ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/679/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
проводячи підготовче судове засідання у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за 0003244 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ядути, Борзнянського району, Чернігівської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 1,5,7 ч. 2 ст. 115, ст. 128, ч. 1 ст. 263 КК України,
з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва, знаходиться вище вказане кримінальне провадження.
В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання та просив продовжити дію застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пославшись при цьому на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та зазначив, що більш м`які запобіжні заходи не будуть ефективними і не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Враховуючи те, що суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_6 перебуває на лікарняному, питання щодо доцільності продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 у відповіності до п.20-5 Перехідних положень КПК України та рішення Загальних зборів суддів Дарницького районного суду м. Києва від 15.10.2020 року, вирішується головуючим суддею одноособово.

Захисник ОСОБА_5 просив змінити ОСОБА_3 раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою на менш суворий та зазначив, що його підзахисний перебуває під вартою з 17.04.2018 року. 10.09.2020 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 1,5,7 ч. 2 ст. 115, ст. 128, ч. 1 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі. 22.09.2021 року ухвалою Київського апеляційного суду вказаний вирок скасовано та відравлено справу на новий судовий розгляд. У з`язку із цими обставинами та зі спливом певного часу на думку захисника застосований до обвинуваченого запобіжний захід є надмірно суворим, оскільки в даний час усі ризики на які посилається прокурор відпали, тому до ОСОБА_3 має бути застовано більш м"який запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника.

Вирішуючи питання яке обговорювалося суд виходить із наступного. У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Перевіряючи підстави доцільності застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу - тримання під вартою суд не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, враховує обгрунтованість підозри та вагомість наявних доказів про вчинення останнім кримінальних правопорушень, які йому інкриміновано та те, що ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні замаху на особиво тяжкі злочини, вчиненні тяжкого та не тяжкого злочинів при доведенні провини за які йому загрожує покарання від 10 до 15 років позбавлення волі.

Також суд враховує інформацію про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, місце проживання, характеристики, сімейний стан, місце роботи, відсутність судимостей.

Розв`язуючи питання яке обговорювалося, судом окрім норм КПК України, враховуються вимоги п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практика Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Так, у відповідності до рішення Європейського суду з прав людини у справі Лабіта проти Італії від 06.04.2000 року - тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставинами у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 є тяжкість злочинів, які інкримінуються обвинувачену та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також такою обставиною є підвищена суспільна небезпечність інкримінованих обвинуваченому злочинів, та суспільний резонанс, а також спокуса уникнення судової процедури, і саме наведені вище обставини у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України, зокрема ризику переховування від суду.

Ризик переховування від суду на даному етапі кримінального провадження продовжує існувати та є реальним, оскільки у справі не досліджено дожного доказу, не допитані потерпілі та свідки, а тому обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від суду для уникнення кримінальної відповідальності, що унеможливить розгляд справи у суді, виключить можливість встановлення об`єктивної істинни та виконання завдань кримінального провадження передбачених ст.2 КПК України.

Разом із цим, суд враховує правову позицію Європейського суду, яка сформульована, зокрема, у п.80 рішення у справі "Марченко проти України" про те, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд бере до уваги п.2 ч.4 ст.183 КК України, враховує те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні насильницьких злочинів, та вважає, що жоден із інших запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень суду.

Окрім цього, суду не надано безумовних доказів того, що обвинувачений ОСОБА_3 не може триматися під вартою, також немає у розпорядженні суду доказів про міцні соціальні зв`язки обвинуваченого чи інші обставини, які би могли переважити ризики передбачені ст.177 КПК України, гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого та забезпечити виконання ним процесуальних рішень суду.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 183, 176-206, 291, 314, 315, 331 КПК України КПК України,-

У Х В А Л И В :

Продовжити строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 14.04.2022 року включно. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.
Суддя: