Провадження № 1-кп/243/294/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2022 року
Слов`янський міськрайонний суд Донецькорї області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконфкренції в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Добровольського, 2) кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001204 від 25 серпня 2021 року за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,
обвинувачена ОСОБА_3 ,
потерпіла ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, мотивоване тим, що на теперішній час виникла необхідність у продовженні строку домашнього арешту, обраного відносно ОСОБА_3 враховуючи, що заявлені раніше ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_3 , не зменшилися, а саме: ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, а відтак ОСОБА_3 усвідомлює, що за вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення може понести покарання у виді позбавлення волі на строк, більше 10 років. Зазначена обставина з високим ступенем імовірності може побудити ОСОБА_3 переховуватися від суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження, які визначені у ст. 2 КПК України. Також, під час вирішення даного клопотання прокурор просить врахувати не тільки тяжкість інкримінованого злочину, а й характер та обставини зазначеного діяння, що супроводжувалось заподіянням, за всіма ознаками, тяжкої шкоди потерпілому. Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, та враховуючи всі обставини, ризики, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини та вимоги національного законодавства України, які встановлюють зобов`язання забезпечувати дотримання його матеріально-правових і процесуальних норм, є необхідність продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Захисник ОСОБА_5 не заперечував проти продовження відносно її підзахисної запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, виходячи з того, що його підзахисна не має наміру ухилятися від слідства і суду та перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. Свідки, на яких могла б впливати ОСОБА_3 відсутні. ОСОБА_3 має постійне місце проживання, офіційно працевлаштована, постійно працює на підставі трудового договору, характеризується тільки з позитивної сторони, зокрема, як доброзичлива, щира, неагресивна та неконфліктна людина. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Крім цього, вказує на те, що ОСОБА_3 має незадовільний стан здоров`я та має хронічне захворювання.
Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала свого захисника, не заперечувала проти продовження відносно неї запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.
Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила судове засідання слухати у її відсутності.
Заслухавши сторони кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, судом встановлено такі обставини та відповідні їм докази.
На сьогодні до суду направлений обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
З огляду на викладене, слід дійти до висновку, що саме за критерієм оцінки «з точки зору стороннього об`єктивного спостерігача» на сьогодні є можливість вважати, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а саме у вчиненні умисного вбивства.
В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 жовтня 2021 року ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб з 11 жовтня 2021 року по 09 грудня 2021 року включно.
Ухвалою суду від 07 грудня 2021 року, ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту становить з 07 грудня 2021 року по 04 лютого 2022 року включно.
Відповідно до ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За змістом ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Аналіз положень ст. 331 КПК України дозволяє дійти висновку, що права суду відносно можливості обрання запобіжного заходу визначені частиною першою згаданої статті, при цьому в частині другій визначається порядок розгляду вказаних клопотань, а частиною третьою визначаються особливості вирішення питання про доцільність такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Отже враховуючи те, що домашній арешт щодо обвинуваченої обраний 07 грудня 2021 року, суд приходить до висновку, про можливість вирішення питання саме про продовження домашнього арешту в порядку, визначеному главою 18 КПК України.
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження домашнього арешту, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про застосування домашнього арешту
Суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше застосування до обвинуваченого домашнього арешту.
Відповідно до попередньої ухвали суду від 07 грудня 2021 року, судом буловстановлено, що обвинувачена не має наміру ухилятися від слідства і суду та перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. Свідки, на яких могла б впливати ОСОБА_3 , вже допитані судом. ОСОБА_3 має постійне місце проживання, офіційно працевлаштована, постійно працює на підставі трудового договору, характеризується тільки з позитивної сторони, зокрема, як доброзичлива, щира, неагресивна та неконфліктна людина, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Наведені обставини дозволяють суду дійти висновку про те, що ОСОБА_3 має міцні соціальні зв`язки. Із представлених суду медичних документів видно, що ОСОБА_3 має незадовільний стан здоров`я.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, відповідні їм докази, а також вимоги чинного КПК України, суд приходить до висновку, що прокурором доведена наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_3 ..

Суд вважає, що в даному випадку потреби судового розгляду виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи ОСОБА_3 про який йдеться в клопотанні прокурора.
Так, суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного вбивства, за який передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі.

З врахуванням наведеного, особи обвинуваченої ОСОБА_3 та тяжкості інкримінованого їй діяння, вік та стан її здоров`я, суд вважає за необхідне продовжити строк домашнього арешту обвинуваченій на шістдесят діб, із дотриманням попередніх умов домашнього арешту.
З огляду на викладене, з метою проведення повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, забезпечення встановлення істини в справі а також забезпечення виконання процесуальних рішень, з метою запобігання доведеним ризикам визначеним ст. 177 КПК України, суд приходить до переконання, що існують всі підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченій, оскільки, на думку суду, в даному конкретному випадку домашній арешт вимагають інтереси суспільства, а тому, з метою запобігання вищезазначеним ризикам, є доцільним продовжити обвинуваченій запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на шістдесят діб.
Більш м`який захід забезпечення кримінального провадження, на думку суду, не зможе запобігти доведеним ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 314 317 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_3 строку запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задовольнити.
Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Слов`янська Донецької області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у видіцілодобового домашнього арешту.

Домашній арешт виконується за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати обвинувачену прибувати за кожною вимогою до суду, а також покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає та перебуває, без дозволу суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, окрім паспорту громадянина України, що посвідчує особу;

5) носити електронний засіб контролю.

Строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту становить з 27 січня 2022 року по 27 березня 2022 року включно.
У разі невиконання обвинуваченою ОСОБА_3 покладених на неї вищевказаних обов`язків до неї буде застосовано більш суворий запобіжний захід.

Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту покласти на співробітників відділу поліції № 4 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області, а контроль за його виконанням - на прокурора, який підтримує державне (публічне) обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.
Повний текст ухвали буде проголошений 31 січня 2022 року, о 08 год. 00 хв..

Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1