Справа № 306/1941/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

14.02.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/611/21, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 16 грудня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 (далі -слідчий), погодженого прокурором ОСОБА_7 (далі - прокурор) у кримінальному провадженні, внесеному 05.11.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000305, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, українця.

З матеріалів клопотання убачається, що 14.12.2021 до слідчого судді надійшло клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Відповідно до клопотання, 04.11.2021, приблизно о 10:30 год, у ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Свалявського районного суду від 02.11.2021 у кримінальному провадженні, внесеному 13.10.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000271, за місцем проживання ОСОБА_8 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , у приміщенні житлового будинку було виявлено у кишені куртки та вилучено предмет зовні схожий на зброю, без наявних маркувань, який згідно з висновком експерта № СЕ-19/107-21/9517-БЛ від 11.11.2021 являється короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю, самозарядним пістолетом «EKOLBotan», калібру 9 мм Р.А., без номерних позначень (країна-виробник Туреччина), який ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, умисно, без передбаченого на це дозволу, а також заздалегідь знаючи, що вказаний предмет є вогнепальною зброєю, зберігав у кишені куртки, яка знаходилася в господарській кімнаті, до моменту її виявлення та вилучення працівниками поліції у ході проведення обшуку. У клопотанні також вказується на те, що 03.12.2021 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, на наявність доказів, які підтверджують обґрунтованість підозри протокол обшуку від 04.11.2021, показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , висновок судової балістичної експертизи, а також на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за скоєння якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до семи років, за місцем проживання характеризується посередньо, а тому обрання запобіжного заходу унеможливить настання ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити нове кримінальне правопорушення. З огляду на вищенаведене, слідчий просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22 год 00 хв до 06 год 00 хв, без застосування електронного засобу контролю, у межах строку досудового розслідування.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що органом досудового розслідування належними та допустимими доказами доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Однак, на переконання слідчого судді, органом досудового розслідування у клопотанні та безпосередньо у судовому засіданні будь-яких доказів, які би підтверджували існування хоча б одного ризику, зазначеного у ст. 177 КПК України, не наведено. Слідчий судді визнає, що сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується підозрюваному, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки, це б суперечило презумпції невинуватості. Отже, на підставі вищевикладеного та з урахуванням того, що підозрюваний позитивно характеризується за місцем свого проживання, є одруженим, на утриманні має двох малолітніх дітей, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

В апеляційній скарзі прокурор вважає оскаржувану ухвалу незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що слідчий суддя залишив поза увагою доводи органу досудового розслідування про те, що підозрюваний ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років. Окрім цього, апелянт зазначає, що слідчий суддя не врахував і те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які зазначені у клопотанні слідчого, існують. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід домашній арешт з 22 години до 06 години, без застосування електронного засобу контролю, у межах строку досудового розслідування.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора та підозрюваного, неявка яких з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При прийнятті рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності прокурора та підозрюваного береться до уваги, що: повідомлення про час та місце розгляду апеляційної скарги прокурору та підозрюваному надіслано відповідно до вимог закону; будь-яких заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги та відомостей про поважність причин неявки від прокурора та підозрюваного не надходило; апеляційним судом не визнавалась обов`язковість явки прокурора та підозрюваного у судове засідання.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Частиною 2 ст. 194 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, що під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
З журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання брали участь як підозрюваний ОСОБА_8 , так і його захисник адвокат ОСОБА_14 , що свідчить про дотримання слідчим суддею вимог, передбачених ст. 193 КПК України.
Обґрунтованим є висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України кримінального правопорушення зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: протоколом обшуку від 04.11.2021, показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , висновком судово-балістичної експертизи № СЕ-19/107-21/9517-БЛ від 11.11.2021, та іншими зібраними доказами у їх сукупності, на підставі яких 03.12.2021 слідчий виніс ОСОБА_8 повідомлення про підозру, яке цього ж дня йому вручено. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про те, що вчинені ОСОБА_8 діяння підпадають під ознаки передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які на даний момент можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний причетний до вчинення цього кримінального правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Разом із тим, апеляційний суд бере до уваги й те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 сторонами кримінального провадження не оспорюється.
Разом із тим, колегія суддів погоджується і з висновком слідчого судді про те, що органом досудового розслідування у клопотанні та безпосередньо у судовому засіданні будь-яких доказів, які би підтверджували існування хоча б одного ризику, зазначеного у ст. 177 КПК України, не наведено. Не додано таких доказів і прокурором до апеляційної скарги, що в свою чергу свідчить про необґрунтованість її доводів про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, зокрема про те, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органоів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Колегія суддів також вважає, що до апеляційної скарги не додано і в матеріалах судового провадження відсутні які-небудь дані про те, що застосування щодо ОСОБА_8 будь-якого запобіжного заходу відповідатиме завданням кримінального провадження: захисту особи, сприятиме швидкому, повному та неупередженому розслідуванню і судовому розгляду кримінального провадження.
Колегія суддів бере до уваги і те, що характер діянь, які інкримінуються ОСОБА_8 , не може вважатися достатньою та безумовною підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу, в тому числі й найбільш суворого, що в свою чергу свідчить і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується підозрюваному, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки, це б суперечило презумпції невинуватості.
При цьому, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано взяв до уваги й те, що підозрюваний позитивно характеризується за місцем свого проживання, є одруженим, на утриманні має двох малолітніх дітей, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків.
У ході апеляційного розгляду не встановлено, що ОСОБА_8 з часу проведення обшуку до часу розгляду клопотання ухилявся від органу досудового розслідування, будь-яким чином впливав на свідків чи інших учасників кримінального провадження, чи перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином.
Тому, висновки слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в зв`язку з недоведеністю будь-яких із передбачених ст. 177 КПК України ризиків, - колегія суддів вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону та фактичних обставинах, у зв`язку з чим, визнаються апеляційним судом обґрунтованими й належним чином вмотивованими.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що підозра ОСОБА_8 є обґрунтованою та підтверджується матеріалами провадження, - колегія суддів, з огляду на вищенаведене, відхиляє як такі, що не спростовують висновків слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу, у тому числі й домашнього арешту.
Із вищенаведених підстав, як такі, що не знайшли свого підтвердження, колегія суддів відхиляє і доводи апеляційної скарги про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказується у клопотанні слідчого.
Будь-яких обставин, які б свідчили про незаконність ухвали слідчого судді, чи процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для її скасування, колегією суддів не встановлено.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, у зв`язку із чим, з огляду на положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована залишається без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і прокурором не надано доказів, які б достовірно підтверджували наведені в клопотанні слідчого та апеляційній скарзі доводи; що прокурор, на якого покладено тягар доведеності обґрунтованості доводів клопотань, не з`явившись на розгляд поданої ним апеляційної скарги, позбавив себе можливості довести обґрунтованість викладених у ній доводів та спростувати висновки слідчого судді; що з моменту повідомлення ОСОБА_8 про підозру (03.12.2021) сплив передбачений п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування два місяці, й відомості про продовження такого строку в матеріалах судового провадження відсутні.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_5 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 16 грудня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному 05.11.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000305, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_8 , - залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: