КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №761/256/19
Провадження №11-кп/824/3442/2021 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 289 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2

Ухвала

Іменем України

25 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в режимі відеоконференцзв`язку з ДУ «Київський слідчий ізолятор» матеріали кримінального провадження №0009069 за апеляційними скаргами ОСОБА_6 та його захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 01.04.2020 щодо обвинуваченого,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кіровограда, громадянин України, українець, який має неповну вищу освіту, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, реєстрації місця проживання не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимий 19.03.2014 року вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда за ч. 1, 2 ст. 289, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, звільнився 04.02.2016 року; 08.10.2019 року вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 289, ст. 75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з іспитовим строком 2 роки, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. Ст.. 289 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_8

в с т а н о в и л а:

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 01 квітня 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України за сукупністю злочинів призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна за цим вироком та 5 (п`ять) років позбавлення волі із застосуванням ст.. 75, 76 КК України із звільненням від відбування вказаного покарання з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.10.2019, які виконувати самостійно.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_6 - тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України - залишено без змін.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 вказано рахувати з дня фактичного затримання ОСОБА_6 .
Вирішено долю речових доказів.
На вказаний вирок обвинуваченим ОСОБА_6 та його захисниками - адвокатами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 подано апеляційні скарги.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 20.08.2020 апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 залишено без задоволення.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задоволено частково.
Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 01.04.2020 щодо ОСОБА_6 змінено та пом`якшено призначене ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ч. 1ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, за сукупністю злочинів, призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна за даним вироком та 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 76 КК України із звільненням від відбування вказаного покарання з іспитовим строком 2 роки за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.10.2019, які виконувати самостійно.
В решті вирок суду залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 07.07.2021 Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишено без задоволення, касаційну скаргу прокурора, який брав участь у провадженні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_10 задоволено. Ухвалу Київського апеляційного суду від 20.08.2020 - скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Цією ж постановою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 04.09.2021.
16.07.2021 матеріали кримінального провадження надійшли до Київського апеляційного суду та були передані судді-доповідачу ОСОБА_11 та згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад суду: головуючий суддя - ОСОБА_2 , судді - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , якими неодноразово розглядались клопотання прокурора та виносились ухвали про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.
Останньою ухвалою Київського апеляційного суду від 30 вересня 2021 року задоволено клопотання прокурора Київської міської прокуратури та продовжено ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 28 листопада 2021 року включно.
25.11.2021 в судовому засіданні прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_9 подано клопотання, в якому прокурор посилаючись на те, що на даний час продовжує існувати ризик переховування ОСОБА_6 від суду, а розглянути справу судом апеляційної інстанції до закінчення строку дії запобіжного заходу неможливо, просить продовжити ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав клопотання, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що подане клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

З врахуванням характеру висунутого ОСОБА_6 обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення та враховуючи всі наявні в матеріалах провадження дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не одружений, офіційно не працевлаштований, не має місця реєстрації та міцних соціальних зв`язків в місці його проживання, а також розуміючи імовірність призначеного покарання, з огляду на наявність, хоч і не на бувшого чинності, обвинувального вироку щодо ОСОБА_6 , яким останнього визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна, яке необхідно відбувати реально, вважає, що продовжує існувати обґрунтований ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, який на час розгляду питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою жодним чином не зменшився і, в сукупності з даними про особу обвинуваченого, підтверджує на даному етапі провадження, яке наразі переглядається судом апеляційної інстанції,потребу в подальшому триманні обвинуваченого під вартою, оскільки є достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватись від суду.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобіганню ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, який продовжує обґрунтовано існувати, застосований щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити.

Керуючись ст. 376, ст. 331, 405 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 23 січня 2022 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
__________ _______________ ____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4