Справа № 739/653/20
Провадження № 1-кс/739/16/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2022 року м. Новгород-Сіверський

Слідчий суддя Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
скаржника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження №0000146,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 03 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000146, розпочатого 06 лютого 2017 року за ознаками злочину, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України.

Свою скаргу обґрунтовує тим, що 03 грудня 2021 року старшим слідчим СВ Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 було винесено оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження №0000146, розпочату за його заявою. Оскаржувану постанову він отримав лише 12 січня 2022 року. Дану постанову вважає незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню.

Так, скаржник вказує, що у квітні 2017 року під контролем співробітників поліції він двічі передав ОСОБА_5 в якості неправомірної вигоди за надання інформації про вільні земельні ділянки грошові кошти у сумі 3 000 грн. та 4 000 грн. Після отримання другого «платежу» ОСОБА_5 , як посадова особа, що займає відповідальне становище, був викритий в отриманні неправомірної вигоди. В ході досудового розслідування співробітниками поліції було проведено обшуки в приміщенні відділу Держгеокадастру в Новгород-Сіверському районі та за місцем проживання ОСОБА_5 . Під час обшуків у приміщенні відділу Держгеокадастру було виявлено та вилучено частину переданої ним ОСОБА_5 неправомірної вигоди у розмірі 4 000 грн., а за місцем проживання останнього виявлено великі суми грошових коштів, зокрема 72 500 грн. та 8 150 грн., 12 450 дол. США, 4 500 Російських рублів. При цьому серед вказаних коштів було виявлено одну купюру, яка раніше була передана ним ОСОБА_5 в якості неправомірної вигоди. Скаржник зазначає, що оскаржувана постанова загалом мотивована лише тим, що вказані вище кошти були отримані ОСОБА_5 не в якості неправомірної вигоди, а лише для лікування дитини та ремонту автомобіля, що взагалі не відповідає обставинам справи та спростовується її матеріалами.

У судовому засіданні скаржник свою скаргу підтримав та просив її задовольнити повністю з підстав, вказаних у скарзі.

Слідчий, який виніс оскаржувану постанову, у судове засідання не з`явився, при цьому подав клопотання про розгляд скарги без його участі, а також надав слідчому судді матеріали кримінального провадження №0000146.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У провадженні старшого слідчого СВ Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження №0000146, розпочате 06 лютого 2017 року за ознаками злочину, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, за фактом отримання за фактом отримання заступником начальника відділу Держгеокадастру у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області ОСОБА_5 неправомірної вигоди від ОСОБА_3 у розмірі 7 000 грн. за надання карт розташування земельних ділянок, інформації про користувачів земельних ділянок і за сприяння у відчуженні не витребуваних паїв.

Дане кримінальне провадження неодноразово закрилося слідчими на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України, зокрема й 30 червня 2020 року.

Ухвалою слідчого судді від 21 серпня 2020 року вказана постанова слідчого була скасована у зв`язку з її необґрунтованістю.

Після скасування вказаної постанови слідчим жодної слідчої чи процесуальної дії у кримінальному провадженні здійснено не було, натомість 03 грудня 2021 року він знову виніс оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України.

Обґрунтування даної постанови зводиться до того, що ОСОБА_5 отримуючи кошти від ОСОБА_3 , не мав на меті отримання неправомірної вигоди шляхом використання свого службового становища, а лише отримав від ОСОБА_3 позику на лікування дитини та ремонт свого автомобіля.

При цьому з матеріалів кримінального провадження, досліджених у судовому засіданні, вбачається, що наведені вище висновки слідчого взагалі не ґрунтуються на матеріалах справи, в яких відсутні будь-які докази, що давали б підстави для таких висновків. Сам заявник ОСОБА_3 надаючи показання слідчому в ході допиту, а також в ході одночасного допиту його та ОСОБА_5 , жодних свідчень про те, що ОСОБА_5 надавалася позика не давав, при цьому вказував, що грошові кошти на загальну суму 7 000 грн. були передані ним ОСОБА_5 саме за надання необхідної йому інформації та за сприяння у подальшому в оформленні документації на землю. Це повністю підтверджується протоколами допитів, які містяться у матеріалах кримінального провадження.

Із розмов, які відбувалися між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 під час передачі останньому неправомірної вигоди та фіксувалися в ході негласних слідчих дій вбачається, що дані кошти надавалися не в якості позики, а саме як неправомірна вигода для ОСОБА_5 . Останній згідно тверджень ОСОБА_3 не просив його про позику. Будь-які докази, що могли б свідчити про укладення між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 договору позики у матеріалах справи також не міститься, хоча, як слушно зазначає у своїй скарзі сам ОСОБА_3 , договір позики на суму понад двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян відповідно до статті 208 ЦК України має укладатися у письмовій формі.

Заслуговує на увагу також і той факт, що за місцем проживання ОСОБА_5 згідно матеріалів кримінального провадження було виявлено великі суми коштів, належних останньому та його співмешканці, яких цілком достатньо для ремонту автомобіля та оплатити лікування. Це у свою чергу свідчить про фактичну відсутність у ОСОБА_5 будь-якої потреби в отриманні позики від сторонніх осіб, зокрема й від ОСОБА_3 .

З матеріалів справи, в яких зафіксовано момент передачі ОСОБА_3 . ОСОБА_5 другої частини неправомірної вигоди та спілкування останніх вбачається, що кошти передавалися ОСОБА_3 . ОСОБА_5 саме як неправомірна вигода за надання необхідної ОСОБА_3 інформації щодо земельних ділянок, а не в якості позики.

Також слідчий суддя зазначає, що у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 слідчому надавалися вказівки щодо проведення необхідних слідчих дій з метою з`ясування всіх обставин справи, зокрема щодо наявності у ОСОБА_5 потреби в отриманні допомоги на лікування дитини, встановлення чи мав у своєму користуванні ОСОБА_5 автомобіль та чи отримував він пошкодження в ДТП тощо. Більшість даних вказівок залишається невиконаною.

Частиною другою статті 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого, дізнавача, прокурора повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Викладене вище свідчить, що висновки слідчого ґрунтуються фактично лише на твердженнях самого ОСОБА_5 про те, що отримані ним від ОСОБА_3 кошти були позикою, а не неправомірною вигодою, і ці твердження жодними іншими доказами, зібраними в ході досудового розслідування, не підтверджуються. При цьому у кримінальному провадженні є ряд доказів, зміст яких наведений вище, з яких прямо вбачається, що ОСОБА_5 була отримана саме неправомірна вигода за надання необхідної ОСОБА_3 інформації щодо земельних ділянок. Належної оцінки слідчого дані докази в оскаржуваній постанові не отримали і фактично були ним проігноровані.

До того ж з матеріалів кримінального провадження вбачається необхідність у проведенні ряду слідчих дій на виконання вказівок, наданих у провадженні з метою з`ясування важливих обставин справи, на що у своїй скарзі цілком обґрунтовано звертає увагу і скаржник.

Вказані вище недоліки досудового розслідування і безпідставність зроблених слідчим в оскаржуваній постанові висновків про відсутність в діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України та про наявність підстав для закриття вказаного вище кримінального провадження згідно пункту 2 частини першої статті 284 КПК України свідчить, що вказана постанова винесена передчасно і є необґрунтованою, відповідно така постанова підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 26, 110, 284, 303, 304, 307, 309, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження №0000146 задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 03 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження №0000146 на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0000146 повернути до Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1