Провадження № 1-кп/522/1116/21
У Х В А Л А
про повернення обвинувального акта
22 вересня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0005673 від 27.06.2014 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Гунічі, Овручського району, Житомирської області, громадянин України, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
у провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходяться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0005673 від 27.06.2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 04.09.2019 призначено підготовче судове засідання у цій справі.

Прокурор вважав за можливе призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

Обвинувачений заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

Суд, заслухавши думку сторін, розглянувши обвинувальний акт з додатками дійшов висновку про наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Частиною 4 ст.110 КПК України встановлено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст.291 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Виклад фактичних обставин повинен містити інформацію, про час, дату, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, що ставиться у вину обвинуваченому.

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.

Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті кримінального закону, а й точне формулювання встановлених юридичних (об`єктивних і суб`єктивних), а також кваліфікуючих ознак, що визначають конкретне діяння як суспільно небезпечне.

Згідно із ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні від 26.06.2008 року у справі "Ващенко проти України" Європейський Суд з прав людинин та основоположних свобод нагадав, що поняття "обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п.51);

У рішенні від 25.07.2000, у справі «Маттоціа проти Італії" зазначив, що ... обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. "b" ч. 3 ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення.

У рішенні від 09.10.2008 року у справі "Абрамян проти Росії" зазначено, що деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення ... .

В цьому ж рішенні Суд нагадав, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Слід зазначити, що обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом, яким закінчується досудове розслідування. Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити формулювання обвинувачення в остаточному вигляді.

В даному випадку, виклад фактичних обставин і формулювання обвинувачення є неконкретними, і такими, що порушують право на захист особи в частині, що кожен обвинувачений повинен бути детально проінформований у вчиненні якого злочину він обвинувачується.

Крім того, в обвинувальному акті повинні бути зазначені анкетні відомості кожного із потерпілих (п.3 ч. 2 ст. 291 КПК України). В даному випадку, стороною обвинувачення зазначені не коректні відомості потерпілого (законного представника потерпілого), що унеможливлює здійснення судового виклику, задля забезпечення їх участі в розгляді обвинувального акта.

Пред`явлення обвинувачення є виключно функцією прокурора, однак в обвинувальному акті вказано про те, що саме "орган досудового розслідування обвинувачує ОСОБА_3 у вчиненні злочину", що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 КПК України повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. У випадках, передбачених цим Кодексом, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися слідчим за погодженням із прокурором, а обвинувачення може підтримуватися потерпілим, його представником.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 3 КПК України державне обвинувачення - процесуальна діяльність прокурора, що полягає у доведенні перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

З урахуванням вище викладеного, суд дійшов висновку, про неможливість призначити даний обвинувальний акт до судового розгляду і необхідним буде його повернути прокурору для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 291, 314-316, 372 КПК України, суд
у х в а л и в:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0005673 від 27.06.2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України - повернути прокурору групи прокурорів у даному кримінальному провадженні для усунення недоліків вказаних в ухвалі.

Ухвала може бути оскаржена сторонами кримінального провадження до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляції протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя:

22.09.2021