Справа № 489/817/22
Провадження № 1-кс/489/322/22
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

Іменем України

25 березня 2022 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі судових засідань скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову дізнавача від 07.02.2022 року про відмову у визнанні потерпілим,

встановив

26.08.2021 представник скаржника направив до суду скаргу на постанову дізнавача від 07.02.2022 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001210.

З матеріалів скарги слідує, що СД ВП № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001210 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України за заявою ОСОБА_3 за фактом використання підробленого заповіту.

31.12.2021 ОСОБА_3 звернувся в даному кримінальному провадженні до дізнавача з заявою про визнання його потерпілим.

07.02.2022 дізнавачем винесено постанову про відмову у визнанні скаржника потерпілим в даному кримінальному провадженні.

Скаржник не погоджується з вказаним рішенням дізнавача, вважає його незаконним, оскільки постанова не обґрунтована, дізнавач не врахував, що даним злочином були порушенні права скаржника. У зв`язку з цим просив скасувати постанову слідчого та зобов`язати слідчого прийняти рішення про визнання скаржника потерпілим.

В судове засідання скаржник, його представник, а також дізнавач не з`явилися, про дату та час розгляду скарги були повідомлені належним чином.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Зі змісту оскаржуваної постанови від 07.02.2022 вбачається, що відмова у визнанні скаржника потерпілим не містить жодного обґрунтування.

Крім того, у вказаній постанові зазначено, що відомості внесено до ЄРДР за № 0001210 від 30.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, що не відповідає дійсності, адже з копії витягу з ЄРДР за № 0001210 вбачається, що діяння кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України.

Також, в оскаржуваній постанові від 07.02.2022 міститься посилання на ч. 2 ст. 58 КПК України, що визначає коло осіб, які можуть бути представниками юридичної особи, та жодним чином не стосується ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

За такого, будь-яке рішення дізнавача, в тому числі і те, яке є предметом судового розгляду, має відповідати загальним засадам кримінального провадження, серед яких слід особливо виокремити верховенство права (ст. 8 КПК України, за якою кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави) та законність (ст. 9 КПК України, відповідно до якої прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень).

Таким чином, оскаржуване рішення дізнавача буде відповідати принципу верховенства права та законності, якщо в ньому буде дана повна і неупереджена оцінка питанням, які підняті перед слідчим, при цьому слідчий в оскаржуваній постанові взагалі не дослідив та не дав оцінку заяві скаржника в частині того, що злочином завдано шкоди порушенням прав особисто ОСОБА_3 , та постанова не містить дослідження та оцінки вказаних фактів щодо того чи могли бути порушенні даним злочином права особисто скаржника, чи могла йому бути заподіяна моральна шкода такими порушеннями тощо.

За такого, оскаржувана постанова є передчасною, винесеною без повної та неупередженої оцінки всіх обставин, які були винесені на розгляд дізнавача заявою скаржника, а, отже, такою, що не ґрунтується на принципах верховенства права та законності, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Виходячи із диспозитивності, як загальної засади кримінального провадження, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом (ч. 3 ст. 26 КПК України).

Аналіз положень ст. 303 КПК України через призму положень ст. 307 КПК України вказує на те, що чинним КПК визначено не тільки вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а і способи такого оскарження, а саме: рішення слідчого (прокурора) можуть бути оскарженні шляхом їх скасування, дії - шляхом зобов`язання їх припинити, бездіяльність - шляхом зобов`язання вчинити певну дію.

За такого, слідчий суддя в межах скарги на рішення про відмову у визнанні потерпілим має повноваження лише щодо скасування відповідної постанови дізнавача і в даному випадку скасування такої постанови є достатнім для подальшого вирішення дізнавачем питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання скаржника потерпілим в даному кримінальному провадженні з врахуванням описаних вище обставин та засад верховенства права та законності.

З приводу вимог скаржника про зобов`язання дізнавача прийняти рішення про визнання скаржника потерпілим, то слідчий суддя приходить до висновку, що вказані вимоги підлягають залишенню без задоволення, оскільки вирішення вказаних вимог нормами чинного КПК України не передбачено та до повноважень слідчого судді при розгляді скарги на постанову про відмову у визнанні потерпілим не відноситься.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-308 КПК України слідчий суддя

ухвалив:

Скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову дізнавача СД ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 07.02.2022 року про відмову у визнанні потерпілим - задовольнити частково.

Постанову дізнавача СД ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 07.02.2022 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні за № 0001210 - скасувати.

Ухвала набирає законної сили в момент її проголошення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1