Провадження № 1-кс/344/5025/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим, -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник 12.08.2021р. звернувся до Івано-Франківського міського суду із скаргою щодо скасування постанови слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Івано-Франківську) Територіального управління ДБР розташованого у м.Львові ОСОБА_5 від 14.07.2021р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №041; констатувати факт завдання моральної шкоди у даному кримінальному провадженні; зобов`язати повторно розглянути клопотання про визнання потерпілим та повідомити про результати розгляду.

Обґрунтовуючи вимоги скаржник зазначає, що слідчим Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Івано-Франківську) Територіального управління ДБР розташованого у м.Львові ОСОБА_6 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000041 від 28.04.2021р. внесеному до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.382, ч.1 ст.382, ч.2 ст.382 КК України, на підставі ухвал Личаківського районного суду м.Львова від 20.04.2021р. та 27.04.2021р. Статус свідка у даному провадженні не відповідає порушеним правам ОСОБА_3 , який має бути визнаний потерпілим, оскільки невиконання судових рішень (ухвал слідчих суддів від 26.12.2012р., 4.05.2015р. та 28.11.2019р.) призвело до затягування досудового слідства у інших кримінальних провадженнях та спричинення негативних наслідків здоров`я, про що подана була заява 24.05.2021р. За результатами такої заяви постановою слідчого від 31.05.2021р. було відмовлено, однак така була скасована слідчим суддею Івано-Франківського міського суду 24.06.2021р. Незважаючи на зобов`язання ухвали слідчого судді, оскаржуваною постановою від 14.07.2021р. повторно відмовлено скаржнику у визнанні його потерпілим.

16.08.2021р. слідчий подав письмові пояснення по суті скарги, просив відмовити у задоволенні вимог скарги.

16.08.2021р. та 27.08.2021р.скаржник подав доповнення до скарги.

Скаржник та його захисник просили скаргу задовольнити, з підстав викладених в скарзі.

Слідчий у судове засідання не з`явився, однак скористався правом подачі 16.08.2021р. письмових заперечень.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши скаргу та матеріали до неї, вважаю наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України, в тому числі рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Частина 1 ст. 304 КПК України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Оскаржувана постанова отримана заявником 07.08.2021р., про що свідчить штамп на конверті.

За вимогами ч.1-3 ст.55 КПК потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Разом з тим, за ч.5 цієї ж статті за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Отже, дана норма передбачає наявність очевидних та достатніх підстав щодо особи, якій шкода кримінальним правопорушенням не завдана.

Статтею 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Постановою слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Івано-Франківську) Територіального управління ДБР розташованого у м.Львові ОСОБА_6 від 14.07.2021р. у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000041 від 28.04.2021р. внесеному до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.382, ч.1 ст.382, ч.2 ст.382 КК України - відмовлено. Підставою відмови зазначено, що до заяв від 24.05.2021р. та 25.05.2021р. не було долучено будь-яких документів щодо завдання ОСОБА_3 моральної, фізичної або майнової шкоди. Допитаний 24.05.2021р. ОСОБА_3 як свідок повідомив, що було зупинено роботу ТзОВ АПФ «Іскра», а сума збитків складає за його підрахунками більше 300 мільйонів гривень.

Проте, як вбачається з матеріалів поданих до скарги, такий висновок є помилковим та належно не обґрунтованим. Слідчий суддя вважає, що постанова, яка є предметом оскарження, винесена передчасно, та не враховано наступне.

Слідчим Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Івано-Франківську) Територіального управління ДБР розташованого у м.Львові ОСОБА_6 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000041 від 28.04.2021р. внесеному до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.382, ч.1 ст.382, ч.2 ст.382 КК України, на підставі ухвал Личаківського районного суду м.Львова від 20.04.2021р. та 27.04.2021р.

Предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні є невиконання судових рішень (ухвал слідчих суддів) у кримінальних провадженнях за №0000162 від 26.12.2012р., №0000218 від 24.05.2015р. та №0000490 від 28.11.2019р., в яких ОСОБА_3 є потерпілим.

Як вбачається з долучених скаржником ухвал слідчих суддів щодо всіх трьох кримінальних проваджень, слідчими суддям Тисменицького районного суду (від 10.05.2016р., 07.11.2016р., 15.11.2017р., 16.11.2017р., 13.02.2018р., 27.11.2019р., 23.12.2019р., 26.02.2020р., 26.02.2020р., 27.02.2020р., 04.03.2020р., 05.06.2020р., 31.07.2020р) та Івано-Франківського міського суду (від 04.05.2018р., 31.05.2018р. 15.08.2018р., 22.10.2018р.) було встановлено бездіяльність органу слідства щодо як неналежного розгляду клопотань потерпілого, так і невиконання попередніх ухвал слідчих суддів.

Чи виконані дані судові рішення у кримінальному провадженні №0000041 на час внесення відомостей 28.04.2021р. до ЄРДР, буде тільки досліджуватись, і таке не може бути предметом доказування при розгляді даної скарги.

Відмовляючи у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000041 від 28.04.2021р. постановою від 31.05.2021р., яка скасована ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду ОСОБА_7 від 24.06.2021р., слідчий зазначив, що ОСОБА_3 не погоджується з рішеннями слідчого, прокурора у трьох кримінальних провадженнях і такі оскаржуються в порядку ст.303-307 КПК України. Водночас, такі рішення дійсно були оскаржені потерпілим ОСОБА_3 і є не одна, а ряд наявних ухвал слідчих суддів, які визнають бездіяльність органів слідства у тих чи інших його клопотаннях як потерпілого у інших кримінальних провадженнях та констатується невиконання судових рішень.

Відмовляючи у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000041 від 28.04.2021р. постановою від 14.07.2021р. слідчий зазначив, що документів на підтвердження завданої шкоди заявник ОСОБА_3 не надав, а після допиту як свідків начальника СВ ВП №1 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_8 , старшого слідчого СВ ВП №1 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 , слідчого СВ ВП №1 Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_10 та прокурора Івано-Франківської окружної прокуратури ОСОБА_11 не встановлено фактів завдання ОСОБА_3 моральної, фізичної або майнової шкоди, а в самій заяві про визнання потерпілим не вказано обставин і не наведено достатніх доказів, які б вказували на такий факт.

Водночас, всі судові рішення в інших трьох кримінальних провадженнях зазначені в даній ухвалі вище, як доводить заявник у даному кримінальному провадженні, стосуються його клопотань як потерпілого та можливо не виконувались належним чином, що суперечить вимогам КПК України та Конституції України про обов`язковість виконання рішень суду незалежно від виду процесу, моральна шкода викладена в заявах від 24.05.2021р. та 25.05.2021р., оцінку чому органу досудового розслідування слід надати при повторному розгляді цих клопотань на виконання даної ухвали.

Щодо вимоги скарги констатувати факт завдання йому шкоди, то такі вимоги не входять до компетенції слідчого судді, а виключно - слідчого органу при розгляді заяв щодо визнання ОСОБА_3 потерпілим на підставі поданої попередньо заяви від 24.05.2021р. та 25.05.2021р.

Після скасування постанови від 14.07.2021р. яка є предметом оскарження, слідчий зобов`язаний вчинити дії, згідно вимог КПК України на підставі поданої попередньо заяви від 24.05.2021р., 25.05.2021р. та повідомити заявника про результати розгляду (щодо останнього, а саме повідомити заявника про результати розгляду заяв у встановлений строк, то такі вимоги регулюються чинним КПК та не потребують судового рішення).

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що скарга підлягає до задоволення частково.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Івано-Франківську) Територіального управління ДБР розташованого у м.Львові ОСОБА_6 від 14.07.2021р. про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №041 від 28.04.2021р.

Зобов`язати слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Івано-Франківську) Територіального управління ДБР розташованого у м.Львові ОСОБА_6 повторно розглянути клопотання про визнання потерпілим від 24.05.2021р. та 25.05.2021р..

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 30.08.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1