Справа № 632/1099/21
провадження № 1-кп/632/100/21

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2021 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000032 від 19 травня 2021 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Первомайський Харківської області, громадянки України, має базову середню освіту, перебуває у зареєстрованому шлюбі, яка має на утриманні неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судима, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

якій висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,

обвинувачена ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що 17 травня 2021 року близько 02 год. 30 хв. обвинувачена ОСОБА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи повз парку, розташованому неподалік від магазину «Трьошка» за адресою: АДРЕСА_3 , підійшла до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які розпивали спиртні напої.

У цей час між обвинуваченою ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_9 виник словесний конфлікт, у ході якого обвинувачена ОСОБА_3 з особистої неприязні, яка виникла раптово на побутовому ґрунті, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно нанесла один удар правою ногою у грудну клітину потерпілої ОСОБА_9 , яка сиділа на лавочці. Після чого, обвинувачена ОСОБА_3 , взявши потерпілу ОСОБА_9 за волосся, стягнула останню з лавки на землю та, продовжуючи свої протиправні дії, нанесла потерпілій ОСОБА_9 , яка лежала на лівому боці, скрутившись, закривши тіло руками, 4 удари ногами в область обличчя та 4 удари по тулубу.

Своїми умисними діями обвинувачена ОСОБА_3 заподіяла потерпілій ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження у вигляді одного садна на лівій спинки носу, середній частині, на 0,7 см вліво від середньої умовної лінії та на 9 см вгору від нижнього краю проекції тіла нижньої щелепи, двох саден в проекції правого ліктьового суглобу по задній поверхні, двох синців на правому плечі, по передньо-внутрішній поверхні, в середній третині, одного синця на лівому плечі, по задній поверхні, в верхній третині, вчинивши кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй проступку визнала повністю та пояснила, що 17 травня 2021 року приблизно о 02 год. 30 хв., вона, випивши слабоалкогольній напій, підійшла до ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які розпивали спиртні напої у парку, розташованому неподалік від магазину «Трьошка» за адресою: АДРЕСА_3 . Між нею та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт, у ході якого, вона, будучі розлюченою на образи з боку ОСОБА_9 , нанесла один удар правою ногою у грудну клітину ОСОБА_9 , яка сиділа на лавці. Після чого стягнула ОСОБА_9 за волосся з лавки на землю та нанесла останній ще 4 удари ногами в область обличчя та 4 удари по тулубу.

Також, обвинувачена ОСОБА_3 зазначила, що вона у вчиненому щиро кається, не має заперечень щодо повноти висунутого їй обвинувачення та кваліфікації її дій, а тому вважає недоцільним дослідження доказів, щодо фактичних обставин справи, які вона не оспорює. Розуміє, що в такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Показання обвинуваченої ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального проступку, добровільності та істинності її позиції.

У межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, за згодою учасників судового провадження, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Визнавши показання обвинуваченої ОСОБА_3 належним та допустимим доказом у кримінальному провадженні, приймаючи до уваги, що остання не піддає сумніву фактичні обставини справи, правильність розуміння обвинуваченою змісту цих обставин, суд вважає винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у пред`явленому їй обвинуваченні доведеною повністю та доходить до переконання про правильність кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, особу винної, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченої ОСОБА_3 встановлено, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі, має чотирьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які на даний час перебувають на її утриманні, оскільки чоловік відбуває покарання, працює, однак офіційно не працевлаштована, тяжких захворювань чи інвалідності немає, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима, має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно, скарг та нарікань від сусідів та родичів не надходило.

Згідно зі ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання для обвинуваченої ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття обвинуваченої.

Згідно зі ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального проступку у стані алкогольного спяніння.

Аналізуючи викладене, а також враховуючи характер і ступень небезпечності для суспільства вчиненого обвинуваченою кримінального проступку, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченої, яка працює, однак офіційно непрацевлаштована, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, вихованням яких на даний час займається самостійно без допомоги чоловіка, що унеможливлює призначення покарання у виді громадських робіт у вільний від основної роботи час, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкції частини 1 статті 125 КК України. При цьому, суд приймає до уваги, що при призначенні покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, цей розмір визначається в певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, установленого законодавством України на час постановлення вироку, із визначенням його у грошовій сумі, здійснивши перерахування розміру в гривнях, виходячи з вимог закону щодо визначення суми одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01 жовтня 2015 року (справа №5-154кс15) та у постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року (справа № 307/239/15). Отже, з урахуванням майнового стану обвинуваченої, суд вважає можливим призначити її штраф в розмірі тридцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 595 гривень, і саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд також не знаходить, у зв`язку з тим, що судом встановлена лише одна обставина, що пом`якшує покарання для обвинуваченого. Підстав для визнання будь-яких інших обставин такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують суспільну небезпеку обвинуваченої та вчиненого ним злочину, окрім тієї, що наведена вище, суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_3 не обирався та підстав для його обрання не має.

Витрат на залучення експерта у кримінальному провадженні немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 35 (тридцяти п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 595 (п`ятсот дев`яносто п`ять) гривень.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія

вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченій право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Потерпіла також має право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1