Справа: № 148/1772/21
Провадження №1-кс/148/627/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2021 року м. Тульчин

Слідчий суддя Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання у відкритому судовому засіданні слідчого Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого, за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого до затримання, за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , не працюючого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, судимого востаннє 28.02.2018 Козятинським районним судом Вінницької області, за вчинення кримінального правопорушення ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці, звільнений з місць позбавлення волі 09.03.2021 умовно-достроково з невідбутим покаранням 1 рік, 2 місяці, 23 дні, за участю сторони кримінального провадження: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_4 , -
ВСТАНОВИВ:
Досудовим розслідуванням зазначено, що ОСОБА_4 будучи неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів проти власності, востаннє 28.02.2018 Козятинським районним судом Вінницької області, за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці, звільнений з місць позбавлення волі 09.03.2021 умовно-достроково з невідбутим покаранням 1 pік, 2 місяці, 23 дні, за що відповідно до вимог ст. 89 КК України, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та знову скоїв новий корисливий злочин за наступних обставин.
Близько 15:00 год. 14.07.2021, ОСОБА_4 , прийшов до будинку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований, за адресою: АДРЕСА_4 , з метою спільного вживання спиртних напоїв. Після розпиття спиртного ОСОБА_6 вийшов з приміщення будинку на подвіp'я домогосподарства, та в цей час, підозрюваний побачив на столі мобільний телефон марки «Redmi 9A Granite Gray 2 Gb RAM 32 GB ROM», що належить потерпілому, та у нього виник умисел на його крадіжку.
Тоді, ОСОБА_4 впевнившись, що ОСОБА_6 вийшов з приміщення будинку та за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих спонукань, спрямованих на незаконне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, повторно, шляхом вільного доступу з дерев`яного столу, що знаходився в кімнаті будинку викрав мобільний телефон марки «Redmi Granite Gray 2 Gb RAM 32 GB ROM», вартістю 2199 грн., з сім-картою оператора «Київстар», вартістю 40 грн., та флеш картою «Міcro SD 32GD» вартістю 100 грн., що належать ОСОБА_6 .
Викрадений мобільний телефон, ОСОБА_4 поклав до кишені своєї куртки, в яку був одягнений залишив приміщення будинку, тим самим розпорядився викраденим майном власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 , своїми протиправними діями завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 2339 грн.
До ЄРДР внесено відомості за № 0000127 від 09.08.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Під час досудового слідства, 30.09.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Відповідно до ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 02.11.2021, надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу до Тульчинського районного суду, та на підставі вказаної ухвали 02.12.2021 о 18:00 год., підозрюваного було затримано.

Слідчим СВ Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом ОСОБА_3 , винесено постанову про відновлення досудового розслідування від 03.12.2021.

Необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , мотивована тим, що тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та співрозмірність можливо призначеного покарання, у випадку доведеності вини, вказує про можливе залишення підозрюваним свого місця проживання та переховування від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення від відповідальності; може впливати на потерпілого; враховуючи особу підозрюваного, його вік, матеріальний стан, відсутність стійких соціальних зв`язків, за місцем проживання характеризується посередньо, може продовжити вчиняти нові кримінальні правопорушення, так як раніше неодноразово притягувався до відповідальності за вчинення корисливих злочинів; тому необрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою надасть можливість уникнути кримінальної відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду.
У судовому засіданні слідчий, прокурор підтримали клопотання про застосування даного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 , заперечив щодо задоволення клопотання, просив застосувати більш м`який запобіжних захід, пояснив, що не переховувався від органів досудового розслідування, а змінив місце проживання, однак усвідомлював, що є кримінальне провадження та не вжив заходів, щодо повідомлення про зміну місця проживання тривалий час.
Заслухавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши представлені матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК України.

На час розгляду клопотання органом досудового слідства, 30.09.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання слідчий суддя приймає до уваги, що згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно положення п. «с» ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У відповідності п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» за № 35615/06 від 13.11.2007, де Європейський суд з прав людини зазначив, що «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 Конвенції, поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також, не обов`язково, щоб затриманому були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Крім того, у п. 34 рішення ЄСПЛу справі «Москаленко проти України» від 20.05.2010, суд зазначає, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Аналогічна позиція викладена у рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України», де зазначено, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.
Також, суд бере до уваги, що Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» в пункті 175 зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, що забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» за №33977/96 від 26.07.2010, ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Так, на підтвердження наявності підстав для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, органом досудового розслідування надано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.с. 3), протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.с. 4), протокол допиту потерпілого (а.с. 5), пояснення (а.с. 6), довідку про облік у лікаря-нарколога і психіатра (а.с. 7, 8, 21), вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 04.11.2015, 28.02.2018 та 26.01.2016 (а.с. 11, 12, 15, 16), ухвалу Апеляціного суду Вінницької області від 31.05.2018 (а.с. 13, 14, 17, 18), довідку про склад сім`ї (а.с. 19), довідку характеристику (а.с. 20, 22),протокол допиту свідка (а.с. 23, 24, 31), протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (а.с. 25, 26), постанову про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення (а.с. 27), постанову про доручення здійснення досудового розслідування (а.с. 28), повідомлення про підозру (а.с. 29), протокол роз`яснення права на захист (а.с. 37), протокол затримання особи (а.с. 38, 39), постанову про відновлення досудового розслідування (а.с. 40, 41).
Відтак, з врахуванням зазначених норм КПК України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що стороною кримінального провадження, слідчим та прокурором, у судовому засіданні доведена наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який у відповідності до ч. 4 ст. 12 КК України, є нетяжким і за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, що у свою чергу свідчить про існування реальної загрози того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, також останній може продовжувати вчиняти нові кримінальні правопорушення, оскільки кримінальне правопорушення вчинив в період умовно-дострокового звільнення, з невідбутою частиною покарання.
Таким чином, слідчий суддя переконався в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді - тримання під вартою, та неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід.
Разом з тим, з врахуванням вимог ст. 183 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 також необхідно обрати розмір застави в межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб (в сумі 47 580 грн.), оскільки саме такий її розмір може забезпечити виконання підозрюваним на час досудового слідства покладених на нього обов`язків, передбачених пп. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України та є гарантією реалізації його прав, визначених кримінальним процесуальним законодавством.
На підставі викладеного і керуючись ст. 177, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого, за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого, за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят днів та утримувати його у Вінницькій установі виконання покарань УДПтС України у Вінницькій області № 1.
Початок строку обраховувати з моменту затримання з 18:00 год. 02.12.2021, і який закінчується 31.01.2022, о 18:00 год.
Визначити розмір застави, який здатний забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 47 580 (сорок сім тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень, після внесення якої ОСОБА_4 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.
З дня внесення застави строком на два місяці покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1-3, 8, ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, не виконання яких тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалу вручити підозрюваному, слідчому та прокурору, а також направити для виконання начальнику установи виконання покарань.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 08.12.2021.

Слідчий суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1