Провадження №11-кп/801/1066/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
з участю: прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
та його захисника - адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 липня 2021 року, якою засудженому ОСОБА_7 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді обмеження волі,

в с т а н о в и в :

До Вінницького міського суду Вінницької області захисником засудженого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 було подано клопотання про заміну засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким, яке мотивоване тим, що він став на шлях виправлення.

Розглянувши клопотання, суд задовольнив його, замінивши ОСОБА_7 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання захисника засудженого. В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що суд при винесенні рішення неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, оскільки відповідно до ч.2 ст. 61 КК України обмеження волі встановлюється на строк від одного до п`яти років, ухвалою ж суду замінено невідбуту частину покарання на строк 8 місяців 6 днів.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, засудженого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які заперечили проти її задоволення, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до такого висновку.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків, суд має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Судом першої інстанції вірно встановлено факт того, що засуджений ОСОБА_7 відбув більше ніж ѕ строку покарання та став на шлях виправлення, що стало підставою для заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.
Посилання прокурора у апеляційній скарзі на те, що законом України обмеження волі встановлюється на строк від одного до п`яти років є помилковим, оскільки положення ч.2 ст. 61 КК України відноситься лише до призначення покарання та не враховується при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.
Крім того, у постанові Пленуму Верховного суду України від 26.04.2002 № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», зазначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні апеляційної скарги прокурора ОСОБА_6 , який до того ж приймав участь у суді першої інстанції при розгляді клопотання та не заперечував проти його задоволення, слід відмовити та ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 липня 2021 року, якою засудженому ОСОБА_7 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді обмеження волі - без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4