САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/4723/21
ВИРОК
Іменем України

29.10.2021 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши в порядку спрощеного провадження в залі суду у м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000216 від 07.10.2021 року, по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, маючого середню освіту, на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 24.06.2016 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.4 ст.407 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано 1 місяць за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12.06.2015 року, остаточно до позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , близько 18:00 годин 06.10.2021, знаходячись на території ТЧ-1 локомотивного депо станції Нижньодніпровськ-Вузол РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця», у місті Дніпро (Самарський район), на колії №51 помітив гальмівний башмак №23 (інв. №441), який належить структурному підрозділу «Локомотивне депо Нижньодніпровськ-Вузол» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця». Після чого, у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення гальмівного башмака №23 (інв. №441), який він визначив як предмет свого злочинного посягання.

Знаходячись у тому ж місці та у той же час, ОСОБА_3 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, таємно, умисно, шляхом вільного доступу, з поверхні колії №51, взяв - гальмівний башмак №23 (інв. №441) в кількості 1 шт., який належить структурному підрозділу «Локомотивне депо Нижньодніпровськ-Вузол» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця», вартість якого складає 368 грн. 33 коп., та поклавши його до поліетиленового пакету, який був при ньому, покинув місце вчинення правопорушення, маючи можливість розпорядитись викладеним майном на власний розсуд.

Обвинувальний акт надійшов до суду разом з: реєстром матеріалів досудового розслідування; розпискою обвинуваченого про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування; заявою обвинуваченого ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, заявою представника потерпілого ОСОБА_4 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, а також із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку відповідно до положень ст.302 КПК України.

Вирішуючи питання про можливість розгляду обвинувального акту в спрощеному провадженні згідно положень ст.ст. 381, 382 КПК України суд враховує те, що обвинувачений, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Так, згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яку він підписав в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, згоден із встановленими під час досудового розслідування обставинами кримінального проступку, викладеними в обвинувальному акті, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінального проступку, та розуміє наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч.2 ст.302 КПК України щодо позбавлення права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, і сумнівів у добровільності його позиції суд не має.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеним те, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 мало місце.

Дії обвинуваченого кваліфікуються за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст.12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу винного, який офіційно не працевлаштований, за місцем проживання компрометуючих матеріалів щодо нього немає, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України не виявлено.

Приймаючи до уваги вказані обставини у їх сукупності, стан його здоров`я, матеріальне становище, суд вважає за можливе у даному випадку призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у вигляді громадських робіт.
Крім того, з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню витрати за проведення експертизи відповідно до ст.124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 374-376, 381, 382, 394, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт терміном 150 (сто п`ятдесят) годин.

Речові докази по справі: гальмівний башмак №23 (інв. №441) - залишити за належністю АТ «Українська залізниця».
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Дніпропетровського НДЕКЦ МВС витрати на залучення експерта для проведення експертизи №СЕ19/104-21/32208ТВ від 20.10.2021 686.48 грн.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його отримання.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1