Провадження №1-кс/359/1959/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 листопада 2021 року м.Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду без технічної фіксації клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000009, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2021 року,

встановив:
10.11.2021 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000009, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2021 року.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив залишити своє клопотання про скасування арешту майна без розгляду.

В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, причина неявки суду не відома. Клопотань про перенесення розгляду справи не надійшло.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось у зв`язку із неприбуттям в судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Ознайомившись із матеріалами клопотання, вважаю за необхідне його залишити без розгляду, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ч.1 ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Однією із засад кримінального провадження, визначених ст. 7 КПК України, є диспозитивність, яка полягає зокрема у тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч.ч. 1, 3 статті 26 КПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

За змістом положень статей 214, 283 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується в момент вчинення прокурором, слідчим однієї з таких дій: закриття кримінального провадження; звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Аналіз вищенаведених норм кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що компетенція слідчого судді щодо здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні поширюються лише на стадію досудового розслідування.
Як встановлено судом, вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.11.2021 року ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358 та ч.2 ст.190 КК України.

Таким чином, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000009 завершено, відсутні правові підстави для продовження розгляду слідчим суддею по суті заяви про скасування арешту майна у кримінальному провадженні.
За наведених обставин відповідно до вимог частини першої статті 174 КПК України питання скасування арешту майна може розглядатися виключно в межах судового провадження.

У відповідності до вимог п. 14 ч. 1 ст. 537 та п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України суд, що ухвалив вирок вирішує інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно коментованого п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, до питань про будь-які сумніви і суперечності, що виникають при виконанні вироку, які належить вирішувати суду, що ухвалив вирок, відносяться, зокрема: питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, якщо це не вирішено вироком суду.

Роз`яснити ОСОБА_3 право на звернення до суду з відповідним клопотанням в порядку, передбаченому ст. ст.537, 539 КПК України про зняття арешту із земельних ділянок, у зв`язку з виконанням вироку суду ухваленого в кримінальному провадженні № 0000009, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2021 року.
Враховуючи вище викладені обставини та приймаючи до уваги заяву особи, яка подала до суду клопотання про залишення його без розгляду, що свідчить про те, що вимоги клопотання заявник не підтримує, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_3 має бути залишено без розгляду.

Керуючись ст.ст.2, 9,174 КПК України слідчий суддя,-

ухвалив:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000009, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2021 року - залишити без розгляду.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1