27.01.22 Справа № 469/237/18
1-кп/469/19/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2022 року смт.Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
обвинувачена ОСОБА_5 ,
захисник ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Єланець Миколаївської області, проживає по АДРЕСА_1 , громадянки України, не судимої, одруженої, на утриманні 2 неповнолітніх дітей, інвалідності не має,
за ч.1, ч.2 ст.375 КК України,

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається
Судом поставлено на обговорення учасників судового розгляду питання про закриття кримінального провадження у зв`язку з тим, що рішенням Конституційного Суду України від 11.06.2020 статтю 375 КК України визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною)
Прокурор вважала, що наявні підстави для закриття кримінального провадження.
Захисник ОСОБА_6 проти закриття кримінального провадження заперечував з тих підстав, що обвинувачена не визнає свою винуватість у пред"явленому їй обвинуваченні, та бажає довести свою невинуватість.
Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала позицію захисника.
Встановлені судом обставини
Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 375 КК України, тобто постановлення суддею завідомо неправдивого рішення, та ч.2 ст. 375 КК України, тобто постановлення суддею завідомо неправосудного рішення, що спричинило тяжкі наслідки.
Рішенням Конституційного суду України від 11 червня 2020 року у справі №1-305/2019 (7169/19) визнано такою, що не відповідає Коституції України (є неконституційною) ст.375 КК України, при цьому зазначено, що вказана стаття втрачає чинність через шість місяців з дня ухвалення Коституційним судом цього рішення ( тобто 11 грудня 2020 року). На даний час рішення вступило в закону силу.
Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався
Виходячи з положень статті 152 Конституції України, статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України", закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.
Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
За змістом ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Частиною 1 ст. 2 КК визначено, що підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.
За частиною 1 ст.11 КК кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Отже, діяння може вважатися кримінальним правопорушенням лише за умови, якщо воно визнається таким чинною нормою Особливої частини КК. Втрата такою нормою чинності тягне неможливість її застосування до діянь, які раніше визнавалися кримінальним правопорушенням.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 січня 2021 року (справа № 0306/7567/12, провадження № 13-73кс19), зазначила, що особу може бути піддано кримінальному переслідуванню виключно за діяння, яке визнано злочином за нормами КК, тоді як втрата чинності нормою Особливої частини КК означає, що передбачені нею дії або бездіяльність вже не містять ознак діяння, за яке цим Кодексом встановлювалася кримінальна відповідальність. Офіційна констатація невідповідності правової норми Конституції України анулює її юридичну силу, що за змістом є рівнозначним виключенню такої норми на законодавчому рівні.
Отже, дія чи бездіяльність перестають вважатися злочином як на підставі закону про скасування кримінальної відповідальності, так і у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення про неконституційність норми КК, що встановлювала цю відповідальність.
За змістом п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою. Хоча буквальний зміст цієї норми не вказує на необхідність закриття кримінального провадження внаслідок визнання неконституційним закону, який встановлював кримінальну караність діяння, однак така необхідність вбачається з наведених вище висновків про юридичні наслідки ухвалення відповідного рішення Конституційним Судом України, що є аналогічними наслідкам набрання чинності законом, яким скасовується кримінальна караність діяння.
У зв"язку з визнанням неконституційності норми ст.375 КК України та, відповідно, вилучення вказаної норми з Кримінального кодексу України відпали необхідність і доцільність вирішення питання про наявність чи відсутність у діях обвинуваченої на час скоєння інкримінованого їй діяння складу зазначеного кримінального правопорушення.
Як вбачається з частини 8 статті 284 КПК України, отримання згоди підозрюваного, обвинуваченого на закриття кримінального провадження є необхідним у разі закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто у зв"язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Необхідність отримання згоди обвинуваченого у разі закриття кримінального провадження з інших підстав законом не передбачена.
З урахуванням викладеного та загальних засад кримінального провадження, зокрема, верховенства права та законності, суд вважає необхідним закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 за ч.1, ч.2 ст.375 КК України на підставі пункту 4 частини 1 статті 284 КПК України у зв`язку з тим, що рішенням Конституційного Суду України від 11.06.2020 року статтю 375 КК України визнано такою, що не відповідаєКонституції України (є неконституційною).
За змістом ст.129 КПК України цивільний позов вирішується судом у разі ухвалення вироку, тому цивільний позов ПАТ "Харківський електроапаратний завод" до Первинної профспілки ТОВ "База відпочинку Харків", третя особа Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Одеській області про стягнення збитків на загальну суму 848703 грн. слід залишити без розгляду у зв"язку із закриттям кримінального провадження.
На підставі ч.7 ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284, 369, 372 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в :
Цивільний позов ПАТ "Харківський електроапаратний завод" до Первинної профспілки ТОВ "База відпочинку Харків", третя особа Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Одеській області залишити без розгляду, роз"яснити сторонам можливість вирішення спору у порядку цивільного судочинства.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Березанський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Дата оголошення повного тексту ухвали 27 січня 2022 року о 13.30 год.
Суддя: