Справа № 496/6411/21
Провадження № 1-кс/496/348/22
У Х В А Л А

25 лютого 2022 року слідчий суддя Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , за матеріалами кримінального провадження № 0001058 від 30.12.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Ст. слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 до трьох місяців, тобто до 31.03.2022 року.
Свої вимоги мотивує тим, що 30.12.2021 року приблизно о 03.15 год ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, заздалегідь домовившись про спільне таємне викрадення майна, прибули до складського приміщення вантажного відділення №1 Нової Пошти, що розташоване за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Великий Дальник, вул. Богдана Хмельницького, 54. Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 разом із невстановленою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистої наживи, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, в період часу приблизно з 03.15 год по 03.25 год, шляхом пошкодження металопластикової віконної рами та металевої решітки, проникли до складського приміщення вантажного відділення №1 Нової Пошти за вказаною адресою, де пошкодили сейф, з якого таємно викрали грошові кошти на загальну суму 800000 гривень та покинули місце вчинення злочину, заподіявши майнову шкоду ТОВ «Нова пошта» на загальну суму 800000 гривень, що є особливо великим розміром. Крім того, досудовим розслідування встановлено, що 30.12.2021 року приблизно о 05.02 год неподалік перехрестя вулиці Южна та провулку Лазурний в смт. Авангард Одеського району Одеської області, поліцейський першого взводу першої роти другого батальйону полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції України старший сержант поліції ОСОБА_7 , який знаходився при виконанні службових обов`язків, перебуваючи у складі автопатруля «СП 205», з метою перевірки інформації щодо причетності транспортного засобу до вчинення злочину, зупинив автомобіль марки Volkswagen Passat B6 р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пред`явив працівнику поліції наступні документи: тимчасовий дозвіл DT №225640 на його ім`я, документ на транспортний засіб з Литовської республіки на ім`я ОСОБА_8 на транспортний засіб DRJ985 VW PASSAT « НОМЕР_2 », та розуміючи можливе викриття його у вчиненні іншого злочину, не виконавши законні вимоги працівника правоохоронного органу, почав рух транспортного засобу, внаслідок чого протягнув патрульного ОСОБА_7 автомобілем декілька метрів по дорожньому покриттю, тим самим завдавши йому тілесних ушкоджень у вигляді забою кісті правої руки, колін, пошкоджено формений одяг поліцейського. За даним фактом 30.12.2022 року слідчим СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001058, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України. Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 30.12.2021 року підозрюваному ОСОБА_5 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою. Постановою заступника керівника Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_9 від 24.02.2022 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжений до трьох місяців, тобто до 31.03.2022 року. В ході досудового розслідування кримінального провадження було проведено ряд слідчих (розшукових) дій. Строк тримання під вартою спливає 27.02.2022 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки необхідно отримати висновок судово-медичної експертизи, провести судову трасологічну та дактилоскопічну експертизу, провести інші слідчі (розшукові) заходи, у яких виникне необхідність, повідомити сторони кримінального провадження про завершення досудового розслідування, надати доступ до матеріалів кримінального провадження сторонам кримінального провадження, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. В діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України. Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також наявні ризики, передбачені п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які на теперішній час не зникли та не зменшилися, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, ст. слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду з вказаним клопотанням.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися та не зникли.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 просила вирішити вказане питання на розсуд суду.
Підозрюваний ОСОБА_5 , приймаючи участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Одеський слідчий ізолятор», поводив себе неадекватно, кричав, заважав проводити судове засідання, внаслідок чого судове засідання було продовжено за відсутності підозрюваного ОСОБА_5 .
Вислухавши пояснення прокурора, захисника, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно з ч.2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Крім того, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви», № 48297/99, п.43, ЄКПЛ 2002-ІІ).
Клопотання відповідає вимогам ст. ст. 184, 199 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Ч.3 ст. 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.
Згідно постанови заступника керівника Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_9 від 24.02.2022 року продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 31.03.2022 року.
30.12.2021 року об 11.04 год ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України був затриманий.
Того ж дня ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України.
Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 30.12.2021 року був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 27.02.2022 року.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді тримання під вартою строком на 12 років з конфіскацією майна, за місцем реєстрації не мешкає, постійного місця проживання не має, не працює, не одружений, утриманців не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, а тому наявний ризик того, що він може переховуватися від органу досудового розслідування.
Крім того, ОСОБА_5 при вчиненні злочину був у зговорі з іншою особою, яку на даний час слідством не встановлено, а тому наявний ризик, передбачений п. 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, розповсюджуючи інформацію про хід досудового розслідування. Вказані обставини підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним особливо тяжкого кримінального правопорушення дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують ризики, передбачені п.п.1,4 ч.1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою. Вказані ризики, встановлені слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, не зменшилися та не зникли.
При цьому ризики, передбачені п.п.3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.
Згідно п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні зокрема кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме: умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Виходячи з положень п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне не визначати підозрюваному розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.
Так, згідно матеріалів кримінального провадження, проведено ряд слідчих та розшукових дій, але станом на теперішній час не завершено проведення судово-медичної експертизи, судової трасологічної та дактилоскопічної експертизи. Крім того, після отримання висновків зазначених експертиз необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, що потребує додаткового часу.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено обставини, які виправдовують подальше тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , тому клопотання підлягає задоволенню.
Разом з цим, прокурор у клопотанні просить строк тримання підозрюваного під вартою продовжити до 31.03.2022 року. Але, враховуючи, що підозрюваний був затриманий 30.12.2022 року, тримісячний строк тримання під вартою рахується до 30.03.2022 року, тому строк тримання під вартою слідчий суддя вважає за доцільне продовжити саме до 30.03.2022 року.
Керуючись ст. ст. 183,186,193,194,196,197,199 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , за матеріалами кримінального провадження № 0001058 від 30.12.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 345 КК України задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до трьох місяців, тобто до 30.03.2022 року, в межах строку досудового розслідування.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1