н/п 1-кс/766/9731/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и л а :

19 жовтня 2021 року ОСОБА_3 звернувсядо слідчого судді зі скаргою на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, просив:

1.Скасувати постанову слідчого ДБР ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000048 від 24.02.2021 року.

2.Викликати в судове засідання потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

3.Зобов`язати ДБР не порушувати права потерпілих та відновити досудове розслідування.

Обґрунтування скарги.

Постановою від 30.09.2021 року слідчим ДБР було закрито кримінальне провадження №0000048 від 24.02.2021 року.

Зазначає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню в зв`язку з порушенням норм КПК України.

Доводи сторін:

Скаржник надав заяву про розгляд скарги у його відсутність. Зазначив, що підтримує у повному обсязі.

Слідчий про дату та час розгляду скарги повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки. Однак, в судове засідання не з`явився, що відповідно до ч.3 ст.306КПК України не перешкоджає розгляду скарги. Надав матеріали кримінального провадження №0000048 від 24.02.2021 року, що підтверджує його обізнаність із судовим розглядом скарги.

Мотивація суду:

Дослідивши скаргу та додані до неї документи, матеріали кримінального провадження №0000048, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарга підлягає частковому задоволення а оскаржувана постанова скасуванню з таких підстав:

Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто винив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.2 ст.9КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Тільки за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а, по-друге, однаково-ретельне встановлення і перевірка обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки, як такі, що не залишають місця сумнівам.

За змістом ст.110КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи. Зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту прав та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

Закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284КПК України можливе тільки тоді, коли доведено, що це діяння не містить складу кримінального правопорушення. Проте дізнавач не встановив ні особи, ні діяння цієї особи і закрив кримінальне провадження.

З урахуванням приписів п.2 ч.5 ст.110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Оскаржувана постанова є досить великою за змістом, але за своєю суттю є невмотивованою та необґрунтованою, позбавлена структурної змістовності та логічної послідовності. Вказана постанова за своїм змістом є викладом у непослідовному порядку детальних показань свідків, змісту певних службових документів (зокрема висновку службового розслідування), цитування статей КК, КПК України, Конституції України, роз`яснення ким є професійний журналіст і навіть містить цитування рішень ЄСПЛ і Конвенції. (Незрозуміло для чого). Але у постанові відсутнє основне - мотиви прийняття рішення та належне обґрунтування прийнятого рішення.Постанова про закриття провадження має містити оцінку зібраних доказів, з якої було видно чому в діях особи відсутній склад кримінального правопорушення.

При закритті кримінального провадження не має бути сумнівів, що вчинені всі можливі слідчі (розшукові) та процесуальні дії, а дізнавач, закривши кримінальне провадження, у мотивувальній частині викладає сумніви щодо того чи було вчинене кримінальне правопорушення, а саме: «в ході досудового розслідування виконані всі необхідні слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення зазначених у заяві ОСОБА_3 обставин, однак отримати будь-яке їх підтвердження не надалось можливим, що унеможливлює обґрунтовано та достовірно стверджувати про вчинення працівниками поліції дій, які явно виходять за межі наданих їм прав чи повноважень, а також умисного перешкоджання законній професійній діяльності журналістів».

Після цитування статей КК України та роз`яснень хто такий журналіст дізнавач робить висновок, що «таким чином в ході проведення досудового розслідування, виходячи з об`єктивних обставин кримінального провадження встановлено, що співробітники поліції виконували свої службові повноваження по документуванню адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_6 ,, ОСОБА_5 та будь-яким чином не перешкоджали професійній діяльності журналіста». При цьому незрозуміло що таке «об`єктивні обставини кримінального провадження», оскільки такого поняття КПК України не містить.

Резолютивна частина постанови повинна випливати з мотивувальної частини, бути її логічним завершенням. Проте резолютивна частина постанови аж ніяк не впливає з її мотивувальної частини, оскільки неможливо зрозуміти чому в діях поліцейських відсутній склад кримінального правопорушення.

Згідно змісту скарги та доданих до скарги документів скаржник не пропустив строк звернення до суду, оскільки постанову отримав лише 18.10.2021 року.

Щодо вимог «Викликати в судове засідання потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та Зобов`язати ДБР не порушувати права потерпілих та відновити досудове розслідування» то слідчий суддя зазначає, що це не є предметом розгляду за ст.303 КПК України.

Керуючись ст.110, п.2 ч.1 ст.284, ст.ст.303, 307 КПК України, слідчий суддя,

постановила :

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі від 30.09.2021 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР 24.02.2021 року за №0000048.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1