ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2762/21 Справа № 206/4237/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001100 за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2021 року, якою обвинувальний акт щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати як незаконну та необґрунтовану, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та призначити новий розгляд цього кримінального провадження в суді першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що із змісту ухвали суду вбачається, що рішення про повернення обвинувального акта прокурору суд прийняв, виходячи з аналізу змісту обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_7 за результатами проведеного досудового розслідування, а саме, з огляду на те, що фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_7 чітко не визначені, формулювання обвинувачення є неконкретним, однак такий висновок без дослідження матеріалів кримінального провадження є неможливим.
Зазначає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.366 КК України складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України, фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , викладено так, як прокурор вважає їх встановленими, а тому пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення є конкретним і зрозумілим.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2021 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції зазначив, що з обвинувального акта вбачається, що фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_7 чітко не визначені, формулювання обвинувачення є не конкретним.
Так, відповідно до обвинувального акта, умисні дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.1 ст. 366 КК України.
При цьому, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_7 будучи засновником та власником ПАП «М Самара - М», який, крім іншого, призначає директора на підставі Статуту підприємства, виконував організаційно розпорядчі, адміністративно господарські функції та відповідно з приміткою ст. 364 КК України є службовою особою. Однак, відповідно цієї примітки (станом на момент інкримінованого діяння в редакції 10.11.2015 року), службовими особами визначені особи у статтях 364, 368, 368-2, 369 КК України, а не за статтею 366 КК України.
В подальшому, зміст обвинувального акта містить посилання на дії ОСОБА_7 як засновника та директора, а не засновника та власника, наведене свідчить про те, що обвинувальний акт є неконкретним.
Крім того, не зазначено, чи входило до повноважень саме директора складання та оформлення Декларації про готовність до експлуатації об`єктів.
Висунуте обвинувачення, не містить посилань, що ОСОБА_7 виконує функції, зазначені приміткою ст. 364 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення. Він повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України, та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.
Стаття 314 КПК України передбачає, що під час підготовчого засідання головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.
Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, суд зазначив, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, чітко не визначені, містять суперечності, а формулювання обвинувачення є неконкретним.
Проте, як убачається зі змісту вказаного обвинувального акта, в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам вищезазначеної статті Кримінального процесуального кодексу України, так як слідчий з достатньою повнотою відобразив фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважав встановленими, його правову кваліфікацію з посиланням на положення КК України, сформулював обвинувачення щодо ОСОБА_7 та виконав інші вимоги, передбачені вказаною статтею.
Встановлення того, чи є склад злочину, а особа, щодо якої складено обвинувальний акт - суб`єктом злочину, є задачею судового розгляду та у випадку встановлення відсутності складу злочину постановлюється виправдувальний вирок.
Тому, колегія суддів вважає, що такий висновок суду на стадії підготовчого судового засідання є передчасним.
Відповідно до положень ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні не вирішуються питання про доведеність чи відсутність вини обвинуваченого та про правильність кваліфікації дій обвинуваченого, оскільки це питання є предметом судового розгляду, а завданням підготовчого судового засідання є процесуальне та організаційне забезпечення його проведення.
Також слід зазначити, що у випадку ухвалення вироку, за змістом ч. 3 ст. 374 КПК України, суд зазначає формулювання обвинувачення, яке визнає доведеним або зазначає обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним.
Таким чином, колегія суддів вважає, що, повертаючи обвинувальний акт прокурору з вищевказаних підстав, суд вийшов за межі тих питань судового провадження, які вирішуються у підготовчому судовому засіданні.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора є слушними, а ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою.

Згідно із вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосовує на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме: вимоги п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону, передбачені ст. 291 КПК України, не входять в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і підлягає скасуванню з направленням обвинувального акта до суду першої інстанції для здійснення судового провадження.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2021 року задовольнити.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 вересня 2021 року щодо ОСОБА_7 скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4