Справа №751/7644/21
Провадження №1-кс/751/2316/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2021 р. місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань /далі - ЄРДР/ за №0000097 від 15.09.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України

за участі сторін кримінального провадження
прокурор ОСОБА_3 ,

представників власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
Прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді про арешт майна, вилученого під час обшуку 11.10.2021 року. Клопотання мотивоване тим, що Чернігівською обласною прокуратурою здійснюється нагляд за досудовим розслідуванням у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0000097 від 15.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що посадовими особами Плисківської сільської ради під час обстеження виявлено факт самовільного захоплення ТОВ «Плиски-Агро» земельних ділянок загальною площею 55,1324 га, щодо яких встановлено обмеження у використанні охоронна зона навколо пам`ятки археології, розташованих на території Плисківської ОТГ.

На підставі ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.10.2021 за адресою, де здійснює свою діяльність ТОВ «Плиски-Агро», а саме: вул. Незалежності 6А, с. Плиски, Ніжинський (Борзнянський) р-н, Чернігівська область 11.10.2021 року проведено обшук в ході якого вилучено речі та документи, які постановою слідчого від 12.10.2021 року визнано речовими доказами.

Власником тимчасово вилученого майна є ТОВ «Плиски-Агро» (Чернігівська обл., Ніжинський (Борзнянський) р-н, с. Плиски, вул. Незалежності, буд. 6А); ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ).

З метою збереження речових доказів, які зазначені вище, виникла необхідність в накладенні арешту на речі та документи, оскільки вони можуть містити відомості про використання техніки для обробітку земельних ділянок, у тому числі, щодо яких встановлено обмеження у використанні охоронна зона навколо пам`ятки археології, та потребують проведення експертних досліджень.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити. Під час з`ясування обставин вилучення комп`ютерів та мобільного телефону, прокурор підтвердив, що їх володільці жодним чином не обмежували доступ до них правоохоронців. Вилучення вказаних предметів обумовлено відсутністю відповідної техніки під час проведення обшуку, а також спеціаліста для організації копіювання інформації.
Представники власника майна в судовому засіданні категорично заперечували щодо обґрунтованості клопотання. Узагальнений зміст заперечення останніх зводиться до необґрунтованості клопотання, оскільки вилучені комп`ютери та мобільний телефон не є засобами чи знаряддями скоєння злочину.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, якими обґрунтоване клопотання, приходжу до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання виходячи з наступного.
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Вказана норма узгоджується зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, згідно якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до ст.ст.171,173 КПК України, при судовому розгляді клопотання, слідчий суддя повинен перевірити відповідність змісту клопотання вимогам закону, з`ясувати питання наявності правових підстав для накладення арешту та доцільності його накладення в межах даного кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів клопотання, Чернігівською обласною прокуратурою здійснюється нагляд за досудовим розслідуванням у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0000097 від 15.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду

м. Чернігова від 04.10.2021 року за адресою, де здійснює свою діяльність Товариство з обмеженою відповідальністю «Плиски-Агро», а саме: вул. Незалежності, 6А, с. Плиски, Ніжинський (Борзнянський) р-н,Чернігівська область 11.10.2021 року проведено обшук, в ході якого вилучено речі та документи, які постановою прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні від 12.10.2021 року визнано речовими доказами.

Відповідно до положень Глави 10 та 17 КПК України правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту, прокурор вказує на те, що зазначені у клопотанні предмети є речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вилучені предмети можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються в ході розслідування даного кримінального провадження.

Відповідно до ст.168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем.

У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста (ч.2 ст.168 КПК України).

Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Під час розгляду даного клопотання беззаперечно встановлено, що володільцями майна жодних обмежень чи перешкод в доступу правоохоронців до вилучених комп`ютерів та телефону під час обшуку не чинилось, а відтак останні могли безперешкодно здійснити їх огляд, в т.ч. і за необхідності здійснити копіювання їх вмісту. Слідчий суддя за конкретних обставин не вбачає законодавчих підстав для накладення арешту на вказане майно. Відсутність спеціаліста під час обшуку та технічної можливості здійснити копіювання інформації, а також подальше призначення експертного дослідження не може бути виправданням для подальшого арешту вилучених комп`ютерів та телефону.

Крім того, матеріали кримінального провадження не містять і відомостей про те, що вилучені комп`ютер та телефон були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або ж містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, відповідають вимогам ст.98 КПК України, що свідчить про формальність рішення про визнання зазначених речей речовими доказами у кримінальному провадженні. Вказаний висновок судді посилюється і аналізом питань, які поставлені прокурором перед експертом.

Відповідно до ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Доводи прокурора в частині необхідності накладення арешту на вилучені в ході обшуку письмові документи слідчий суддя вважає обґрунтованими та з метою забезпечення їх збереження як речових доказів, запобігання можливості приховування чи знищення, наявні підстави для накладення арешту на відповідні предмети у формі тимчасової заборони прав власника та інших осіб на їх відчуження, розпорядження та користування.

Обґрунтована ймовірність доказового значення у кримінальному провадженні того чи іншого предмету, речі дає суду достатні підстави арештувати їх з метою збереження як речового доказу. Суд звертає увагу на те, що кримінальне провадження стосується можливих службових зловживань ТОВ «Плиски Агро», а відтак можна зробити висновок про можливу наявність у вилучених в ході обшуку предметів доказів щодо обставин кримінального правопорушення.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Слідчий суддя звертає увагу на необхідність невідкладного проведення органом досудового слідства необхідного комплексу відповідних слідчих дій стосовно вище вказаних предметів з метою забезпечення справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу, визначених ст.2 КПК України, та необхідністю захисту фундаментальних прав особи права власності.

В протилежному випадку власник майна в разі зволікання і затягування розслідування справи, вправі самостійно звернутись до слідчого судді з клопотанням про зняття арешту з майна.

Керуючись ст.ст.98,170-173,369 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань /далі - ЄРДР/ за № 0000097 від 15.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на речі та документи, вилучені під час обшуку 11.10.2021 року, у вигляді заборони розпорядження, відчуження та користування наступними предметами: подорожні листи за вересень місяць 2021 року на 199 арк.; накази про закріплення транспортних засобів на 8 арк.; договори оренди землі суміжних із самовільно захопленими земельними ділянками з додатками, всього на 144 арк.

Прокурору відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 забезпечити зберігання арештованого майна.

В задоволенні іншої частини вимог клопотання про арешт майна відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, які зобов`язані письмово проінформувати заінтересованих осіб.

Роз`яснити, що підозрюваний, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання слідчому судді про скасування арешту майна повністю або частково.

За клопотанням вказаних осіб арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1