Справа № 473/2371/21
Номер провадження 1-кп/473/67/2022
У Х В А Л А

"12" січня 2022 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000297 по обвинуваченню:

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.307, ч.2 ст.15 - ч.3 ст.307, ч.2 ст.255-1 КК України,

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.307, ч.2 ст.15 - ч.3 ст.307 КК України,

- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.15 - ч.3 ст.307 КК України,

- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор всудовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 запобіжних заходів у виді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням застави та покладенням, у разі її внесення, на обвинувачених передбачених ч.5 ст.194 КПК України обов`язків, з підстав наявності існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченим.

Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та їх захисники адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відповідно, заперечували проти задоволення клопотань прокурора, посилаючись на необгрунтованість ризиків, на які посилається прокурор та наявність у обвинувачених міцних соціальних зв`язків, просили змінити запобіжні заходи на домашні арешти.

Обвинувачений ОСОБА_13 та його захисник адвокат ОСОБА_14 в судове засідання не з`явились, до суду від останньої надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із захворюванням та перебуванням її підзахисного в лікарні.

Заслухавши думки сторін, суд приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.04.2021 відносно ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 05.06.2021 з правом внесення застави у розмірі 181 600 гривень та покладенням, у разі її внесення, передбачених ч.5 ст.194 КПК України обов`язків; в подальшому запобіжний захід неодноразово продовжувався, в останній раз - до 17.01.2022 включно з правом внесення застави в розмірі 181 600 грн.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.04.2021 відносно ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 08.06.2021 з правом внесення застави у розмірі 744 300 гривень та покладенням, у разі її внесення, передбачених ч.5 ст.194 КПК України обов`язків; в подальшому запобіжний захід неодноразово продовжувався, в останній раз - до 17.01.2022 включно з правом внесення застави в розмірі 744 300 грн.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Врахована також і практика Європейського суду з прав людини, за якою зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованості підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості, у зв`язку з чим судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, та такі підстави мають бути чітко вказані національними судами (п.60 рішення Європейського Суду від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України»).

Згідно змісту ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали суду.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження запобіжного заходу відносно обвинувачених, судом повністю враховуються обставини, визначені ст.178 КПК України.

З`ясувавши позиціїї сторін, суд оцінив в сукупності всі обставини, зокрема, доведеність обґрунтованості підозри, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, дані про особи обвинувачених.

Так, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжких злочинів, за найтяжчий з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9-ти до 12-ти років з конфіскацією майна, офіційно не працевлаштований, не має законного джерела доходу, раніше судимий, перебував у розшуку; ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, за найтяжчий з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9-ти до 15-ти років з конфіскацією майна або без такої, та які, відповідно до обвинувачення, вчинені ним у період відбуття покарання в умовах позбавлення волі; є раніше судимою особою.

Зазначені обставини в їх сукупності свідчать про наявність ризиків, які зумовлюють можливість переховування обвинувачених від суду, їх незаконного впливу на свідків та інших обвинувачених в даному провадженні, а також вчинення ними інших кримінальних правопорушень. Підстави, за яких судом у відношенні обвинувачених застосовано запобіжні заходи у виді тримання під вартою, не відпали; обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраних щодо обвинувачених запобіжних заходів у виді тримання під вартою відпала, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що відносно обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 слід продовжити запобіжні заходи у виді тримання під вартою з правом внесення застави.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, який в своїх рішеннях вказує на необхідність обговорення можливості обрання альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, враховуючи тяжкість злочинів, інкримінованих обвинуваченим, та дані про їх особи, на думку суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ,а тому клопотання сторони захисту про зміну останнім запобіжних заходів задоволенню не підлягають.

Разом з цим, вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , суд виходить з наступного.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.02.2021 відносно ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 08.04.2021 з правом внесення застави у розмірі 200 000 гривень та покладенням, у разі її внесення, передбачених ч.5 ст.194 КПК України обов`язків; в подальшому запобіжний захід неодноразово продовжувався, в останній раз - до 17.01.2022 включно з правом внесення застави в розмірі 200 000 грн.

Згідно із ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Відповідно до п.19 ч.1 ст.7, ч.1 ст. 26 КПК України однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні суб`єктами кримінального провадження своїми процесуальними правами в межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст.201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
З метою захисту прав, свобод та законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, до якого застосовано запобіжний захід, закон надає йому, його захиснику право під час дії ухвали про застосування запобіжного заходу подати до місцевого суду клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, в тому числі про скасування чи зміну на більш м`які додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК та покладені на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Згідно правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст 5 Конвенції.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Так, ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9-ти до 12-ти років з конфіскацією майна, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, співмешкає, має на утриманні малолітню дитину, працював до затримання, раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується задовільно. Стороною захисту надано документи, що підтверджують родинні зв`язки обвинуваченого.
Таким чином, оскільки прокурором не доведено наявність передбачених п.п 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків у відношенні обвинуваченого ОСОБА_11 , суд приходить до висновку про доцільність та можливість задоволення клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт,з покладенням передбачених ч.5 ст.194 КПК України обов`язків.

Такий запобіжний захід повністю відповідає меті його застосування та забезпечить виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.

Отже, на думку суду, клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у виді триманні під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 181, 183, 350, 369-370, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжних заходів у виді триманні під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 - задовольнити.

В задоволені клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді триманні під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_11 - відмовити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 діб до 13.03.2022 включно.
Визначити ОСОБА_10 заставу у розмірі 181 600 гривень.

Визначити ОСОБА_9 заставу у розмірі 744 300 гривень.

Покласти на обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 у разі внесення застави обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатись з населених пунктів, в яких вони проживають без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування з іншими обвинуваченими, а також свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В задоволенні клопотань обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_15 та їх захисників адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відповідно, про зміну запобіжних заходів на домашній арешт відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт до 13.03.2022 включно.
Заборонити обвинуваченому ОСОБА_11 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_11 прибувати за кожною вимогою до суду та покласти на нього обов`язки: не відлучатися з місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з особами, які є свідками у даному кримінальному провадженні та іншими обвинуваченими по даній справі, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_11 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього можуть бути застосовано більш жорсткі запобіжні заходи.

Копію ухвали направити для виконання до органу Національної поліції України за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_11 .

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченими, їх захисниками, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3