ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 647/1265/21 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/900/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 297 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження №0000037 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Бериславського районного суду Херсонської області від 14.07.2021 року щодо ОСОБА_9 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом обставини
Вказаною ухвалою до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шляхове Бериславського району Херсонської області, за вчинення у стані неосудності суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.3 ст.297 КК України застосовано примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.
Судом встановлено, що ОСОБА_9 , одного з днів на початку грудня 2020 року, в ранковий час доби, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, заздалегідь підготувавши інструменти, прибув до могили померлої ОСОБА_10 , розташованої на кладовищі в АДРЕСА_1 , де в порушення вимог ст. 29 Закону України «Про поховання та похоронну справу», без дозволу родичів померлої, за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів, демонтував з могили ОСОБА_10 сталевий столик розміром 100смх100см. на сталевій трубі, загальною масою 20 кг, вартістю 5 гривень за 1 кілограм металобрухту на загальну суму 100 гривень, який завантажив на заздалегідь заготовлений велосипед, тобто обернув на свою користь і розпорядився ним на власний розсуд,
Також він, одного з днів в середині грудня 2020 року, в ранковий час доби, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, заздалегідь підготувавши інструменти, прибув до могил померлих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які розташовані на кладовищі в АДРЕСА_1 , де в порушення вимог ст. 29 Закону України «Про поховання та похоронну справу», без дозволу родичів померлих, за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів, демонтував з могил ОСОБА_11 та ОСОБА_12 сталевий столик розміром 100смх110см. на сталевій трубі, загальною масою 20 кг, вартістю 5 гривень за 1 кілограм металобрухту на загальну суму 100 гривень, який завантажив на заздалегідь заготовлений велосипед, тобто обернув на свою користь і розпорядився ним на власний розсуд.
Також він, одного з днів в кінці грудня 2020 року, в ранковий час доби, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, заздалегідь підготувавши інструменти, прибув до могили померлої ОСОБА_13 , розташованої на кладовищі в АДРЕСА_1 , де в порушення вимог ст. 29 Закону України «Про поховання та похоронну справу», без дозволу родичів померлої, за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів, демонтував з могили ОСОБА_13 металевий столик розміром 110смх110см. на сталевій трубі, загальною масою 20 кг, вартістю 5 гривень за 1 кілограм металобрухту на загальну суму 100 гривень, який завантажив на заздалегідь заготовлений велосипед, тобто обернув на свою користь і розпорядився ним на власний розсуд.
Також він, одного з днів в кінці грудня 2020 року, в ранковий час доби, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, заздалегідь підготувавши інструменти, прибув до могили померлого ОСОБА_14 , розташованої на кладовищі в АДРЕСА_1 , де в порушення вимог ст. 29 Закону України «Про поховання та похоронну справу», без дозволу родичів померлого, за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів, демонтував з могили ОСОБА_14 металеву лавку з дерев`яною основою загальним розміром 30смх110см. на сталевих трубах, загальною масою 20 кг, вартістю 5 гривень за 1 кілограм металобрухту на загальну суму 100 гривень, який завантажив на заздалегідь заготовлений велосипед, тобто обернув на свою користь і розпорядився ним на власний розсуд.
Також він, одного з днів в середні січня 2021 року, в ранковий час доби, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, заздалегідь підготувавши інструменти, прибув до могил померлих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , розташованих на кладовищі в АДРЕСА_1 , де в порушення вимог ст. 29 Закону України «Про поховання та похоронну справу», без дозволу родичів померлих, за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів, демонтував з могил ОСОБА_15 та ОСОБА_16 сталевий столик розміром 83смх60см. на сталевій трубі, загальною масою 20 кг, вартістю 5 гривень за 1 кілограм металобрухту на загальну суму 100 гривень, який завантажив на заздалегідь заготовлений велосипед, тобто обернув на свою користь і розпорядився ним на власний розсуд.
Також він, 31.12 2021 року, в ранковий час доби, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, заздалегідь підготувавши інструменти, прибув до могил померлих ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , розташованих на кладовищі в АДРЕСА_1 , де в порушення вимог ст. 29 Закону України «Про поховання та похоронну справу», без дозволу родичів померлих, за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів, демонтував з могил ОСОБА_17 та ОСОБА_19 статевий столик розміром 85смх65см. на сталевій трубі, загальною масою 20 кг вартістю 5 гривень за 1 кілограм металобрухту на загальну суму 100 гривень, який завантажив на заздалегідь заготовлений велосипед, тобто обернув на свою користь і розпорядився ним на власний розсуд.
Крім того, він же, на початку лютого 2021 року, наступного дня після вчинення попередньої крадіжки, у денний час доби, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, заздалегідь підготувавши інструменти, прибув до могили померлого ОСОБА_20 , розташованої на кладовищі в АДРЕСА_1 , де в порушення вимог ст. 29 Закону України «Про поховання та похоронну справу», без дозволу родичів померлого, за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів демонтував з могили ОСОБА_20 сталевий столик розміром 80смх50см. на сталевій трубі, загальною масою 20 кг, вартістю 5 гривень за 1 кілограм металобрухту на загальну суму 100 гривень, який завантажив на заздалегідь заготовлений велосипед, тобто обернув на свою користь і розпорядився ним на власний розсуд.
Крім того, він же, на початку лютого 2021 року, наступного дня після вчинення попередньої крадіжки, у денний час доби з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, заздалегідь підготувавши інструменти, прибув до могили померлого ОСОБА_21 розташованої на кладовищі в АДРЕСА_1 , де в порушення вимог ст. 29 Закону України «Про поховання та похоронну справу», без дозволу родичів померлого, за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів, демонтував з могили ОСОБА_21 сталевий столик розміром 80смх600см. на сталевій трубі, загальною масою 20 кг, вартістю 5 гривень за 1 кілограм металобрухту на загальну суму 125 гривень, та сталеву лавку з дерев`яною основою загальним розміром 30смх80см. на сталевих трубах, загальною масою 10 кг, вартістю 5 гривень за 1 кілограм металобрухту на загальну суму 50 гривень, які завантажив на заздалегідь заготовлений велосипед, тобто обернув на свою користь і розпорядився ним на власний розсуд.
Крім того, він же, 05.02.2021 року, приблизно о 10-30 годин, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння предметами, що знаходяться в могилі, заздалегідь підготувавши інструменти, а саме: кувалду з дерев`яним руків`ям, пилку по металу, штикову лопату та велосипед, прибув до могили померлої ОСОБА_22 , розташованої на кладовищі в АДРЕСА_1 , де в порушення вимог ст. 29 Закону України «Про поховання та похоронну справу», без дозволу родичів померлої та КП «Бериславська ЖЕК-1» , на балансі якої перебуває вказана могила, за допомогою заздалегідь заготовленої штикової лопати, розкопав могилу ОСОБА_22 та демонтував з нього фрагмент сталевого профілю довжиною 220см., шириною 15 см., загальною масою 22 кг, вартістю 5 гривень за 1 кілограм металобрухту на загальну суму 110 гривень, який завантажив на заздалегідь заготовлений велосипед, тобто обернув на свою користь і розпорядився ним на власний розсуд, заподіявши на вказану суму матеріальну шкоду «Бериславська ЖЕК-1» необхідну для придбання і встановлення аналогічного сталевого профілю.
Суд встановив, що означені дії ОСОБА_9 підпадають під ознаки суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.3 ст.297 КК України, як незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене з корисливих мотивів.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу змінити у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. З кваліфікації дій ОСОБА_9 за ст. 297 КК України виключити кваліфікуючу ознаку вчинення суспільно небезпечного діяння з корисних мотивів, перекваліфікувавши його дії з ч. 3 ст. 297 на ч. 1 ст. 297 КПК України. Замінити в резолютивній частині ухвали період строку на апеляційне оскарження з 7 до 30 днів. В решті ухвалу суду залишити без змін. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 503 КПК кримінально-правова оцінка суспільно небезпечного діяння, вчиненого у стані неосудності, повинна ґрунтуватися лише на відомостях, які характеризують суспільну небезпеку вчинених дій. При цьому не враховуються мотив, мета та умисел особи на вчинення суспільно-небезпечного діяння. Враховуючи, що ОСОБА_9 визнано неосудним, судом безпідставно при наданні кваліфікації вчиненим ним суспільно-небезпечним діянням, які містять ознаки злочинів, передбачених ст. 297 КК вказано на кваліфікуючу ознаку вчинення суспільно небезпечного діяння з корисних мотивів, оскільки мотив, мета та умисел є фактичним усвідомленням особи, внутрішнім спонуканням до вчинення злочину, уявленням особи про бажаний наслідок його суспільно небезпечного діяння, що у стані неосудності не може мати місця. Крім того в резолютивній частині ухвали суд неправильно визначив строк на її апеляційне оскарження.

Позиції учасників апеляційного розгляду
Учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце апеляційного розгляду. ОСОБА_9 та потерпілі до суду апеляційної інстанції не з`явилися, клопотань про відкладення апеляційного розгляду не подавали.
Відповідно до статті 506 КПК України особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, користується правами підозрюваного та обвинуваченого в обсязі, який визначається характером розладу психічної діяльності чи психічного захворювання відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, та здійснює їх через законного представника, захисника.

Стаття 507 КПК України містить імперативний припис про обов`язкову участь захисника в такому кримінальному провадженні.

Враховуючи, що ОСОБА_9 належним чином повідомлений про день, час та місце апеляційного розгляду, клопотань про свою обов`язкову участь не подавав, колегія суддів визнала за можливе здійснити апеляційний розгляд у його відсутності за обов`язкової участі захисника, що не суперечить вимогам ст. 512 КПК.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу з підстав, зазначених у ній.
Оцінка Суду

Заслухавши доповідь судді, позиції сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Зміст і форма кримінального провадження про застосування примусових заходів медичного характеру повинні відповідати закріпленим у ст. 7 КПК України загальним засадам, у тому числі презумпції невинуватості.

Виходячи з наведеного, особа вважається такою, що не вчиняла суспільно небезпечного діяння, і не може бути піддана примусовим заходам, доки факт вчинення нею такого діяння не буде доведено в порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено відповідним судовим рішенням, що набрало законної сили.

За змістом положень статей 18, 19, 92, 93 КК України, ст. 503 КПК України підставою для застосування щодо особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, примусових заходів медичного характеру є наявність у такому діянні юридичних ознак складу злочину, передбаченого законом про кримінальну відповідальність, за винятком осудності як ознаки суб`єкта.

З урахуванням наведеного та положень ч. 1 ст. 505 КПК України у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру доказуванню підлягають, зокрема: час, місце, спосіб та інші обставини вчинення суспільно небезпечного діяння; вчинення діяння цією особою; наявність у цієї особи розладу психічної діяльності в минулому, ступінь і характер розладу психічної діяльності чи психічної хвороби на час вчинення суспільно небезпечного діяння чи на час досудового розслідування; небезпечність особи внаслідок її психічного стану для себе самої та інших, а також можливість завдання іншої істотної шкоди такою особою.

Наведених законодавчих приписів у цьому кримінальному провадженні належним чином не дотримано.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, орган досудового розслідування при зверненні до суду з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру встановив, що останній вчинив суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.297 КК України - незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинене з корисливих мотивів.
Суд погодився з наданою кваліфікацією.

Разом з цим, поза увагою суду залишився той факт, що стан неосудності пов`язаний з відсутню у особи інтелектуальної та вольової ознак, тому з ним несумісні наявність у свідомості особи чітко сформованих мети й мотиву як ознак суб`єктивної сторони злочину, тому встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим. Юридична оцінка суспільно небезпечному діянню в такому випадку повинна надаватись, виходячи з фактичних обставин скоєного та наслідків, що настали.

Згідно з вимогами статей 18, 19 КК України осудність є обов`язковою ознакою суб`єкта злочину, що характеризується таким психічним станом особи, в якому вона під час вчинення злочину здатна усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Здатність особи під час вчинення злочину усвідомлювати свої дії (бездіяльність) означає правильне розуміння фактичних об`єктивних ознак злочину об`єкта посягання, суті діяння, обстановки, часу й місця, способу його вчинення, його суспільно небезпечних наслідків тощо. Така здатність має бути пов`язана з можливістю контролювати, керувати своїми вчинками. Тут свідомість і воля взаємозалежні й лише в сукупності виступають передумовою визнання особи винною.

Натомість неосудною визнається така особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Поняття неосудності включає в себе співвідношення медичного (біологічного) та юридичного (психологічного) критеріїв. Медичний критерій полягає в наявності у особи психічного захворювання, що істотно впливає на свідомість і волю людини (хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки), юридичний у нездатності особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. При цьому юридичний критерій виражається двома ознаками: 1) інтелектуальною особа не може усвідомлювати фактичну сторону своїх дій (бездіяльності) та/або не здатна усвідомлювати їх суспільно небезпечний характер; 2) вольовою особа не може керувати своїми діями (бездіяльністю) внаслідок руйнування психічною хворобою її вольової сфери.

Особу може бути визнано неосудною тільки тоді, коли встановлено одну з ознак критерію юридичного на підставі хоча б однієї з ознак критерію медичного.

Відповідно до дослідженого місцевим судом висновку судово-психіатричної експертизи №57 від 12.05.2021 року ОСОБА_9 страждав і на теперішній час страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії. У період часу, що цікавить слідство, був психічно хворий, тоді не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час він також не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. До ОСОБА_9 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.
Тобто у клопотанням про застосування щодо ОСОБА_9 встановлено наявність як медичного критерію (хронічне психічне захворювання), так і інтелектуальної та вольової ознак юридичного критерію (нездатність розуміти свої дії та керувати ними).

З огляду на ці обставини суд першої інстанції дійшов висновку про вчинення ОСОБА_9 суспільно небезпечних діянь у стані неосудності та як наслідок - про необхідність застосування щодо останнього примусових заходів медичного характеру.

Проте, за умови перебування ОСОБА_9 у стані неосудності, юридична оцінка вчиненого ним суспільно небезпечного діяння - незаконного заволодіння предметами, що знаходяться на могиліза кваліфікуючою ознакою - вчинення цих дій з корисних мотивів є неправильною, на чому обґрунтовано звернув увагу прокурор.

Усвідомлення суб`єктом суспільно небезпечного характеру свого діяння означає, що він усвідомлює всі фактичні обставини вчиненого діяння, які відповідають ознакам складу інкримінованого злочину, та одночасно розуміє, що вчинене ним діяння є соціально осуджуваним, шкідливим для суспільства.

Передбачення є адекватним розумовим уявленням особи про неминучість чи можливість конкретних результатів своєї дії (бездіяльності). Бажання полягає у прагненні досягти чітко визначеної мети і спрямованості волі на її досягнення.

Мотивом вчинення злочину є внутрішнє спонукання, рушійна сила кримінально караного вчинку людини, що визначає його зміст і допомагає більш глибоко розкрити психічне ставлення особи до вчиненого. Мотив дозволяє визначити, чому особа вчиняє злочин. Мету становить конкретно сформульоване уявлення про бажаний наслідок свого діяння та спрямованість на його досягнення в обраний спосіб.

Мотивованість та цілеспрямованість є ознаками усвідомленої вольової діяльності людини, а умисна форма вини при цьому передбачає правильне відображення у свідомості суб`єкта як фактичних, так і юридичних ознак злочину, обов`язковою передумовою чого є осудність.

Отже, з урахуванням того, що стан неосудності пов`язаний із відсутністю у особи інтелектуальної та вольової ознак, із ним несумісні наявність у свідомості особи чітко сформованих мети й мотиву як ознак суб`єктивної сторони злочину, тому встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим.

Юридичну оцінку суспільно небезпечного діяння в такому випадку слід надавати виходячи з фактичних обставин скоєного та наслідків, що настали, тому дії ОСОБА_9 мають бути перекваліфіковані з ч. 3 ст. 297 КК на ч. 1 ст. 297 КК України.

Виходячи з наведеного, вказані вимоги прокурора підлягають задоволенню, а ухвала суду зміні на підставі п.3, 4 ч. 1 ст. 409 КПК України в частині кваліфікації суспільно небезпечних діянь, вчинених ОСОБА_9 .

Разом з цим, вимоги прокурора про зміну ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку через помилкову вказівку в її резолютивній частині на строк апеляційного оскарження «7 днів» замість «30 днів», заявлені безпідставно та задоволенню не підлягають.

Так, згідно зі статтею 409 КПК України підставами для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є:

1)неповнота судового розгляду;

2)невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження;

3)істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;

4)неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Посилаючись на допущення судом описки у визначенні строку апеляційного оскарження як на підставу для зміни ухвали, прокурор не навів жодної із передбачених у ст. 409 КПК підстав для зміни судового рішення в апеляційному порядку та залишив поза увагою, що виправлення описок в судових рішеннях відбувається в іншому порядку, а не через апеляційне оскарження.

Зокрема відповідно до ст. 379 КПК України суд має право за заявою прокурора виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні. Отже прокурор має право звернутись до суду в порядку ст. 379 КПК із заявою про виправлення цієї описки.

Керуючись ст. ст. 404, 407, п. 4 ч. 1 ст. 409, ст. 418, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу Бериславського районного суду Херсонської області від 14.07.2021 року про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_9 в частині кваліфікації суспільно небезпечного діяння, змінити.
Виключити з мотивувальної частини вказаної ухвали кваліфікуючу ознаку вчинення ОСОБА_9 суспільно небезпечних діянь, які містять ознаки злочинів, передбачених ст. 297 КК України «вчинення з корисних мотивів» та кваліфікувати дії ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 297 КК України як незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі.
В решті ухвалу залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення.

Судді: три підписи
Згідно з оригіналом:
Помічник судді
Ухвала набрала законної сили 23.09.2021 року ОСОБА_23