ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/201/22 Справа № 184/1674/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженої ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2021 року було відмовлено у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про її умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Ухвала суду першої інстанції обгрунтована тим, що засуджена характеризується посередньо, заохочень та стягнень не має, її поведінка не може свідчити про її виправлення, а тому суд першої інстанції зробив висновок про те, що засуджена не довела своє виправлення, і підстави для задоволення її клопотання відсутні.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції засуджена подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу від 07 вересня 2021 року, та постановити нову ухвалу, якою звільнити її від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що судом першої інстанції не було враховано її характеризуючі матеріали, які у сукупності вказують на те, що вона своєю поведінкою довела своє виправлення.

Апелянт також вважає, що ухвала суду першої інстанції не вмотивована, оскільки не відображає всіх характеризуючих даних засудженої, зокрема, її ставлення до праці та навчання, додержання нею вимог режиму утримання, її участь у самодіяльних організаціях засуджених.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено їй у задоволенні її клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 засуджена вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 березня 2020 року за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 листопада 2020 року замінено невідбутий строк покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі строком на 2 роки 5 місяців 11 днів.

Початок строку відбування покарання 06 травня 2018 року, кінець строку відбування покарання 02 квітня 2023 року.

Як вбачається з матеріалів провадження та характеристики за час відбування покарання, засуджена ОСОБА_7 раніше судима 4 рази.

За час утримання в установі виконання покарань Чернігівська виправна колонія (№ 44) характеризувалась добре, мала одне заохочення, стягнень не мала.

За час відбування покарання в ДУ Чернігівський слідчий ізолятор характеризувалась негативно, мала два стягнення, які погашені в передбачуваному законом порядку, заохочень не мала, а також проводилась профілактична бесіда за встановлення міжкамерного звязку.

За час відбування покарання в ДУ Покровський виправний центр (№79) засуджена ОСОБА_7 характеризується посередньо, заохочень та стягнень не має. Працевлаштована до виробничої майстерні установи, швачкою. На добровільній основі призначена старшою відділення № 2 СПС, для підтримання чистоти в місцях проживання засуджених, дотримання правил зберігання особистих речей у відведених для цього місцях та інше. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Не бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу. Не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи. Входить до складу ради колективу засуджених відділення. Підтримує соціально-корисний звязок з рідними шляхом телефонних розмов. Не перебуває на профілактичному обліку.

З характеристики на засуджену ОСОБА_7 не вбачається, що вона протягом всього періоду відбування покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці бажала довести своє виправлення, а тому колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги засудженої.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та не вбачає підстав для застосування до засудженої умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а тому вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги засудженої.

Керуючись ст.ст. 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 07 вересня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4