Справа №523/3037/20
Провадження №1-кс/523/4782/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2021 року слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника Департамента комунальної власності Одеської міської ради ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання в.о. директора Департамента комунальної власності Одеської міської ради ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000006 від 24.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України, про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

25.11.2021 року до Суворовського районного суду м. Одеси звернувся в.о. директора Департамента комунальної власності Одеської міської ради ОСОБА_4 із клопотанням про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000006 від 24.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України.

Згідно клопотання, на підставі ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 04.03.2020 року, за клопотанням прокурора, було накладено арешт на нежитлове приміщення, площею 220,9 кв.м, що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Жоліо-Кюрі, 26.

Поряд з цим, з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19.09.2006 по справі № 2-4902 за позовом ОСОБА_5 до Одеської міської ради про визнання права власності за ОСОБА_5 було визнано право власності на нежитлове приміщення площею 220,9 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 30.05.2007 заочне рішення від 19.09.2006 скасовано, а справу призначено на новий розгляд.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 24.07.2007 провадження по справі було закрито з підстав того, що за зазначеним позовом слід звертатися до господарського суду.

Водночас, ОСОБА_5 07.05.2007 укладено з ОСОБА_6 договір купівлі-продажу нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 220,9 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за № 5-1029 від 07.05.2007 державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 .

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11.10.2010 по справі №2-1129/2010 позовні вимоги представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради (нині Департамент комунальної власності Одеської міської ради) були задоволені в повному обсязі, договір купівлі-продажу від 07.05.2007, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , визнаний недійсним, майно витребуване у ОСОБА_6 на користь Одеської міської ради.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 09.03.2011 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.07.2011 вищевказане рішення залишено без змін.

Отже, з вищенаведеного вбачається, що нежитлове приміщення площею 220,9 кв.м, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Жоліо-Кюрі, 26, є об`єктом комунальної власності Одеської міської ради.

До клопотання був наданий акт прийому-передачі від 21.10.2021 року, згідно якого нежитлове приміщення, загальною площею 220,9 кв.м., розташоване за адресою АДРЕСА_1 було передано комунальній установі «Муніципальній службі комунальної власності Одеської міської ради»

У судове засідання прокурор не з`явився, про день та час засідання був повідомлений належним чином.

Представник заявника ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала подане клопотання, та вказала, що дане майно знаходиться у власності Департамента комунальної власності Одеської міської ради, накладений арешт перешкоджає власнику майна вільно розпоряджатись належним йому майну, у зв`язку з чим просила зняти арешт.

Дослідивши надані матеріали, вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 170 ч.1 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є

доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст. 170 ч.2 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ст. 170 ч.3 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, ст. 174 ч.1 КПК України регламентовано, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності. Слідчому судді в судовому засіданні не надано доказів та не доведено існування правових підстав для подальшого застосування арешту на вказане майно. Враховуючи викладене, суд вважає, що на теперішній час відсутні підстави для збереження заходу забезпечення у вигляді арешту майна на нежитлове приміщення, загальною площею 220,9 кв.м, що розташоване за адресою: м.Одеса, вул. Жоліо-Кюрі 26.

Таким чином, дослідивши надані матеріали, вислухавши думку учасників процесу, необхідність застосування арешту як забезпечення кримінального провадження відпала, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання в.о. директора Департамента комунальної власності Одеської міської ради ОСОБА_4 про скасування арешту майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 167-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання в.о. директора Департамента комунальної власності Одеської міської ради ОСОБА_4 , про скасування арешту майна задовольнити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 04.03.2020 року на нежитлове приміщення, загальною площею 220,9 кв.м., що розташоване за адресою: м.Одеса, вул. Жоліо-Кюрі,26, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101 скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1