Справа № 169/368/17
Провадження № 1-о/163/1/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2021 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 в режимі відеоконференції,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву потерпілої в кримінальному провадженні №0000236 ОСОБА_4 про перегляд вироку Любомльського районного суду Волинської області від 07.07.2017 за нововиявленими обставинами,

в с т а н о в и в :

16 березня 2021 року до Любомльського районного суду Волинської області поштовим зв`язком надійшла заява потерпілої в кримінальному провадженні №0000236 ОСОБА_4 про перегляд вироку Любомльського районного суду Волинської області від 07.07.2017 за нововиявленими обставинами від 09.03.2021.
В заяві про перегляд за нововиявленими обставинами ОСОБА_4 зазначила, що при ухваленні вироку від 07.07.2017 року судом першої інстанції обвинуваченим було дано завідомо неправдиві покази, про що вона дізналася під час розмови із засудженим ОСОБА_5 , під час якої останній зізнався, що вчинив злочин в групі з невстановленими особами на прохання та умовляння жителя села Липа Турійського району ОСОБА_6 .
В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримала заяву, надала пояснення аналогічні змісту заяви, просила її задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви за відсутності підстав визначених в ст.459 КПК України та у зв`язку із пропущенням строку звернення із такою заявою.
Засуджений ОСОБА_5 підтримав думку прокурора. Пояснив, що заяву про вчинення злочину в групі осіб на замовлення ОСОБА_6 написав на прохання потерпілої ОСОБА_4 на її ж прохання і лише для неї, а не для правоохоронних органів, бо остання обіцяла просити перед судом про його звільнення, хоча обставини викладені в тій заяві є неправдивими. Додатково зазначив, що ту ж заяву і передав ОСОБА_4 у день написання в 2019 році, тому вона була обізнана з її змістом.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, допитавши в судовому засіданні засудженого суд встановив таке.

За матеріалами кримінального провадження встановлено, що вироком Любомльського районного суду Волинської області від 07.07.2017 року ОСОБА_5 визнано винним за ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.
Даний вирок в частині призначеного ОСОБА_5 покарання 06.12.2017 скасовано апеляційним судом Волинської області та ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_5 визнано винним за ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Постановою Верховного Суду від 20.11.2018 задоволено касаційну скаргу прокурора, вирок апеляційного суду Волинської області від 06.12.2017 скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Вироком апеляційного суду Волинської області від 03.04.2019 ОСОБА_5 визнано винним за ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі; на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Турійського районного суду Волинської області від 29.06.2016 більш суворим покаранням за даним вироком, визначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Вищезазначений вирок сторонами не оскаржувався та був приведений до виконання.

У заяві потерпіла ОСОБА_4 фактично вказує на завідомо неправдиві показання обвинуваченого, який звернувся із заявою в обласне управління поліції, зазначивши про дійсні обставини вчинення злочину.
Однак, як з матеріалів справи так і особистих показань ОСОБА_5 , вбачається, що будь-яких заяв про вчинення злочину на замовлення або групою осіб обвинуваченим не заявлялося ні на досудовому слідстві, ні в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції, а також і під час відбування покарання.
ОСОБА_5 показав, що повністю визнав вину за пред`явленим обвинуваченням та погодився на дослідження доказів відповідно до ч.3 ст.349КПК України, наслідки застосування статті йому було роз`яснено та зрозуміло. ОСОБА_5 надавав показання та не оспорював фактичні обставини справи. Позиція засудженого була аналогічною і під час розгляду справи в судах апеляційної та касаційної інстанції.
Частиною 1 ст. 467 КПК України встановлено, що суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення. При ухваленні нового судового рішення суд користується повноваженнями суду відповідної інстанції.
Обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами є те, що обставини, які наводяться як підстава для поновлення справи, повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими слідчим органам і суду, такими, що у матеріалах справи не висвітлені і потребують окремого розслідування.

За нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті судові рішення (вироки, ухвали) всіх судів.
Новими визнаються обставини незалежно від того, чи були вони відомі кому-небудь із учасників процесу, головне, щоб вони не були відомі органам, які проводили розслідування, і суду.

За змістом наведених вище норм процесуального закону роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для даної конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення.
Нововиявленими слід вважати обставини (як фактичного так і правового характеру), які: об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи; не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.
Наведене дає підстави для висновку про те, що до обраного способу захисту своїх прав, як перегляд вироку за нововиявленими обставинами, заявниця вдалась передчасно, оскільки без доведення факту причетності інших осіб до вчинення злочину в групі з ОСОБА_5 , підстав приймати такі показання засудженого до уваги у суду немає.
Отже, факти, зазначені у заяві ОСОБА_4 та викладені у її додатках, суд не розцінює як нововиявлені обставини, оскільки обставини вчинення злочину, викладені у заяві ОСОБА_5 , повністю спростовані самим же засудженим.
З даного приводу слід зазначити, що у пунктах 42-43 свого рішення від 09.06.2011 р. по справі «Желтяков проти України» (заява № 4994/04), Європейський суд з прав людини наголошував на тому, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав.
Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі.
Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.
В аспекті викладеного, твердження заявниці про причетність до вчинення злочину разом з ОСОБА_5 інших осіб, та відповідно як наслідок визнання показань обвинуваченого завідомо неправдивими немає підстав.
Таким чином викладені у заяві обставини не можуть бути визнані нововиявленими, згідно ст.459 КПК України, оскільки жодна з них не передбачена ч.2 ст.459 КПК України. Вказані в заяві обставини ні самі по собі, ні разом з іншими обставинами, встановленими судом, не доводять неправильність вироку суду, про перегляд якого просить заявник, та безпосередньо не впливають на висновок суду, який зроблений з урахуванням усіх досліджених у судовому засіданні доказів.

Окрім того, згідно ч. 1 ст. 461 КПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.
Як вбачається із заяви ОСОБА_4 про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами, обставини, які вона вважає нововиявленими, стали їй відомі після отримання заяви засудженого в поліції у січні 2021 року. Проте ОСОБА_5 показав, що після написання у 2019 році тієї заяви на прохання потерпілої передав останній ту заяву, тому потерпіла достеменно знала як про саму заяву так і про її зміст.
У заяві, яка надіслана ОСОБА_4 до суду на виконання ухвали про залишення заяви без руху від 16.03.2021 остання вказує, що точного часу розмови із засудженим ОСОБА_5 вказати не може, а отже обрахувати тримісячний строк звернення не видається за можливе. Разом з тим, як установлено із показань засудженого потерпіла ОСОБА_4 ввела суд в оману щодо цього питання.
Отже, під час судового розгляду із показань засудженого ОСОБА_5 встановлено, що про вчинення ним злочину групою осіб на замовлення повідомив потерпілій під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, який закінчився 03.04.2019 року, а із заявою ОСОБА_4 звернулася до суду лише 16.03.2021, тобто після спливу 3 (трьох) місячного строку, встановленого ч.1 ст.461 КПК України, що є окремою підставою для відмови у задоволенні заяви потерпілої про перегляд вироку за нововиявленими обставинами.
На підставі викладено, суд приходить до висновку, що заява потерпілої ОСОБА_4 , про перегляд вироку Любомльського районного суду Волинської області від 07.07.2017 за нововиявленими обставинами, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 459, 467 КПК України, суд-

у х в а л и л и в :

Заяву потерпілої ОСОБА_4 про перегляд вироку Любомльського районного суду Волинської області від 07.07.2017 за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 7 діб із часу її проголошення через Любомльський районний суд Волинської області.

Повний текст ухвали буде проголошено о 12:50 годині 09 грудня 2021 року.

Суддя Любомльського районного
суду Волинської області ОСОБА_1