У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 поданої в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31.08.2021 року, якою призначено судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.310, ч. 3 ст.307 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.310, ч. 3 ст.307, ч.1 ст.309 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.310, ч.3 ст.307, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України та продовжено їм строк тримання під вартою до 29 жовтня 2021 року включно

Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_10
захисник: ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить скасувати оскаржувану ухвалу, та постановити нову ухвалу, якою повернути обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України. Також просить змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 на домашній арешт, або зменшити визначений йому розмір застави.
_______________________________________________________________________________________
провадження № 11-кп/812/841/21 головуючий у 1 інстанції : ОСОБА_11
категорія:пр. строків тримання під вартою доповідач у апеляц. інстанції : ОСОБА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою призначено судовий розгляд даного кримінального провадження та задоволено клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим до 29 жовтня 2021 року включно. ОСОБА_6 визначено заставу у розмірі 350 (триста п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 794 500 грн (сімсот дев`яносто чотири п`ятсот)..
В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу на більш м`який, а саме на домашній арешт відмовлено.
В задоволені заяви ОСОБА_12 про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистої поруки - відмовлено.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Захисник вважає, що ухвала суду є незаконною та необгрунтованою.
Зазначає, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків впливу ОСОБА_6 на свідків та вчинення ним інших кримінальних правопорушень.
Вважає, що судом безпідставно не задоволено клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 на більш м`який та визначено завідома непомірний розмір застави, без врахування майнового стану обвинуваченого.
Окрім того, зазначає, що судом при продовженні строку запобіжного заходу не було враховано, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, має незадовільний стан здоров`я.
Також, захисник вважає, що суд мав повернути обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

В провадженні суду перебувають матеріали кримінального провадження щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.310, ч. 3 ст.307 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.310, ч. 3 ст.307, ч.1 ст.309 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.28, ч.2 ст.310, ч.3 ст.307, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України.

Суд першої інстанції в підготовчому засіданні визнав за можливе призначити до розгляду дане кримінальне провадження та прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначивши при цьому за можливе - застосування застави альтернативної триманню під вартою обвинуваченим.
Суд першої інстанції, прийшовши до висновку про необхідність продовження в тому числі і ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивував це рішення тим, що дотепер наявні ризики наведені в клопотанні прокурора та інші запобіжні заходи не можуть запобігти вказаним ризикам.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд прийшов до наступного.

Твердження захисника, що суд мав повернути обвинувальний акт прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України не розглядаються колегією суддів з огляду на положення ч.4 ст. 314 КПК України, згідно яких оскарженню підлягає ухвала про повернення обвинувального акту та на положення ч.2 ст. 392 КПК України, відповідно до яких ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених КПК України. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Суд першої інстанції, задовольняючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою дійшов висновку, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується в скоєні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді від дев`яти до дванадцяти років позбавлення волі та тяжких злочинів, які пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів та незаконним поводженням зі зброєю.
Також, як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 офіційно не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має. Отже дані факти в сукупності свідчать про те що обвинувачений ОСОБА_6 може дійсно переховуватись від суду.
Окрім того, судом ще не були допитані в судовому засіданні свідки з урахуванням вимог ч.2 ст.23 КПК України, тому є наявним ризик впливу на свідків.
Наведені обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 статті 177 КПК України.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Разом з тим, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було обгрунтовано прийнято рішення про продовження строку тримання під вартою обвинувачених з можливістю внесення застави.
Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р. визначено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до п.80 рішення Європейського Суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Згідно практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при прийнятті рішення суд першої інстанції врахував дані щодо особи обвинуваченого ОСОБА_6 та визначив йому заставу в розмірі 794 500 грн., оскільки вважав, що саме даний розмір застави, забезпечить належну поведінку обвинуваченого та є достатнім для забезпечення виконання цим обвинуваченим процесуальних обов`язків.

З урахуванням обставин кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, майнового стану обвинуваченого, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що саме такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Внесення визначеного судом розміру застави буде вагомим стримуючим фактором, який забезпечуватиме належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
За такого, доводи захисника відносно того, що судом першої інстанції було визначено, без врахування даних про особу обвинуваченого, завідома непомірний розмір застави, не є слушними.

Щодо заяви сторони захисту про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистої поруки, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що особиста порука не гарантує можливості уникнення існуючих на даний час ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

За такого, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а від так, і для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись статтями 376, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 поданої в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31.08.2021 року, залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: