Справа № 168/514/21
Провадження № 1-кп/168/87/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Стара Вижівка в залі суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000146 від 29.06.2021 р. про обвинувачення
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Журавлине Старовижівського району, Волинської області, громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, не одруженої, має на утриманні малолітню дитину, не судимої в порядку ст. 89 КК,
за ч.1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 29.06.2021 р., близько 01.20 год., знаходячись за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті своєму співмешканцю ОСОБА_7 , в ході сварки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, взявши у кухні зі столу кухонного ножа та зайшовши у спальну кімнату, умисно нанесла лежачому на підлозі ОСОБА_7 один удар ножем, спереду до заду та зверху вниз, в область серця, спричинивши тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_7 помер на місці, а саме: тілесні ушкодження у вигляді однієї колото-різаної рани грудної клітки зліва, що проникає в грудну порожнину з пораненням перикарда, наскрізним пораненням серця, поранення діафрагми та печінки, які перебувають в прямому причинному зв`язку із настанням смерті.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала частково, дала показання про те, що умислу на вбивство ОСОБА_7 не мала.

Також дала показання про те, що 28.06.2021 р. вона та ОСОБА_7 вживали алкоголь, а ввечері покликали до себе додому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , разом відпочивали в кімнаті, вживали алкоголь, на 4 осіб випили 0,5 л горілки. ОСОБА_7 забрав алкоголь, що залишався, і пішов у вітальню спати. Вона деякий час залишилась з гостями, ще випила горілки, а згодом також пішла спати. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ще продовжували пити горілку. Вона та ОСОБА_7 мали спати в залі на підлозі на матраці, а для ОСОБА_8 та ОСОБА_9 мали постелити на дивані. Мати обвинуваченої і дочка спали в іній кімнаті. Коли вона прийшла спати, то ОСОБА_7 став вимагати від неї інтимних відносин, а коли вона відмовилась, то став наносити удари по голові, вона піднялась і на колінах намагалась повзти в сторону дверей і втекти від ОСОБА_7 . У цей час ОСОБА_7 наніс їй удари в ліву частину голови ногою. Вона вибігла з кімнати, побігла шукати ножа. ОСОБА_7 за нею не йшов. Де точно взяла ножа не пам`ятає, думає, що взяла ножа в кухні. Щоб пройти з залу до кухні треба пройти через кімнату, в якій і перебували ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . З ножем вона забігла в кімнату (зал), де перебував ОСОБА_7 та направилась в ту частину кімнати, де він мав бути, світло було вимкнене, чи стояв, чи лежав ОСОБА_7 не бачила, він нічого не казав. Нанесла ножем удар туди, де мав би бути ОСОБА_7 . Чи вийняла ніж і де його поділа не пам`ятає. Після цього побігла до вимикача і увімкнула світло в кімнаті, побачила, що ударила ножем в область серця. Єдині слова, які він сказав це : «Мені нічого не болить», після цього лише хрипів. На її крик прибігли ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , потім вона розбудила маму. Приїхала швидка, яка зафіксувала смерть. Не пам`ятає чому вколола ножем ОСОБА_7 , розкаюється у вчиненому, перебувала в шоковому стані, на емоціях, в очах був туман, через фізичне насильство зі сторони ОСОБА_7 , не хотіла потрапити ножем в серце, так вийшло випадково, вбивати ОСОБА_7 не хотіла, повідомила суд, що розкаюється у вчиненому, просить її суворо не карати.

Крім часткового визнання вини, факт вчинення обвинуваченою вказаного злочину, підтверджується дослідженими в суді доказами:

-показаннями потерпілої ОСОБА_6 про те, що коли вони прибігла до будинку ОСОБА_4 то її брат був вже мертвим, лежав на боці, руку мав зігнуту, був в шортах, видно було рану біля серця від ножа. Зі слів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 знає, що обвинувачена зарізала брата ножем, вони всі були в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_4 перебувала в машині поліції, слідів тілесних ушкоджень на ній не бачила. ОСОБА_4 зі ОСОБА_7 проживали разом однак, часто сварились, брат її ревнував до ОСОБА_8 . Претензій до обвинуваченої не має, просить вирішити справу відповідно до вимог закону;

-показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що він з ОСОБА_9 на прохання ОСОБА_4 та ОСОБА_7 прийшли до останніх додому доглядати за дитиною, оскільки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 мали їхати наступного дня на роботу. ОСОБА_7 та ОСОБА_4 були вже випивші. А вчотирьох вони ще випили горілки. Мали пляшку ємністю 1,5 л, випили по кільки чарок кожен. Потім ОСОБА_7 залишив їм частину горілки, приблизно 0,5 л, а решту перелив в пляшку та забрав зі собою в кімнату, сказав, що іде спати, а їм дозволив ще залишитись і решту горілки допити, однак заборонив їм наливати горілку ОСОБА_4 . ОСОБА_10 неодноразово просила їх налити їй горілки, на що вони з ОСОБА_9 відмовлялись. Вона кілька разів також бігала в кімнату до ОСОБА_7 , однак, він не дозволив їй випити. Потім прибігла до них в кімнату, вхопила зі стола ніж та побігла в кімнату до ОСОБА_7 , після цього через кілька секунд вибігла з кімнати і сказала такі слова: «Ой, я вколола». Вони пішли в кімнату подивитись що сталось, побачили, що ОСОБА_7 лежить на животі на підлозі на матраці, коли його розвернули, то з рани біля серця ішла кров. Вони намагались закрити рану футболкою та викликали швидку. Руслан нічого не говорив, коли швидка прихала, то вже констатувала смерть ОСОБА_7 . Жодних тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_4 в той вечір не бачив, мама обвинуваченої спала в тій кімнаті, де і ОСОБА_7 , однак була дуже п`яна і тому її розбудили лише після приїзду швидкої;

-показаннями свідка ОСОБА_9 , які є аналогічні показанням свідка ОСОБА_8 щодо обставин вбивства ОСОБА_7 . Тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_4 він в той вечір не бачив;

-показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що дочка розбудила її та повідомила, що ОСОБА_11 вже нема, він лежав на підлозі, ОСОБА_8 закривав футболкою рану, дочка пояснила, що вдарила ОСОБА_11 , бо він її вдарив ногою в голову. Швидка приїхала досить швидко, однак ОСОБА_7 вже був мертвий. Тілесних ушкоджень на тілі дочки не бачила, конфлікти в дочки та ОСОБА_7 були дуже часто, спровоковані були кожним з них, причиною було те, що ОСОБА_7 ревнував її до ОСОБА_8 ;

-свідок ОСОБА_13 повідомив, що між дочкою та ОСОБА_7 часто були конфлікти, сварки, свідком подій того вечора не був, оскільки спав в іншій кімнаті;

-показаннями свідка ОСОБА_14 , яка повідомила, що зі слів сина ОСОБА_9 відомо, що на прохання обвинуваченої та ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 вживав спиртні напої в помешканні обвинуваченої. Через певний проміжок час ОСОБА_7 пішов відпочивати в іншу кімнату, а саме ліг на підлогу. ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного спяніння постійно ходила з кімнати в кімнату та хотіла ще випити, однак ОСОБА_7 заборонив їй пити. Вийшовши в черговий раз з кімнати, де відпочивав ОСОБА_7 , остання схопила із столу кухонний ніж та побігла в кімнату і через кілька секунд вийшла і сказала, що вколола ОСОБА_11 . Коли зайшли в кімнату, то побачили на тілі ОСОБА_11 в області серця рану та почали надавати медичну допомогу;

-протоколом огляду місця події від 29.06.2021 р. - будинку за місцем проживання обвинуваченої, за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з яким в кімнаті вказаного будинку виявлено ніж кухонний, на якому є сліди коричневого кольору, на підлозі лежить матрац, та якому виявлено труп ОСОБА_7 . Покійний одягнений в шорти темного кольору, зафіксовано також положення його тіла. На передній поверхні грудної клітки лівіше є рана від ножа. Після зняття футболки з правої руки трупа, виявлено на футболці пошкодження, які за конфігурацією співпадають із раною та ушкодженням на тілі;
-протоколом огляду місця події від 29.06.2021 р., згідно з яким оглянуто труп ОСОБА_7 та зафіксовано наявність рани в області грудної кліки зліва;

-висновком експерта № 79, згідно з яким при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 , на його тілі виявлено тілесні ушкодження у вигляді однієї колото-ріжучої рани грудної клітки зліва, що проникає в грудну порожнину з пораненням перикарда (серцевої сумки), наскрізним пораненням серця (правий шлуночок), пораненням діафрагми та печінки. Дане тілесне ушкодження спричинене пласким колюче-ріжучим предметом типу клинка ножа з лезом і обушком, в напрямку спереду до ззаду та зверху в низ під кутом близьким до 45 градусів, дещо зліва на право, причому максимальна ширина клинка в межах його поранення не менше 2,4 см, обушок з дещо згладженими ребрами в межах 2.0 мм. Дане тілесне ушкодження виникло від однієї травмуючої дії, в короткий проміжок часу до моменту настання смерті, є прижиттєвим і перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з пошкодженням серця, стосовно живих осіб належать до тяжких небезпечних для життя в момент спричинення, і в даному конкретному випадку викликали смерть потерпілого. При отриманні пошкоджень потерпілий знаходився у горизонтальному чи близькому до нього положенні, із відведеною чи піднятою лівою рукою, про що свідчить горизонтальний потьок крові від верхнього кінця рани, характер рани та напрямок раневого каналу. Після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_7 міг вчиняти обмежені активні дії протягом короткого проміжку часу (від декількох секунд до 1-2 хв). Після такого роду поранень можливе здійснення обмежених активних дій досить короткий проміжок часу, який є індивідуальним і залежить від досить багатьох факторів, особливостей організму та стану потерпілого і т.д. Причиною смерті ОСОБА_7 є проникаюче колото-різане поранення грудної клітки з пораненням перикарда (серцевої сумки), наскрізним пораненням серця (правий шлуночок), пораненням діафрагми та печінки, що супроводжувались гострою кровотечею (безпосередня причина) та як наслідок гемотораксом та гемоперикардом, на що вказують характерні патоморфологічні ознаки характерні для даного виду смерті виявлені при розтині трупа та відображені в його описовій частині. Ступінь вираження ранніх трупних змін свідчить, що смерть потерпілого настала за 10-12 год. до моменту розтину трупа. При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_7 виявлено етиловий спирт в кількості кров-4.58 проміле, сеча-5,05 проміле (Акт судово-токсикологічного дослідження №846 від 08.07.2021 р.) Дана кількість алкоголю відносно живої особи відповідає тяжкій степені алкогольного сп`яніння. При судово-імунологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_7 встановлено, що кров відноситься до групи О з ізогемаглютиніном анти-А і анти-В. (Акт судово-імунологічного дослідження №94/к від 07.07.2021 р.);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 19.08.2021, згідно з яким свідок ОСОБА_9 вказав, що він з ОСОБА_8 ввечері 28.06.2021 р. прийшов до ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , вчотирьох вони розпивали спиртне, потім ОСОБА_7 сказав, що іде спати, залишає їм з ОСОБА_8 трохи горілки, а решту забрав зі собою в кімнату, заборонив їм наливати горілку ОСОБА_4 . Остання була незадоволена тим, що їй не налили горілки, кілька разів бігала до ОСОБА_7 в кімнату, однак він не дозволив. Потім вона прибігла і взяла з їхнього столу ножа і побігла в кімнату до ОСОБА_7 , коли вибігла з кімнати, то сказала, що вона вколола. Він та ОСОБА_8 зайшли в кімнату та побачили, що ОСОБА_7 лежить на підлозі на животі, коли його перевернули, то з рани біля серця текла кров. ОСОБА_7 помер до приїзду швидкої;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 18.08.2021 р., згідно з яким свідок ОСОБА_8 надав показання аналогічні наданим свідком ОСОБА_9 та вказав яким чином відбувались події та вказав на обставини смерті ОСОБА_7 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 18.08.2021 р., згідно з яким свідок ОСОБА_12 показала, що спала в кімнаті, коли її розбудила дочка та повідомила, що зарізала ОСОБА_7 , потім хтось увімкнув в кімнаті світло і вона побачила там ОСОБА_7 на матраці на підлозі, на грудях в області серця була рана, з якої майже не текла кров. До цієї кімнати прибігли ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які намагались надати допомогу ОСОБА_7 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 29.06.2021 р., згідно з яким обвинувачена ОСОБА_4 в ході даної процесуальної дії вказала, що вона, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 розпивали спиртне в прихожій. ОСОБА_7 ліг спати на матраці біля печі в кімнаті, вона лягла біля нього. Після цього ОСОБА_7 став до неї чіплятись з метою вступити в статевий акт, вона відмовилась, після чого він наніс їй удари кулаками та ногою в область голови та тіла. Після спричинених ударів вона побігла в кухню, взяла ножа, та побігла назад в спальну кімнату, де відпочивав ОСОБА_7 , підбігла орієнтовно в те місце, де він знаходився. При цьому повідомила, що вона не бачила куди саме наносила удар, оскільки світло у кімнаті було вимкнене. Коли увімкнула світло, то почала кричати, на її крик прокинулись інші в будинку, куди викинула ніж не пам`ятає. Після увімкненні світла, ОСОБА_7 перебував у свідомості ще приблизно 10 хв.;

-консультаційним висновком спеціаліста № 394 від 29.06.2021 р., згідно з яким ОСОБА_4 перебуває в стані алкогольного сп`яніння;

-висновком експерта № 40 від 16.08.2021 р., згідно з яким кров та елементи пухкої волокнистої сполучної тканини на клинку ножа, виявленому в будинку ОСОБА_4 , походять від особи, не виключено від потерпілого (трупа) ОСОБА_7 ;

-протоколом огляду предметів від 23.08.2021 р., згідно з яким оглянуто вилучений в будинку ОСОБА_4 кухонний ніж з клинком металу сірого кольору з пластмасовою ручкою коричневого кольору на двох металевих заклепках. На лівій стороні ножа відсутня пластмасова накладка. В подальшому, були проведені заміри ножа та встановлено його розміри, а саме довжина 23,5 см., з яких металевий клинок довжиною 13,5 см., довжина ручки 11 см., обушок 0,1 см., ширина клинка біля ручки 2 см., товщина 1,1 мм. На ножі наявні сліди речовини бурого кольору;

-протоколом огляду предметів від 23.08.2021 р., згідно з яким в ході огляду футболки чоловічої, вилученої біля трупа ОСОБА_7 , встановлено, що на відстані 2 см. в правий бік від нижньої частини нашивки, (в області серця) наявне пошкодження тканини, шириною 2,1 см. на футболці наявні сліди речовини бурого кольору, а також забруднення та потертості. На відрізку верхньої тканини матрацу, на вказаному клаптику тканини виявлено сліди речовини бурого кольору (крові).

Відомості про вказане кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР за №70000146 від 29.06.2021 р. (а.с.155 т.1мати).

Вказані докази узгоджуються між собою і є належними і допустимими.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.
Обвинувачена стверджує, що нанесла удар ОСОБА_7 , перебуваючи в стані сильного душевного хвилювання, зумовленого жорстоким поводженням з нею зі сторони ОСОБА_7 .

Водночас до її показань в цій частині слід ставитись критично. Вони спростовуються показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про те, що бійки між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 в той вечір не було, тілесних ушкоджень на ній не бачили. Показання вказаних свідків є послідовними впродовж досудового та судового розгляду, підтверджені іншими доказами в справі.

Так, кримінальна відповідальність за умисне вбивство вчинене в стані сильного душевного хвилювання, зумовленому жорстоким поводженням, або таким, що принижує честь і гідність особи, а також за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого передбачена ст. 116 КК України.

Суб`єктивна сторона вбивства або заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, відповідальність за які передбачено ст. 116 КК України, характеризується не лише умислом, а й таким емоційним станом винного, який значною мірою знижував його здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними.

Дії, які вчиняються в афектованому стані, мають особливий характер. Специфіка таких дій полягає в тому, що вони обмежені в часі, тривалості стану фізіологічного афекту.

Намір на вбивство дуже тісно пов`язаний зі станом фізіологічного афекту. У цьому разі намір на вбивство виникає так несподівано, як і сам стан афекту, а реалізується негайно (відразу), до моменту закінчення цього стану. Тобто стан афекту супроводжує формування і реалізацію злочинного наміру. Формування мотиву і наміру вчинення злочину відбувається завжди не передбачувано та швидко й безпосередньо під впливом стану афекту.

Стан сильного душевного хвилювання полягає в домінуванні у свідомості особи сильної емоції, що знижує контроль особи над вчинком, певним чином гальмує інтелектуальну діяльність, викликає феномен «звуження» свідомості.

Поведінка особи при сильному душевному хвилюванні регулюється не заздалегідь обміркованою метою, а тим почуттям, що повністю захоплює особистість і викликає раптові, імпульсивні, підсвідомі дії.

Характерною рисою афектованого наміру є те, що він виникає під безперервним, дедалі зростаючим до критичної межі хвилювання тиском емоцій, й у цьому сенсі він (намір) набуває змушеного характеру. Своєрідно змінюючи свідомість і переломлюючи волю винної особи, стан афекту «спонукає» її розв`язувати проблему і конфліктну ситуацію.

Тому, для з`ясування, чи вчинено діяння в стані сильного душевного хвилювання та вирішенні питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, призначається експертиза.

У матеріалах провадження є висновок судово-психіатричної експертизи № 210 від 29.07.2021 р. (том.2 а.с. 31). Згідно з висновком судово-психіатричного експерта у ОСОБА_4 ознак будь-якого психічного захворювання, а рівно-тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності (в т.ч. патологічного сп`яніння) в період, що відноситься до часу вчинення інкримінованого їй правопорушення не виявлялося. В період, що відноситься до часу вчинення інкримінованого їй правопорушення підекспертна перебувала у стані гострої алкогольної інтоксикації (простого алкогольного сп`яніння). Тому вона могла усвідомлювати свої дії /бездіяльність/ і керувати ними. У ОСОБА_4 ознак будь-якого психічного захворювання в даний час не виявляється. Вона може усвідомлювати свої дії /бездіяльність/ і керувати ними. Примінення примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 в даний час не потребує. З урахуванням стану гострої алкогольної інтоксикації ОСОБА_4 могла правильно сприймати важливі по справі обставини та давати правдиві покази тільки про основні події з відсутністю фіксації несуттєвих деталей. Відповіді питання судово-психологічного експерта: З урахуванням рівня розвитку і індивідуально-психологічних особливостей підекспертна ОСОБА_4 спроможна розуміти значення скоєних дій, керуватись ними та прогнозувати їх наслідки. З урахуванням емоційного стану, індивідуально-психологічних (інтелектуальних, емоційно-вольових, мотиваційних, характерологічних) особливостей, вона спроможна правильно сприймати важливі по справі обставини і давати відповідні показання. З урахуванням того, що основу фізіологічного афекту та інших істотних емоційних станів формують природні нейродинамічні психічні процеси, наявність алкогольного сп`яніння у ОСОБА_4 , на період, яким цікавиться слідство затрудняє кваліфікацію такого емоційного стану. Емоційні переживання на які посилалася підекспертна (злість, образа, напруження, ревнощі, що сформувались на психогенному ґрунті, через негаразди у взаєминах) експертизою не виключаються, але їх ступінь природної вираженості не можливо визначити через стан вираженого алкогольного сп`яніння.

Крім того, суд звертає увагу що, аби взяти ніж ОСОБА_4 вийшла з кімнати (в якій перебував Бурило), пройшла через іншу кімнату, а після цього зайшла в приміщення кухні, де взяла ножа, і таким же чином повернулась до кімнати, в якій був ОСОБА_7 , і який як вона повідомила в судовому засіданні за нею не ішов, її не кликав, а коли вона повернулась, то нічого до неї не сказав, пішла цілеспрямовано в напрямку, де перебував ОСОБА_7 . Отже минув певний час від моменту нанесення їй тілесних ушкоджень і до моменту нанесення удару ОСОБА_7 . У цьому разі намір на вбивство не був реалізований негайно. Таким чином, вказаним вище та даним висновком експертизи спростовується перебування обвинуваченої в стані афекту. А її доводи не обґрунтовані.
Захисник просить перекваліфікувати дії обвинуваченої з ч.1 ст. 115 КК України на ч.1 ст. 119 КК України. Клопотання обґрунтовує тим, що як вбачається із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 не мала прямого чи непрямого умислу на заподіяння смерті ОСОБА_7 , про це свідчить характер нанесених тілесних ушкоджень, не здобуто жодного доказу, що ОСОБА_4 свідомо наносила один удар у життєво важливий орган, адже в кімнаті було темно і сам ОСОБА_7 міг змінювати позу свого місця перебування на підлозі. Сама обвинувачена категорично заперечує факт бажання щодо настання смерті ОСОБА_7 . Також звертає увагу суду на поведінку ОСОБА_7 , який перебуваючи у глибокому стані алкогольного сп`яніння домагався вступити проти її волі в сексуальні відносини з обвинуваченою, що при наявності певних обставин могло б кваліфікуватись за ст. 152 КК України, як зґвалтування. Адже з висновку судово-медичної експертизи № 159 від 29.06.2021 р. вбачається, що їй було нанесені легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я в час вказаний у постанові і потерпілою ОСОБА_4 . ОСОБА_7 за фактом домашнього насилля щодо ОСОБА_4 раніше притягували до адміністративної відповідальності, про свідчить постанова Старовижівського районного суду від 24.02.2021 р.
Надаючи оцінку доводам сторони захисту суд зазначає наступне.
Встановлено, що згідно з висновком експерта № 159 від 29.06.2021 р., на тілі ОСОБА_4 виявлені легкі тілесні ушкодження.
Щодо наявності згідно з висновком на тілі обвинуваченої цих тілесних ушкоджень, то суду не надано доказів за яких обставин їх отримала обвинувачена, тому рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях про отримання цих тілесних ушкоджень саме від дій потерпілого. Допитані у судовому засіданні свідки на ОСОБА_4 тілесних ушкоджень в цей вечір не бачили.
Судом досліджено постанову про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства. Як показали в судовому засіданні мати та батько обвинуваченої конфлікти між обвинуваченою та ОСОБА_7 були постійно, в тому числі з ініціативи і обвинуваченої, і потерпілого. Також, щодо доводів про протиправну поведінку потерпілого, що стала причиною вчинення злочину, то така поведінка потерпілого не є вирішальною обставиною для встановлення в особи стану афекту, а лише за певних умов, може бути визнана обставиною, що зменшує суспільну небезпечність злочину і пом`якшує покарання винного.
Суд погоджується з доводами сторони обвинувачення про те, що з показань обвинуваченої вбачається, що остання втекла від ОСОБА_7 в іншу кімнату і останній за нею не біг, агресії не проявляв, що свідчить про право вибору обвинуваченою своєї поведінки, зокрема вийти, попросити допомоги в присутніх, розбудити своїх батьків, викликати працівників поліції або ж сусідів. Однак, вона, усвідомлюючи свої дії та можливість керувати ними, вибрала іншу поведінку, а саме взявши кухонний ніж, яким завдала удар у важливий орган - серце, що свідчить про прямий умисел, спрямований на позбавлення життя іншої людини. Також про це свідчать і показання самої обвинуваченої, яка зазначила, що увійшовши в кімнату, приблизно орієнтувалася як може лежати ОСОБА_7 , тобто в якому положенні і в якому напрямку, проте нанесла удар у важливий орган, а не в інші (рука, нога тощо).
Також не заслуговують на увагу твердження, що обвинувачена не мала умислу на позбавлення життя ОСОБА_7 і що він ще жив до приїзду працівників екстренної швидкої медичної допомоги. Так, умисне вбивство слід відрізняти від умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого. Визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ставлення винного до таких наслідків характеризується необережністю.
Питання про наявність умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, а також спосіб вчинення злочину, засоби та знаряддя злочину.
Обвинувачена ОСОБА_4 обрала знаряддям вчинення злочину ніж, а тому була велика ймовірність того, що при його застосуванні можна заподіяти смерть людині.
Також вона завдала один колючо-ріжучий удар у ділянку серця, тобто у місце розташування життєво важливого органу, з послідуючим пошкодженням, що знаходиться у прямому причинному зв`язку зі смертю потерпілого.
Значення має також те, що засуджена після спричинення ножового поранення потерпілому, не намагалася вжити заходів задля збереження життя останньому, адже не надавала йому жодної допомоги, не викликала медичну допомогу. Сукупність всіх обставин вчиненого діяння свідчать про спрямованість дій обвинуваченої саме на досягнення бажаного результату - смерті потерпілого.
Також слід врахувати, що ст.119 КК передбачена відповідальність за вбивство, вчинене через необережність.
Відповідно до положень ст. 25 КК України необережність поділяється на злочинну самовпевненість та злочинну недбалість. Необережність є злочинною самовпевненістю, якщо особа передбачала можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), але легковажно розраховувала на їх відвернення. Необережність є злочинною недбалістю, якщо особа не передбачала можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), хоча повинна і могла їх передбачити.
Дані про обстановку скоєння злочину, поведінку винної та потерпілого, що передувала події, спосіб та знаряддя вчинення діяння, характер виявлених на трупі тілесних ушкоджень в області грудної клітки, причини припинення злочинних дій, локалізація рани та її глибина свідчать про нанесення удару ножем зі значною силою та підтверджує висновок суду про направленість умислу обвинуваченої на позбавлення життя потерпілого.
Таким чином, немає підстав вважати, що ОСОБА_4 вчинила вбивство через необережність.
Відтак підстав для перекваліфікації дій обвинуваченої немає.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, немає.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченої, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.
Доводи сторони захисту про те, що нема доказів перебування обвинуваченої та ОСОБА_7 саме в сімейних стосунках спростовуються показаннями в судовому засіданні свідків, які є мамою, батьком та друзями обвинуваченої і які зазначили, що обвинувачена і ОСОБА_7 є співмешканцями.
Обираючи міру покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є особливо тяжким злочином, особу винної, яка на обліках в нарколога та психіатра не перебуває, не працює, має малолітню дитину, за місцем проживання характеризується посередньо, відсутність пом`якшуючих і наявність обтяжуючих покарання обставин, думку потерпілої, яка не має претензій до обвинуваченої, однак просить призначити покарання відповідно до вимог закону, і вважає, що доцільним буде застосування до обвинуваченої покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч.1 ст. 115 КК України.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, обставини справи, особу винної, яка є не судимою в порядку ст. 89 КК України, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нею нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_16 у виді тримання під вартою, з урахуванням призначеного виду покарання, особи обвинуваченої, з метою забезпечення виконання вироку, суд на підставі ст. 377 КПК України, до набрання вироком законної сили вважає необхідним, залишити без змін.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити їй покарання у виді 9 (дев`ять) років позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 29.06.2021 р. тобто з дати фактичного затримання.
До набрання вироком законної сили залишити щодо обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Речові докази: сорочку в клітинку, ліфчик синього кольору та джинсові штани світло-синього кольору повернути ОСОБА_4 ; чоловічі шорти з логотипом «Armando s» та чоловічі труси «Jujune Underwear», футболку чорного кольору із пошкодженням, що знаходиться в паперовому конверті, ніж із слідами РБК на клинку, виріз тканини із матраца із слідами РБК, 9 недопалків цигарок «Minsk», 2 пластикові пляшки по 0,5 л знищити (том 1 а.с. 181, 177; том 2 а.с. 62).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженою, яка перебуває під вартою в цей же строк з моменту вручення їй копії вироку.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1