Справа № 367/6915/19
Провадження по справі № 1-кп/367/277/2022
У Х В А Л А
10 лютого 2022 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду кримінальне провадження, внесене 14.04.2019 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000711, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Червоний луч, Луганської області, не одруженого, маючого середню освіту, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого постійного місця проживання, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою у зв?язку з тим, що такий строк спливає, а ризики, які було враховано при обранні такого запобіжного заходу, не відпали.

Захисник заперечував проти клопотання прокурора, оскільки відсутні докази наявності ризиків, на які в своєму клопотанні вказував прокурор, а обвинувачений тривалий час перебуває під вартою. Просив змінити запобіжний захід щодо обвинуваченого на домашній арешт.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Потерпіла в судове засідання не з?явилась.

Відповідно до пункту 20-5 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

У зв?язку із неможливістю прийняття участі усіх членів колегії в розгляді справи, клопотання прокурора на підставі наведеного вище може бути розглянуто головуючим по справі.

Оскільки суддя ОСОБА_6 перебуває на даний час на лікарняному, у зв?язку із неможливістю прийняття участі усіх членів колегії в розгляді справи, клопотання прокурора вирішується головуючим по справі одноособово.

Відповідно до ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, дія якого закінчується 19.02.2022 р., а суд не взмозі призначити наступне судове засідання до цієї дати.

Суд, заслухавши доводи та заперечення сторін, дійшов висновку, що залишаються ризики, які є підставою для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Так, обвинувачений обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, він не має постійного місця проживання, зареєстрований на території, що не підконтрольна на даний час Україні, не одружений, офіційно не працює, не має постійного доходу, що вказує на неможливість його прибуття в кожне судове засідання через відсутність грошових коштів, що підтверджує наявність ризику того, що він зможе уникати суду.

Крім того, враховуючи, що обвинувачений обвинувачується у скоєнні насильницького злочину, направленого проти життя людини, є підстави вважати, що існує ризик того, що, перебуваючи на волі, він зможе впливати на потерпілу, інших учасників даного провадження.

Тому суд вважає за доцільне продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою на 60 днів.

Жоден із більш м`яких видів запобіжних заходів не забезпечить запобіганню зазначених ризиків. До того ж, зазначені вище ризики не зникли зі спливом часу.

Суд відмовляє у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, тому що більш м?який вид запобіжного заходу не забезпечить запобіганню зазначених вище ризиків. До того ж, обвинувачений не має постійного місця проживання на підконтрольній Україні території, що унеможливлює застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Посилання захисника на можливість перебування обвинуваченого під домашнім арештом за адресою: АДРЕСА_2 , не підтвердилось жодним доказом. Обвинуваченому така квартира не належить, він не зареєстрований за вказаною адресою, жодного відношення до неї він не має, згода власника цієї квартири на проживання в ній ОСОБА_5 відсутня.

Щодо тривалого перебування обвинуваченого під вартою, то суд враховує, що відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України» питання про те, чи є тривалим тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (див., серед інших джерел, рішення у справі "Лабіта проти Італії" (980_009) (Labita V. Italy), [GC], N 26772/95, п. 153, ECHR 2000-IV).

Тримання під вартою обвинуваченого суд вважає виправданим, оскільки цього вимагають реальні вимоги публічного інтересу, що направлені на недоторканість здоров?я та життя людини, можуть викликати певну реакцію суспільства і соціальні наслідки.

Тому, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, реальні вимоги публічного інтересу переважують право поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Задовольнити клопотання прокурора.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника про зміну виду запобіжного заходу.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою діє з 10.02.2022 р. по 10.04.2022 р. включно.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Київського апеляційного суду на протязі п?яти днів з дня проголошення ухвали, а засудженим з дня отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_1