Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/5690/21
Номер рядка звіту 21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.12.2021 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 , законного представника потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Виноградів клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000233 від 21.08.2021 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із повною середньою освітою, не працюючої, одруженої, яка має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимої, -

за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Що 20 серпня 2021 року, о 09 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись у дитячій кімнаті будинку АДРЕСА_1 , скориставшись відсутністю свого чоловіка, ОСОБА_7 , вдома, затіяла сварку із малолітньою донькою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час якої, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, суспільну небезпечність та наслідки, що можуть настати при їх вчиненні, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , схопила останню руками за шию та почала здавлювати, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді: 1 (одної) ділянки пігментації /слід садна/ на шкірних покривах підборіддя зліва та 1 (одної) ділянки пігментації /слід садна/ на шкірних покривах шиї нижче та дещо вправо від описаної вище ділянки пігментації, які мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6 днів і по цій ознаці згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили розладу здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності, що підтверджується висновком судово-медичного експерта № 158/В від 01.09.2021.

В судове засідання потерпіла особа з урахуванням її малолітнього віку не викликалась.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 підтвердила обставини обвинувачення та визнала вину у вчиненні злочину, що їй інкриміновано за ч.1 ст.125 КК України, пояснила, що через погіршення психічного здоров`я майже не пам`ятає обставин того дня, згадує лиш про те що розхвилювалась після того як їй почали приходити смс-повідомлення з банку про наявність кредитної заборгованості. Вона дуже шкодує про події того дня та добровільно перебуває на лікуванні в закладі, що надає психіатричну допомогу.

Представниця потерпілої обставини справи підтвердила. Щодо задоволення вимог клопотання не заперечувала.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а наслідки позбавлення права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку їм зрозумілі, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України.

Вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України доведено в судовому засіданні показами самої обвинуваченої та законного представника потерпілої, а також іншими матеріалами кримінального провадження, дослідженими в ході судового розгляду справи.

Згідно ч.2 ст.19 КК України, - не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними, внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду, можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №132 від 21 жовтня 2021 року, ОСОБА_6 , 1980 року народження, виявляє ознаки важкого депресивного епізоду з психотичними симптомами. Вищевказана хвороба позбавляла ОСОБА_6 в період часу до якого відноситься інкриміноване їй діяння здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у зв`язку з чим остання потребує застосування примусових заходів медичного характеру примусового амбулаторного лікування по місцю проживання. (а.с. 123-128).

Згідно п.1 ч.1 ст.93 КК України, - примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру, в тому числі і надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України - визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Заслухавши думку прокурора який вважав за необхідне застосувати примусові заходи медичного характеру відносно ОСОБА_6 , думку обвинуваченої, її захисника та законного представника потерпілої, які не заперечували проти такого. Дослідивши характеризуючи матеріали кримінального провадження стосовно особи обвинуваченої (що вона з дня вчинення кримінального правопорушення по день розгляду справи добровільно перебуває на лікуванні в закладі з надання психіатричної допомоги; має позитивну характеристику з місця проживання; раніше до кримінальної відповідальності не притягалась (а.с.68-74)), суд вважає, що ОСОБА_6 вчинила суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 125 КК України у стані неосудності, про що свідчить висновок судово-психіатричної експертизи №132 від 21 жовтня 2021 року, тому з урахуванням характеру та тяжкості захворювання ОСОБА_6 , тяжкості вчиненого діяння, ступеня небезпечності хворого для інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність застосування відносно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, що буде достатнім для її лікування і попередження вчинення нею нових суспільно небезпечних діянь.

Цивільний позов не заявлено.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Речові докази підлягають вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченої не застосований.

На підставі ст.ст. 93, 94 КК України, керуючись ст.513 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речові докази:

- мобільний телефон, чорного кольору, марки «SIGMA» IMEI: НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання до кімнати речових доказів відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області (а.п.18-19) - передати власнику ОСОБА_6

- резинку для волосся з волоссям, дитячий одяг, а саме: штани сірого кольору, рожеву кофтинку та труси білого кольору, передані на відповідальне зберігання до кімнати речових доказів відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області (а.п.18-19) знищити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1