ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/662/21 Справа № 699/1098/20 Категорія: ст.331 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5

прокурораОСОБА_6 (в режимі відео конференції)

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси виділені матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 04 жовтня 2021 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, по 02.12.2021 року, включно, без можливості внесення застави,

в с т а н о в и л а :
В провадженні Городищенського районного суду Черкаської області перебувають матеріали кримінального провадження №0000271 від 01.07.2020 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.289 КК України.

У зв`язку із закінченням строку тримання під вартою, враховуючи тяжкість покарання за інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_7 кримінальні правопорушення, особу обвинуваченого та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 .

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 04 жовтня 2021 року клопотання прокурора задоволено. Продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів - по 02.12.2021 року, включно, без можливості внесення застави з подальшим його утриманням в ІТТ №1 ГУНП в Черкаській області. У задоволенні клопотання захисника про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 04.10.2021року, як незаконну та необґрунтовану. Постановити нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог адвокат посилається на те, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали порушено практику ЄСПЛ.

Вказав, що триманням під вартою обмежуються конституційні права і свободи особи ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який є виключним і найбільш суворим, може застосовуватись лише в тих випадках, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.

При цьому адвокат зазначив, що ОСОБА_7 має захворювання нирок, яке має невиліковний та хронічний характер, що підтверджується копіями медичних документів, а тому вважає, що обвинуваченому необхідно змінити запобіжний захід враховуючи його стан здоров`я та неналежне лікування в умовах перебування ІТТ.

Крім того, скаржник просив врахувати, що прокурором до клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою не було долучено жодного доказу чи документу, який підтверджував би доводи про необхідність подальшого утримання обвинуваченого під вартою. А наявність підозри в тому, що обвинувачений переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду; знищить, сховає або спотворить речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливатиме на свідків; перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином; вчинить інше кримінальне правопорушення, продовжить кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується судом в ухвалі нічим не обґрунтована.

Заслухавши доповідь судді, думки обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які просили задовольнити апеляційну скаргу останнього, прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги та просив оскаржувану ухвалу залишити без змін, вивчивши матеріали провадження, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.2 ст.392 КПК України ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також вищевказаною статтею передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, у відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим, кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178, 183 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону місцевим судом дотримані в повному обсязі.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що ризики, наведені прокурором, є дійсними та триваючими, на даний час не зменшились та виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 на більш м`який, як того просить захисник.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.289 КК України, в тому числі особливо тяжкого злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, яке призвело до загибелі людини.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що обставини по справі з часу попереднього продовження запобіжного заходу не змінились, а ризики передбачені ст.177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження. На значну ймовірність ризиків зазначених у клопотанні прокурора вказує те, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні тяжкого та особливо тяжкого злочинів; неодноразово був засуджений за корисливі злочини, що дає підстави вважати, що останній схильний до скоєння злочинів, може продовжувати злочинну діяльність, а також з метою уникнення покарання, може ухилитися від суду.

Стосовно доводів захисника ОСОБА_8 про те, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали порушено практику ЄСПЛ, то такі не заслуговують на увагу, оскільки зі змісту ухвали вбачається, що місцевий суд під час її постановлення належним чином врахував положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, про що в ній зазначив.

Також захисником не надано і належних та допустимих доказів, які б безумовно свідчили про неможливість тримання під вартою ОСОБА_7 , а також відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Інформація про те, що обвинувачений ОСОБА_7 за станом здоров`я на даний час не може утримуватися під вартою в матеріалах справи відсутня та стороною захисту не надана, тоді як до апеляційної скарги апелянтом додано медичні документи ОСОБА_7 , які були предметом розгляду районного суду та яким надана належна оцінка.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, та задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 .

Керуючись ст. 183, 199, 331, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 04 жовтня 2021 року, якою ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, тобто по 02.12.2021 року включно, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді