: перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч, був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, перед поворотом ліворуч не дав дорогу зустрічному транспортному засобу, проїжджаючи не регульоване перехрестя, повертаючи ліворуч, не дав дорогу велосипедисту ОСОБА_9 , що рухалася по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку, внаслідок чого допустив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_9 , від чого остання, отримала тілесні ушкодження у вигляді: забою головного мозку легкого ступеня тяжкості, субарахноїдального крововиливу лобних часток головного мозку, перелому лівої скроневої кістки, зламу кісток лицевого черепа, закритого перелому лівої ключиці, закритого перелому середньої третини лівої ключиці зі зміщенням, множинні садна голови обличчя, верхніх кінцівок, які згідно висновку судово-медичного експерта №902 від 28 липня 2021 року відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.
На вирок суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок даний вирок в частині призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на 1 (один) рік.
В обґрунтування покликається на те, що вважає вирок суду першої інстанції законним, і таким, що ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, проте не погоджується з призначенням додаткового покарання. Зазначає, що з часу отримання водійського посвідчення 29.06.2017 року він жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, основним видом його діяльності є пасажирські перевезення, а тому іншого джерела доходу у нього немає.
Просить звернути увагу, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, у вчиненому щиро покаявся, має позитивну характеристику за місцем проживання, повністю відшкодував матеріальні та моральні збитки потерпілій, висловив свої співчуття з приводу завданого болю та страждань, що у своїй сукупності свідчить про усвідомлення ним неправомірності вчиненого і неприпустимості вчинення такого в майбутньому.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , в підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 розглянуто судом першої інстанції в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. У зв`язку із цим висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, за викладених у вироку обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорювалися і докази стосовно яких не досліджувалися, апеляційним судом не перевіряються згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України.
За встановлених і викладених судом у вироку фактичних обставин кримінального правопорушення, дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України.
Перевіряючи вирок суду в межах апеляційної скарги обвинуваченого стосовно призначеного покарання, колегія суддів виходить з наступного.
За приписами ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно із загальними засадами призначення покарання, що регламентовані ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Як вбачається з вироку, при призначенні ОСОБА_6 покарання суд врахував характер і тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, його наслідки, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, те, що він у вчиненому щиро покаявся, його позитивну характеристику за місцем проживання.
Зваживши зазначені обставини, врахувавши те, що кримінальне правопорушення скоєне обвинуваченим з необережності, та позицію представника неповнолітньої потерпілої, який не наполягав на призначенні суворого покарання, суд, призначивши ОСОБА_6 основне покарання в межах санкції закону, за яким він визнаний винуватим, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та звільнив його від відбування цього покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, визначивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців. Також, суд вважав за доцільне призначити ОСОБА_6 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Колегія суддів вважає, що при призначенні ОСОБА_6 основного покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробуванням суд першої інстанції врахував всі передбачені ст. ст. 65, 75 КК України обставини, та воно відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке хоча і є необережним, однак тяжким, а також даним про особу обвинуваченого. З огляду на встановлені у кримінальному провадженні обставини, колегія суддів переконана, що визначений судом розмір основаного покарання у виді позбавлення волі та іспитового строку випробування є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 , попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень і сприятиме досягненню мети покарання, регламентованій у ч. 2 ст. 50 КК України.
Разом з тим, колегія суддів приходить до переконання, що суд необгрунтовано призначив ОСОБА_6 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Апеляційний суд вважає, що поза увагою суду залишилось те, що ОСОБА_6 з 2017 року має посвідчення водія та жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності, займається пасажирськими перевезеннями і це є основним місцем його роботи та джерелом заробітку, що він фактично утримує сім`ю і є єдиним годувальником, у зв`язку із чим позбавлення обвинуваченого права керувати транспортними засобами залишить його родину без основного джерела доходу.
Враховуючи наведене, а також ставлення ОСОБА_6 до вчиненого та його поведінку після дорожньо-транспортної пригоди, зокрема те, що він вибачився перед потерпілими, добровільно вжив заходи для відшкодування завданої їм шкоди, з огляду на те, що позбавлення обвинуваченого права керування транспортними засобами на тривалий час залишить його без основного джерела доходу і постановить його родину у скрутне матеріальне становище, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_6 додаткового покарання є необґрунтованими і в даному випадку не відповідають принципам індивідуалізації і справедливості покарання та його меті, визначеній у ч. 2 ст. 50 КК України.
За таких підстав, колегія суддів дійшла висновку про те, що вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання підлягає зміні в поряду п. 1 ч. 1 ст. 408 КПК України з виключенням призначення ОСОБА_6 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Таким чином, апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задоволити.

Вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2021 року щодо ОСОБА_6 змінити.

Виключити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4