УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №348/1709/21
Провадження №1-кс/348/372/21

01 листопада 2021 року м. Надвірна

Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора Надвірнянської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в порядку ст. 170 КПК України по кримінальному провадженні № 0000002,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно в порядку ст. 170, 171 КПК України по кримінальному провадженні № 0000002, в якому просив накласти арешт на обладнання охоронної сигналізації та відеоспостереження, яке використовується для охорони приміщень Переріслянської сільської ради ОТГ Надвірнянського району Івано-Франківської області та навчальних закладів підпорядкованих Переріслянській сільській раді ОТГ та заборонити розпоряджатися та користуватися (в тому числі демонтовувати, змінювати схем підключення, здійснювати експлуатацію тощо) обладнанням охоронної сигналізації та відеоспостереження, яке використовується для охорони приміщень Переріслянської сільської ради ОТГ Надвірнянського району Івано-Франківської області та навчальних закладів, підпорядкованих Переріслянській сільській раді ОТГ, а також накласти арешт на всі поточні рахунки Переріслянської сільської ради ОТГ Надвірнянського району Івано-Франківської області на суму заподіяних збитків - 2393778 грн. з метою забезпечення заявленого цивільного позову про відшкодування заподіяної майнової шкоди у великому розмірі.

В обгрунтування клопотання посилається на те, що він є потерпілим та цивільним позивачем у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 31.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 177 КК України.

Досудове розслідування проводиться слідчим відділом Надвірнянського РВП ГУНП у Івано-Франківській області. Зазначає, що на даний час існують всі підстави вважати, що майно може бути знищене, так як є встановлені факти псування майна, зокрема фотодокази, що підтверджують його твердження як потерпілого та цивільного позивача в кримінальному провадженні, що охоронне обладнання потребує додаткового захисту у вигляді накладення арешту. Хоча Переріслянська сільська рада письмово зобов`язувалася не використовувати охоронне обладнання (лист від Переріслянської сільської ради №77/03-26 від 30.01.2020).

Зазначив, що висновком № 01/02/21 від 23.02.2021 за результатами експертизи у сфері інтелектуальної власності в кримінальному провадженні № 0000002 (на виконання винесеної слідчим постанови від 26.10.2020 про призначення експертизи об`єктів інтелектуальної власності в рамках кримінального провадження), який виконався судовим експертом, визначено розмір майнової шкоди у сумі 2393778 грн.

Тому існують всі правові підстави для стягнення завданих йому відповідачем збитків у вигляді упущеної вигоди на всіх вище зазначених закладах. З огляду на викладене просив накласти арешт з метою забезпечення цивільного позову на суму збитків 2393778 грн., тому що сума вартості обладнання згідно висновку експерта не перекриває існуючу суму збитків, завданих неправомірним використанням запатентованої мною корисної моделі «Охоронна система «Аресконт».

В судовому засіданні заявник підтримав клопотання частково та просив накласти арешт з метою забезпечення заявленого цивільного позову про відшкодування заподіяної майнової шкоди у великому розмірі на обладнання охоронної сигналізації та відеоспостереження, яке використовується для охорони приміщень Переріслянської сільської ради ОТГ Надвірнянського району Івано-Франківської області та навчальних закладів підпорядкованих Переріслянській сільській раді ОТГ, а саме: Фитьківському закладі дошкільної освіти «Сонечко» Переріслянської сільської ради ОТГ; Гаврилівському закладі дошкільної освіти «Незабудка» Переріслянської сільської ради ОТГ; Переоіслянському закладі дошкільної освіти «Золота рибка» Переріслянської сільської ради ОТГ; Переріслянському ліцеї Переріслянської сільської ради ОТГ; Фитьківському ліцеї Переріслянської сільської ради ОТГ; Волосівському ліцеї Переріслянської сільської ради ОТГ; Гаврилівському ліцеї Переріслянської сільської ради ОТГ. та заборонити розпоряджатися та користуватися (в тому числі демонтовувати, змінювати схем підключення, здійснювати експлуатацію тощо) обладнанням охоронної сигналізації та відеоспостереження.

В судовому засіданні заявник відмовився від вимог щодо накладення арешту на всі поточні рахунки Переріслянської сільської ради ОТГ Надвірнянського району Івано-Франківської області на суму заподіяних збитків - 2393778 грн.

Представник Переріслянської сільської ради ОСОБА_5 в судовому засіданні просив у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про арешт майна відмовити. Зазначив, що жодних обставин, які б вказували на небезпеку потенційного приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі зазначеного в клопотанні майна Переріслянською сільською радою чи підпорядкованими їй закладами освіти не встановлено.

Прокурор в судовому засіданні зазначила про відсутність правових підстав для накладення арешту на обладнання охоронної сигналізації та відеоспостереження, яке використовується для охорони приміщень Переріслянської сільської ради ОТГ Надвірнянського району Івано-Франківської області та підпорядкованих їй навчальних закладів. Також зазначила, що потерпілий в порядку ст. 128 КПК України не звертався до органу досудового розслідування з позовом, а в матеріалах кримінального наявний цивільний позов адресований Надвірнянському районному суду, з яким ОСОБА_3 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства, та який в даний час розглядається Надвірнянським районним судом, відповідно вважає, що потерпілий не набув статусу цивільного позивача. Також вважає, що заявником не доведено необхідність такого арешту. Просить в задоволенні позову відмовити.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно положень ч.ч. 1, 3 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

В судовому засіданні встановлено , що заявник ОСОБА_3 є потерпілим у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000002 від 31.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 177 КК України. Досудове розслідування проводиться слідчим відділенням Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області.

Разом з тим з`ясовано, що потерпілий в кримінальному провадженні не набув статусу цивільного позивача, оскільки в порядку ст. 128 КПК України цивільний позов органу досудового розслідування не заявив.

Доводи заявника про те, що цивільний позов був ним направлений прокурору і він наявний в матеріалах кримінального провадження є необґрунтованим, оскільки в судовому засіданні з`ясовано, що в матеріалах кримінального провадження дійсно наявний цивільний позов, який адресований Надвірнянському районному суду, та з яким ОСОБА_3 звернувся до суду в порядку цивільного судочинства. Клопотання заявника про виокремлення даного цивільного позову з матеріалів кримінального провадження до клопотання про арешт майна є безпідставним, так як виокремлення документа з матеріалів кримінального провадження не непередбачено кримінально- процесуальним кодексом. Разом з тим потерпілий не позбавлений права одержувати копії процесуальних документів, заявляти клопотання у випадках передбачених КПК України.

Таким чином у заявника відсутні підстави для звернення з клопотанням про арешт майна, як цивільного позивача з метою забезпечення цивільного позову.

Статтею 173 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт із такою метою може бути накладений на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Разом з тим в судовому засіданні з`ясовано, що станом на час розгляду клопотання у цьому кримінальному провадженні не було повідомлено комусь про підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення, а також відсутні відомості, що дане кримінальне провадження здійснюється щодо Переріслянської сільської ради, у зв`язку з чим за наявними матеріалами провадження арешт на обладнання охоронної сигналізації та відеоспостереження, яке використовується для охорони приміщень Переріслянської сільської ради ОТГ Надвірнянського району Івано-Франківської області та підпорядкованих їй навчальних закладів, не може бути накладений з метою, передбаченою п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, оскільки це суперечить правовій підставі такого арешту, визначеній в ч. 6 ст. 170 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України.

Враховуючи встановлені обставини слідчий суддя дійшов висновку, що заявником не доведено достатніх та належних правових підстав для задоволення клопотання про накладення арешту, тому слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в порядку ст. 170, 170 КПК України по кримінальному провадженні № 0000002 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено

03.11.2021 о 15 год. 00 хв.