УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.12.2021 Справа №607/23676/21

Провадження 1-кс/607/7628/2021

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.11.2021 у справі №607/19838/21 під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001475 від 27.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.12.2021 до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся ОСОБА_3 із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.11.2021 у справі №607/19838/21 у кримінальному провадженні №0001475 від 27.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, на транспортний засіб автомобіль марки «Opel» Astra» Д.Н.З. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , володільцем та користувачем якого на підставі договору найму (оренди) автомобіля від 05.09.2021, являється ОСОБА_3 .

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.11.2021 у справі №607/19838/21 накладено арешт, у тому числі, на транспортний засіб марки «Opel» Astra» Д.Н.З. НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування. У клопотанні ОСОБА_3 зазначає, що у вказаній ухвалі помилково зазначено реєстраційний номер належного ОСОБА_4 транспортного засобу, про скасування арешту з якого ставиться питання у клопотанні, як НОМЕР_4 та просить врахувати, що на даний час відпала потреба в арешті вказаного транспортного засобу, яким на підставі договору найму (оренди) автомобіля від 05.09.2021 володіє та користується ОСОБА_3 та який на підставі договору прокату №240821 було надано в користування ОСОБА_5 , оскільки із вказаним транспортним засобом проведено необхідні слідчі дії. Також ОСОБА_6 звернув увагу на свою та власника автомобіля непричетність до кримінального правопорушення, що розслідується в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0001475 від 27.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а також необґрунтованість накладення арешту на транспортний засіб марки «Opel» Astra» Д.Н.З. НОМЕР_1 , оскільки такий не відповідає критерім речових доказів.

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання, ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій зазначив про підтримання вимог клопотання.

В судове засідання прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_7 , за клопотанням якого у кримінальному провадженні №0001475 від 27.10.2021 було накладено арешт на транспортний засіб автомобіль марки «Opel» Astra» Д.Н.З. НОМЕР_1 , не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій висловив заперечення щодо задоволення клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, посилаючись на те, що вказаний транспортирний засіб є знаряддям вчинення злочину, оскільки в ході проведення обшуку в ньому були виявлені наркотичні засоби та психотропні речовини, у зв`язку з чим зазначений транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0001475 від 27.10.2021.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється (ч.4 ст.107 КПК України).

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи із наступного.

Арешт майна, відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, чи може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб або для забезпечення цивільного позову. Метою арешту майна є, зокрема, забезпечення кримінального провадження.

При вирішенні питання про подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судової процедури для забезпечення гарантій дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Порядок скасування арешту майна у кримінальному провадженні визначено та регламентовано ст.174 КПК України.

Відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до копії долученого до клопотання договору найму(оренди) автомобіля від 05.09.2021, ОСОБА_4 передав належний йому транспортний засіб марки «Opel» Astra» Д.Н.З. НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_2 , у тимчасове володіння та користування ФОП ОСОБА_3 , який згідно доданого договору прокату №240821 здав вказаний транспортний засіб у прокат ОСОБА_5 .

Слідчим суддею також встановлено, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.11.2021 у справі №607/19838/21 за клопотанням прокурора у кримінальному провадженні №0001475 від 27.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 України, накладено арешт, в тому числі, на транспортний засіб марки «Opel» Astra» Д.Н.З. НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Вказаною ухвалою слідчого судді встановлено, що зазначений вище транспортний засіб відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0001475 від 27.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, у зв`язку з чим слідчий суддя прийшов до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на вказане майно.

Слідчий суддя вважає, що при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 05.11.2021 у справі №607/19838/21 обґрунтовано накладено арешт на вказане майно, за наявності правових підстав, визначених ст. 170 КПК України.

За наведеного, викладені ОСОБА_3 у клопотанні про скасування арешту майна доводи про необґрунтованість накладення арешту на автомобіль марки «Opel» Astra» Д.Н.З. НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , слідчий суддя визнає безпідставними.

Крім того, необґрунтованими є твердження сторони захисту стосовно того, що вказані речі не містять ознак, передбачених ст. 98 КПК України та не являються речовими доказами, оскільки відповідність вилучених речей критеріям, встановленим ст. 98 КПК України, перевірялась слідчим суддею під час постановлення ухвали про арешт майна.

Аналізуючи доводи клопотання про те, що в подальшому арешті майна відпала потреба, слідчий суддя враховує, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (частина 1, 2 статті 22 КПК України).

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Вказані норми кримінального процесуального законодавства та відповідна практика Європейського суду з прав людини, вказує, що особі, яка звертається із клопотанням до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки.

Так, при дослідженні слідчим суддею матеріалів клопотання про скасування арешту майна встановлено, що доказів в його обґрунтування слідчому судді не надано, заявник при зверненні до суду не довів обставин, на які посилається у своєму клопотанні, оскільки долучені не доводять обґрунтованості заявлених вимог про скасування арешту та не спростовують мети його застосування, обставин викладених в ухвалі про накладенні арешту, а також того, що захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, накладеного на належний ОСОБА_4 транспортний засіб в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0001475 від 27.10.2021, втратив свою актуальність та підстави, які діяли на момент його застосування, відпали.

В той же час, в межах розгляду даного клопотання відомості про закриття кримінального провадження №0001475 від 27.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України відсутні, а тому сама по собі суб`єктивна оцінка особи, яка подала клопотання, ймовірності існування події кримінального правопорушення не є свідченням того, що відпала потреба у застосуванні арешту майна.

Окрім того, слід зазначити, що посилання ОСОБА_3 на те, що ні він, ні власник майна, про скасування арешту з якого ставиться питання у клопотанні, не є підозрюваними у кримінальному провадженні №0001475 від 27.10.2021, не є підставою для скасування арешту майна, оскільки з огляду на положення ч.ч.2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Тобто арешт майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів та являється самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, на відміну від інших правових підстав.

З огляду на викладене, ОСОБА_3 у клопотанні не доведені обставини, які б давали підстави вважати, що на даний час відпала потреба у дії такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна та не доведено необґрунтованості накладення такого арешту. До того ж, слідчому судді не надано доказів щодо завершення досудового розслідування та доказів, які б могли беззаперечно підтвердити відсутність подальшої потреби у накладенні арешту на зазначене майно.

В свою чергу, викладені прокурором в письмовій заяві пояснення свідчать про те, що на цьому етапі кримінального провадження, потреби досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001475 від 27.10.2021 виправдовують таке втручання у права та інтереси власника та володільця майна для виконання завдань кримінального провадження, а також завдань арешту майна, визначених в ст. 170 КПК України.

На думку слідчого судді, таке втручання органів досудового розслідування у права і свободи особи, є розумним та пропорційним меті кримінального провадження.

За вказаних обставин слідчий суддя приходить до висновку, що встановлені обставини судовим рішенням при накладенні арешту не спростовано та не доведено, що захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна втратив свою актуальність та підстави, які діяли на момент його застосування відпали.

За наведеного, клопотання ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 131, 170, 174, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.11.202і у справі №607/19838/21 під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001475 від 27.10.2021 на транспортний засіб автомобіль марки «Opel» Astra» Д.Н.З. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , володільцем та користувачем якого є ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1