Справа № 496/372/19
Провадження № 1-кп/496/61/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Саф`яни Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, не має освіти, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

12 вересня 2018 року, приблизно о 00 годині 15 хвилин, ОСОБА_5 разом з особою матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи біля будинку № 33 по вул. Перемоги в с. Радісне, Біляївського району, Одеської області, помітили припаркований автомобіль марки ВАЗ 2106 державний номер НОМЕР_1 , який перебуває в користуванні ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_5 та у особи матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, виник спільний злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , діючи умисно, протиправно з метою особистого збагачення, за попередньо змовою з особою матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, попередньо розподіливши між собою ролі, а саме те, що особа матеріали відносно якої виділені в окреме провадження залишиться поблизу автомобіля та буде оглядати місцевість, а ОСОБА_5 , проникне до автомобіля марки ВАЗ 2106 державний номер НОМЕР_1 , з метою викрадення з нього будь якого майна. Продовжуючи свої злочинні дії, особа матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, підійшла до автомобіля марки «ЗІЛ», та ставши на підніжку вказаного автомобілю, почала оглядати місцевість, з метою приховування дій ОСОБА_5 , від сторонніх осіб. ОСОБА_5 , в свою чергу підійшов до автомобілю марки ВАЗ 2106 державний номер НОМЕР_1 , після чого через не заперте скло хвіртки передніх пасажирських дверей, відкрив їх, таким чином проник до салону, звідки здійснив крадіжку магнітофону марки «Fantom FP-350 black», вартістю 320 гривень. Після чого ОСОБА_5 , спільно з особою матеріали відносно якої виділені в окреме провадження залишили місце скоєння злочину, завдавши тим самим потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 320 гривень.
Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування. У вчиненому щиро розкаявся, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Потерпілий до судового засідання не з`явився, але надав до суду заяви, згідно яких просив провести судове засідання без його участі та призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Враховуючи те, що учасники процесу не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинувачуваного ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні ОСОБА_5 покарання, суд відповідно до ст. 66 КК України визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, щире каяття.

Обставини відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Згідно висновку досудової доповіді, зазначено, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_5 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, Біляївський міськрайонний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб).На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, Біляївський міськрайонний відділ вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.
Обираючи ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який повністю визнав себе винним у вчиненому, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, в силу ст.89 КК України не судимий, обставини які пом`якшують покарання: щире каяття, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено, також враховує думку потерпілого, який не мав жодних претензій до обвинуваченого та призначає покарання у межах, встановлених санкцією ч.2 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про можливість та доцільність виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 , без ізоляції від суспільства при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови у цивільному позові. Враховуючи, що арештоване майно не підлягає конфіскації за вироком, суд вважає за можливе накладений арешт скасувати.

Цивільний позов по справі заявлений не був та судові витрати відсутні.
Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту сплив, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст. 371-373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання ОСОБА_5 , якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 17 вересня 2018 року у справі №496/3919/18 (провадження №1-кс/496/1561/18 ) скасувати.

Початок строку відбування покарання з випробувальним строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення вироку.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1