Справа № 947/4690/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.09.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000574 від 22.07.2019 відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Республіки Молдова, громадянки Республіки Молдова, молдованки, з середньою спеціальною освітою, одруженої, офіційно не працевлаштованої, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
21.07.2019 приблизно о 12.40 годині ОСОБА_5 , знаходячись у селі Кучурган Роздільнянського району Одеської області, не маючи при собі посвідчення на право керування транспортним засобом, оскільки ніколи його не отримувала і на курсах підготовки водіїв не навчалась, достеменно знаючи, що керування транспортними засобами без відповідного водійського посвідчення заборонено, ігноруючи вимоги до безпеки інших учасників дорожнього руху, з дозволу свого чоловіка ОСОБА_7 , приступила до керування автомобілем «HYUNDAI H-200», номерний знак НОМЕР_1 , чим грубо порушила п/п а) п. 2.1. «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі Правила), які зобов`язують водія:
п. 2.1. «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії».
Того ж дня, близько 12.48 години, водій ОСОБА_5 , керуючи цим технічно справним вантажним фургоном-В, здійснювала рух в населеному пункті, по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю вулиці Павла Каплуна, яка одночасно є автомобільною дорогою міжнародного значення на території України (М-16), сполученням «Одеса-Кучурган», має відповідне обладнання дорожнього покриття та придорожньої зони, на якій організований двосторонній рух, по одній смузі для руху у протилежних напрямках, що позначені горизонтальною дорожньою розміткою 1.5. (переривчаста лінія, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, що мають дві або три смуги), з боку центру села Кучурган у напрямку вулиці Філатова, зі швидкістю близько 50 км/год.
Наближаючись до нерегульованого перехрестя з вулицею Філатова та встановленого перед ним нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» і горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра», рухаючись в умовах необмеженої видимості, на прямій, рівній, ділянці горизонтального профілю, водій ОСОБА_5 вкрай уважною не була, не маючи взагалі практичних навичок і досвіду керування транспортними засобами на дорогах загального користування, усвідомлюючи, що вона не має права керувати джерелом підвищеної небезпеки, не переконалась, що обрана нею швидкість руху забезпечить постійний контроль за траєкторією руху цього автомобіля і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, чим виявила злочинну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків легковажно розраховувала на їх відвернення.
Так, отримуючи об`єктивні ознаки зміни дорожньої обстановки, що виразились у виїзді з правого узбіччя на проїзну частину вулиці Павла Каплуна, в районі будинку № 358, велосипедистки ОСОБА_8 , яка керуючи велосипедом, зі швидкістю близько 10-11 км/год, рухалась попереду, по правому узбіччю, у попутному напрямку, прямолінійно, а при наближенні до вказаного нерегульованого переходу, не переконавшись у власній безпеці, почала маневрувати ліворуч, зміщуючись до середини проїзної частини і виїжджаючи на зустрічну смугу руху, водій ОСОБА_5 порушила вимоги пунктів: 1.5.; 1.7.; 2.3. б); 14.6. а), в) та розділ 34 «Дорожня розмітка» Правил, якими передбачено:
п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
п. 1.7. «Водії, пішоходи та пасажири зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти, люди похилого віку та особи з явними ознаками інвалідності»;
п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:б) «Бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 14.6. «Обгін заборонено:а) на перехресті;в) ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м поза населеним пунктом»;
Розділ 34 «Дорожня розмітка»
34.1. Горизонтальна розмітка.
Горизонтальна розмітка має таке значення:1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей»;
«Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється»,
чим позбавила себе можливості уникнути аварійної ситуації, неправильно оцінила зміну дорожньої обстановки, застосувала невірні прийоми керування транспортним засобом, не маючи можливості достовірно спрогнозувати дії велосипедистки похилого віку, які потребували особливої уваги, та відмовившись від штатного застосування гальмування, як найбільш ефективного заходу уникнення дорожньо-транспортної пригоди, вирішила обігнати ОСОБА_8 , для чого перетнула суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1., нанесену на дорозі перед пішохідним переходом, перетинати яку заборонено, і виїхала на зустрічну половину проїзної частини.
У свою чергу, водій ОСОБА_8 , через свої вікові фізичні вади зору і слуху, не бачила і не чула, як до неї ззаду наближається автомобіль, що створює реальну загрозу її життю і здоров`ю, продовжила рух з постійною швидкістю, перетинаючи проїзну частину по діагоналі, у напрямку протилежного узбіччя.
Як наслідок, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, водій ОСОБА_5 , рухаючись по зустрічній смузі, не впевнилась, що її маневр обгону, у забороненому місці, буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, своєчасних заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжила, а з моменту фактичного застосування екстреного гальмування, не змогла безпечно зупинити свій транспортний засіб і, рухаючись у загальмованому стані, допустила наїзд на зустрічній смузі руху, в метрі-півтора від нерегульованого пішохідного переходу, передньою правою бічною частиною керованого автомобіля «HYUNDAI H-200», номерний знак НОМЕР_1 , на велосипедистку ОСОБА_8 , під час якого відбулось закидання тіла потерпілої на передню праву дверку автомобіля, з ударом головою об праву передню стійку цього транспортного засобу та наступним відкиданням і падінням потерпілої на дорожнє покриття.
Після наїзду, до прибуття працівників поліції, водій ОСОБА_5 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності за скоєне правопорушення та введення поліцейських в оману, вступила у злочинну змову зі своїм чоловіком ОСОБА_7 , який в момент пригоди знаходився на місці переднього пасажира в салоні автомобіля «HYUNDAI H-200», номерний знак НОМЕР_1 , з яким домовились свідчити, що автомобілем, в момент наїзду на велосипедистку ОСОБА_8 , керував саме ОСОБА_7 .
Далі, не записав дані очевидців, не вживши заходів для збереження слідів правопорушення, не залишившись на місці до прибуття поліцейських, водій ОСОБА_5 , разом з працівниками бригади швидкої медичної допомоги, які доставляли потерпілу ОСОБА_8 до КЗ «Роздільнянська ЦРЛ», на їх службовому автомобілі залишила місце пригоди та не пройшла у встановленому порядку медичний огляд, з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим порушила вимоги пунктів: 2.5.; 2.10. а), д) Правил, які зобов`язують водія:
п. 2.5. «Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції
п. 2.10. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських».
В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, які перебувають у прямому причинному зв`язку з її смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 о 16.10 годин у КНП «ООКЛ» ООР, а саме: закрита черепно-мозкова травма у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепу, крововиливи під тверду та м`які мозкові оболонки, забій мозку, синці голови, крововиливи в м`які тканини голови; закритий перелом правої седаліщної кістки; крововиливи під плевру воріт легень; синці, садна верхніх та нижніх кінцівок, крововиливи в м`які тканини нижніх кінцівок.
Смерть ОСОБА_8 знаходиться в прямому причинному зв`язку з відкритою черепно-мозковою травмою, що супроводжувалось набряком головного мозку.
Отже, водій ОСОБА_5 мала технічну можливість запобігти ДТП, шляхом належного виконання вимог пунктів: 1.5.; 1.7.; 2.1. а); 2.3. б); 14.6. а), в) та розділу 34 «Дорожня розмітка» «Правил дорожнього руху» України і саме її фактичні дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням події цієї пригоди, а також настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілій ОСОБА_8 .
За вказаним фактом дорожньо-транспортної пригоди 27.07.2019 розпочате досудове розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.
У вчинені кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Таким чином, з урахуванням наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, наявності обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а також беручи до уваги неможливість запобігання вищезазначеним ризикам, шляхом застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі.
Захисник підозрюваної в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, зазначивши що у клопотанні не зазначено дії самої потерпілої щодо настання наслідків, підозрювана ухилялася від зіткнення шляхом виїзду на зустрічну смугу, коли це сталося підозрювана поїхала разом з потерпілою до лікарні та надавала маетріальну допомогу, про що є відповідна розписка потерпілого. На даний час матеріальний збиток відшкодовано. Просив обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, враховуючи що підозрювана має посвідку на проживання, має постійне місце проживання, в будинку який належить чоловіку підозрюваної.
Підозрювана в судовому засіданні пояснила, що з підозрою згода частково, дійсно не отримувала посвідчення водія. Після ДТП поїхала разом з потерпілою до лікарні, допомагала матеріально. Просила обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також матеріали надані стороною захисту, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
26.08.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.
31.08.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.
Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України підтверджується матеріалами клопотання в сукупності, а саме протоколом огляду місця ДТП від 21.07.2019 року, протоколом огляду трупу від 27.07.2019 року, висновком автотехнічної експертизи, висновком судово-медичної експертизи, висновком комп`ютерно-технічної експертизи, показами свідка від 09.07.2021 року, показами потерпілого від 03.07.2020 року, та іншими матерілами.
Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі матеріалів справи, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
4.2. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, те що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке призвело до загибелі людини, враховуючи суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, а також враховуючи характеризуючи дані підозрюваної, відповідно до яких остання не працевлаштована, дітей на утриманні немає, а також є громадянкою іншої держави, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду.
Слідчий суддя зазначає, що підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки під час досудового розслідування надавала неправдиві покази стосовно події вказаного кримінального правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності, а тому слідчий суддя приходить до переконання про вснування ризику передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В частині посилання сторони обвинувачення на існування в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що посилання сторони обвинувачення являються необґрунтованими, оскільки в такому клопотанні стороною обвинувачення не доведено та не конкретизовано яким саме чином підозрюваний може впливати на свідків/потерпілих в кримінальному провадженні, та не аргументовані причини можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.
Слідчий суддя враховує також обставини та наслідки вчинення кримінального правопорушення, а також характеризуючи дані підозрюваної, відповідно до яких остання одружена, має посвідку на проживання на території України, має постійне місце проживання, відшкодувала збитки потерпілому.
4.4. Можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Беручи до уваги обставини ймовірного вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, а також характеризуючи дані підозрюваної та встановлені в судовому засіданні обставини щодо існування ризиків, слідчий суддя приходить до переконання про можливість запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність відмови в задоволенні клопотання сторони обвинувачення та застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, вважаючи, що вказаний запобіжний захід в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної та забезпечить досягнення мети застосування запобіжного заходу та в повній мірі буде здатним запобігти встановленим ризикам.
Керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000574 від 22.07.2019 відмовити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 26.10.2021 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрювану ОСОБА_5 строком до 26.10.2021 року, в межах строку досудового розслідування, наступні обов`язки:
- прибувати по першому виклику до органів досудового розслідування, прокуратури та суду, на визначений час;
- не відлучатися з місця мешкання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1