Справа № 632/2012/21
провадження № 1-кп/632/132/21

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2021 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні у залі суду угоду про примирення від 16 листопада 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000141 від 29 липня 2021 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Укромне Симферопольського району Автономної Республіки Крим, громадянки України, яка має базову середню освіту, не заміжня, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштована, не є особою з інвалідністю, має непогашену судимість (була засуджена 14 серпня 2006 року Сімферопольським районним судом АРК за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 121, 70 КК України до 9 років 6 місяців позбавлення волі с конфіскацією майна; звільнена 02 липня 204 року умовно-достроково (невідбутий строк 10 місяців 25 днів) на підставі постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24 червня 2014 року, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якій висунуто обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_3 умисно заподіяла тяжке тілесне ушкодження при перевищенні меж необхідної оборони за таких обставин.

Так, 27 липня 2021 року близько 15.00 год. обвинувачена ОСОБА_3 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_5 перебувала у гостях своєї знайомої ОСОБА_6 у домоволодінні, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де в приміщенні альтанки разом відпочивали та розпивали спиртні напої.

Цього ж дня близько 16.00 год. між обвинуваченою ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 стався конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ході якого останній, взявши пластмасову лопату, почав нею наносити чисельні удари в область обличчя, волосистої частини голови та по верхнім кінцівкам обвинуваченої ОСОБА_3 .

У свою чергу обвинувачена ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи намір припинити дії потерпілого ОСОБА_5 та тим самим захистити своє здоров`я та життя, діючи умисно, будучи в стані необхідної оборони, але перевищуючи її межі, з метою самозахисту та заподіяння потерпілому ОСОБА_5 тілесного ушкодження, яке явно не відповідало небезпечності посягання та обстановці захисту, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність своїх дій, захищаючись лівою рукою від ударів пластмасовою лопатою, та взявши правою рукою ніж зі столу, який знаходився в приміщенні альтанки, нанесла один удар у ліву частину тулуба потерпілого ОСОБА_5 , заподіявши останньому тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення задньої поверхні грудної клітини ліворуч з травматичним пневмотораксом ліворуч та підшкірної емфіземи грудної клітини, шиї та обличчя ліворуч. Отримавши зазначене поранення, потерпілий ОСОБА_5 залишив приміщення альтанки.

У результаті протиправного діяння обвинувачена ОСОБА_3 у зазначений вище період часу, перевищуючи межі необхідної оборони, спричинила потерпілому ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді: проникаючого колото-різаного поранення задньої поверхні грудної клітини ліворуч з травматичним пневмотораксом ліворуч та підшкірної емфіземи грудної клітини, шиї та обличчя ліворуч, яке має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя.

Такі умисні дії обвинуваченої ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 124 КК України - умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження у разі перевищення меж необхідної оборони, за якою висунуто обвинуваченому ОСОБА_3 обвинувачення.

16 листопада 2021 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 469, 471 КПК України, року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000141 від 29 липня 2021 року, укладено угоду про примирення.

Згідно з цією угодою потерпілий та обвинувачена дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ст. 124 КК України. Кримінальним правопорушенням потерпілому матеріального збитку не завдано. Цивільний позов потерпілим не заявлено.

Сторони угоди погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за ст. 124 КК України у виді одного року шести місяців обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, встановлені ст. 476 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_3 просили суд прийняти рішення про затвердження угоди про примирення та призначити узгоджену в ній міру покарання.

Прокурор ОСОБА_4 вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги КПК та КК України, діям обвинуваченої ОСОБА_3 надана правильна правова кваліфікація за ст. 124 КК України. Прокурор зазначив, що умови угоди щодо узгодженого сторонами покарання у виді одного року шести місяців обмеження волі, відповідають загальним засадам призначення покарання, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення та особу винної, яка має непогашену судимість, офіційно не працевлаштована. Також умови угоди про примирення цілком відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтересі сторін або інших осіб. З огляду на зазначене, прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченій узгодженої сторонами в угоді міри покарання.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, розглядаючи в порядку ч. 2 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд дійшов подальшого висновку.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо нетяжких злочинів може бути укладена угода про примирення за ініціативою потерпілого, обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_5 під час розгляду угоди про примирення підтвердив, що добровільно погодився на укладання угоди, повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, цілком розуміє наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, шкода кримінальним правопорушенням не спричинена, надає згоду на призначення обвинуваченій узгодженої міри покарання.

Обвинувачена ОСОБА_3 під час розгляду угоди також просили зазначену угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому обвинувачена визнала свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України, що їй інкримінується. Підтвердила обставини вчинення нею злочину, які повністю відповідають обставинам, встановленим органом досудового розслідування. Зокрема, пояснила, що 27 липня 2021 року близько 16.00 год. під час конфлікту з ОСОБА_5 , у ході якого останній почав наносити їй удари пластмасовою лопатою по голові, обличчю та рукам, вона ( ОСОБА_3 ) обороняючись, з метою самозахисту взяла ніж та тримаючи його у правій руці нанесла один удар у ліву частину тулуба ОСОБА_5 , заподіявши останньому тяжке тілесне ушкодження. У вчиненому щиро кається, зазначаючи, що удар нанесла тільки з метою захисту свого життя, не бажала настання таких наслідків. Також обвинувачена заявила що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Надала згоду на призначення узгодженої міри покарання.

Отже суд, шляхом заслуховування пояснень сторін угоди, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. Крім того, для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Таким чином, судом під час проведення розгляду угоди встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання для обвинуваченої ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання для обвинуваченої ОСОБА_3 є рецидив злочину.

Вивченням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштована, зареєстрована та має місце постійного проживання, осіб похилого віку та дітей на утриманні немає, не є особою з інвалідністю 1 або 2 групи, має непогашену судимість, скарг та нарікань від сусідів не надходило.

Аналізуючи зміст угоди в частині обраного сторонами покарання, суд приймає до уваги, що призначення ОСОБА_3 найм`якшого покарання, передбаченого ст. 124 КК України, у виді громадських робіт не відповідатиме тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, яка раніше судима за вчиненні умисних злочинів. Матеріали кримінального провадження не містять даних про можливість виконання обвинуваченою покарання у виді виправних робіт, адже ОСОБА_3 офіційно не працює. Призначення ОСОБА_3 покарання у виді арешту з огляду на неможливість звільнення від його відбування на підставі ст. 75 КК України не узгоджується з умовами угоди про примирення. Отже, узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим ст. ст. 50, 6567 КК України, а саме: пропонується в межах встановлених у санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального злочину, особи винної, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи узгоджене сторонами звільнення обвинуваченої від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, суд приймає рішення про звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, з покладенням відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язків - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Таким чином, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а відтак існує наявність усіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) гривня 20 копійок, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_3 не обирався та підстав для його обрання не має.

Цивільний позов по кримінальному провадженню потерпілим ОСОБА_5 не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 314, 373, 374, 376, 394, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 16 листопада 2021 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000141 від 29 липня 2021 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України, та призначити їй узгоджену сторонами міру покарання, у виді обмеження волі на строк 01 (один) рік 06 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Встановити ОСОБА_3 іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік .

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) гривня 20 копійок, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118, ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- 2 марлеві тампони зі змивами з правої та лівої руки ОСОБА_3 та контрольним марлевим тампоном; зрізи нігтьових пластин з лівої та правої руки ОСОБА_3 , 2 марлевих тампони зі зразками крові ОСОБА_3 та контрольний марлевий тампон; 2 марлевих тампони зі зразками крові потерпілого ОСОБА_5 та контрольний марлевий тампон; ніж, здані до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області квитанція №294 від 20.09.2021, - знищити.
- футболка з тканини червоного кольору, футболка з тканини чорного кольору з коротким рукавом, шорти з джинсової тканини, здані до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області квитанція №294 від 20.09.2021, - повернути ОСОБА_3 за належністю.
- «DVD» диск з відеозаписом допиту потерпілого ОСОБА_5 від 30.07.2021; «DVD» диск з відеозаписом слідчого експерименту за участі ОСОБА_3 від 30.07.2021; «ВМВ» диск з відеозаписом слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_5 від 25.08.2021, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до вимог статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з ч. 3 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій, прокурору та потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1