Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/484/2021 Справа № 641/1114/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2021 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N 0001665 від 03.08.2020 р., за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з базовою загально-середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 02.08.2020 року, близько 15 години 00 хвилин, більш точний час не встановлено, перебуваючи поблизу із Gastropub «ZORI», що розташований за адерсою: м. Харків, проїзд Садовий буд. 2/16, під час сварки, що виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, викликаних неправомірною поведінкою потерпілого ОСОБА_6 , об`єктивно усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи можливість настання наслідків у вигляді спричинення будь-якої за тяжкістю шкоди здоров`ю потерпілого, хоча й не конкретизуючи у своїй свідомості, якою саме буде така шкода, тобто, діючи із злочинною необережністю у вигляді злочинної недбалості, а саме не передбачаючи можливості настання в результаті своїх дій суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого, хоча повинен був і міг їх передбачити, умисно, раптово, наніс ОСОБА_6 один удар носовою частиною правої ноги в область верхньої частини живота. В результаті своїх протиправних дій ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 закриту тупу травму живота, у вигляді: синця у краю реберної дуги зліва, крововилив великий сальник, брижу товстого кишечника, у воріт селезінки, розтрощення голівки підшлункової залози з крововиливом в оточуючу жирову клітковину, розриву капсули та паренхіми печінки. Дана травма ускладнилася розвитком внутрішньочеревної кровотечі, яка призвела до крововтрати, що і стало безпосередньо причиною смерті.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, визнав та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), викладені в обвинувальному акті, пояснив, що 02.08.2020 року повертався з роботи, в районі Gastropub «ZORI». До нього підійшов потерпілий, якого він раніше бачив в цьому районі як особу, що вів антисоціальний спосіб життя, часто перебував в стані алкогольного сп`яніння. Підійшовши, потерпілий, будучи в нетверезому стані, почав смикати його за одяг, просив сигарети та гроші, й, коли він відмовив, розлютився та став кидатися в бійку. З метою запобігти продовженню конфлікту, він побіг від потерпілого, проте, оббігши Gastropub «ZORI», знову зустрівся з потерпілим, який взяв в руки цеглу та намагався нанести йому удар. Попереджаючи його дії, наніс потерпілому один удар носовою частиною правої ноги в ділянку верхньої частини живота, від чого потерпілий зігнувся. На цьому конфлікт був припинений, після чого він пішов додому, залишивши потерпілого в зазначеному положенні. Не заперечував, що наслідки у вигляді смерті потерпілого настали у зв`язку з його діями. В скоєному злочині розкаявся, свою провину визнав.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях (злочинах) при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення (злочину) в судовому засіданні доведена повністю.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_4 скоїв вбивство, вчинене через необережність, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 119 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає те, що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині).
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не виявлено.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й, зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує пом`якшуючу та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також бере до уваги, що обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, раніше не судимий. Крім того, суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 119 КК України, відносяться до категорії нетяжких злочинів.
Проте, враховуючи наслідки, що настали в результаті вчинення злочину ОСОБА_4 у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_6 , суд не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України та дійшов висновку щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, що буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов, судові витрати - відсутні.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не продовжувався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначити покарання у виді ТРЬОХ років обмеження волі.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання.
Речові докази: один полімерний пакет зі зрізами нігтьових пластин ОСОБА_6 , що, згідно квитанції № 01301, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів та озброєння в Слобідському ВП ГУ НП в Харківській області знищити.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1