ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2764/21 Справа № 192/940/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк призначеного судом покарання, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2021 року було відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк призначеного судом покарання.
Судом першої інстанції встановлено, що вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2019 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Зараховано в строк покарання строк перебування під вартою з 21 червня 2019 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку день за день.
Також, вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2020 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення цього покарання більш суворим за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2019 року, остаточно ОСОБА_8 призначено покарання - 4 роки позбавлення волі. Зараховано строк перебування під вартою з 21 червня 2019 року.
24 квітня 2020 року стосовно ОСОБА_8 набрав законної сили вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2020 року, яким останнього засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2019 року, більш суворим за даним вироком, остаточно призначено покарання - 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
Суд першої інстанції зробив висновок, що оскільки ОСОБА_8 вчинив злочини після 21 червня 2017 року, коли набрав чинності Закон № 2046-VІІІ, за яким строк попереднього ув`язнення зараховується день за день, тому підстави для задоволення клопотання засудженого відсутні, а питання щодо зарахування в строк покарання строку перебування під вартою з розрахунку день за день було вирішено вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2019 року, який в апеляційному порядку засудженим не оскаржувався.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_8 , та зарахувати ОСОБА_8 , засудженому вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 24.04.2020 року, у строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення за період з 21.06.2019 року до 21.06.2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що ОСОБА_8 був у СІЗО з 21.06.2019 року до 21.06.2020 року, що підтверджується вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 24.04.2020 року та матеріалами особової справи.
Захисник вважає, що строк перебування ОСОБА_8 у СІЗО з 21.06.2019 року до 21.06.2020 року необхідно вважати строком попереднього ув`язнення в рамках кримінального провадження №0000870 згідно пунктів а, б, в абзацу 4 частини 5 ст. 72 КК України, але суд при прийнятті рішення не врахував цей строк та не зарахував у строк попереднього ув`язнення.
Засуджений ОСОБА_8 також подав апеляційну скаргу, в якій просив зарахувати у строк покарання, призначеного вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 24.04.2020 року, строк попереднього ув`язнення з 21.06.2019 року до 21.06.2020 року згідно з ч. 5 ст. 72 КК України зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що перебував у СІЗО у вказаний період, тому це є строком попереднього ув`язнення в межах одного кримінального провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги засудженого та його захисника не підлягають задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30.06.1993 № 3352-XII, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
24.12.2015 року набрала законної сили нова редакція ч.5 ст. 72 КК України, викладена Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015 року.
Відповідно до положень, передбачених ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, які діяли до 20 червня 2017 року, було встановлено зарахування судом строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі у строк покарання. Після набрання чинності Законом № 2046-VIII, вказані положення припинили свою дію.
Як вбачається з матеріалів провадження, злочини, за які було засуджено ОСОБА_8 , він скоїв 29 грудня 2018 року, 17 серпня 2018 року, та 18 січня 2019 року, тобто під час дії положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №2046 VIII, а питання щодо зарахування засудженому в строк покарання строку перебування під вартою з розрахунку день за день було вирішено вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2019 року.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні підстави для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_8 , тому вважає за необхідне в задоволенні апеляційних скарг відмовити, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк призначеного судом покарання залишити без задоволення.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк призначеного судом покарання залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4