Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/958/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2022 Слідчий суддя Подільського районного суду м.Києва ОСОБА_1 ,за участю секретаря судового засіданні ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києві клопотання слідчого СВ управління поліції в метрополітені ГУ Національної поліції у м. Києві рядового поліції ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000041, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Мукачево Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ управління поліції в метрополітені ГУ Національної поліції у м. Києві рядовий поліції ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000041, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування клопотання вказав, що в провадженні СВ управління поліції в метрополітені ГУ Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000041, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснює Подільська окружна прокуратура м. Києва.
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 21.01.2022 повідомлено про підозру про те, що він підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи раніше неодноразово судимим за корисливі злочини, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став та, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, вчинив новий умисний, корисливий злочин за наступних обставин.
Так, 20.01.2022, приблизно о 16 год. 25 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на в підземному переході неподалік від станції метро «Іподром» КП «Київський метрополітен» у м. Києві побачив поруч із собою раніше невідому йому ОСОБА_7 яка в цей час закінчила телефонну розмову по мобільному телефону та помістила його до зовнішньої, правої кишені своєї куртки, в яку вона була одягнута. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний корисливий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою власного збагачення, а саме мобільного телефону, який належить ОСОБА_7 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , 20.01.2022 о 16 год. 30 хв., спостерігаючи за ОСОБА_7 зайшов за нею до станції метро «Іподром» КП «Київський метрополітен» у м. Києві і в цей же час, коли остання проходила через вхідні двері до вказаної станції метро, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої та тим, що за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, наблизившись в притул до неї та своєю правою рукою, таємно проник до зовнішньої правої кишені куртки, в яку була одягнена ОСОБА_7 , звідки викрав мобільний телефон марки «Айфон 11 про» в корпусі золотистого кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , в прозорому чохлі, що належить потерпілій та сховав його до внутрішньої кишені своєї куртки, яка була одягнута ньому на той час.
Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , разом з викраденим майном попрямував до виходу з приміщення станції метро «Іподром» КП «Київський метрополітен» у м. Києві на вулицю, тобто з місця вчинення кримінального правопорушення зник, тим самим мав реальну можливість розпорядитись викраденим на власний розсуд, тим самим своїми протиправними діями завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_7 на суму 15 000 грн. 00 коп.
Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом огляду місця події, , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та іншими доказами у їх сукупності.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування відносно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність у сторони обвинувачення обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, з підстав наведених у клопотанні.
Підозрюваний відмовився від послуг захисника, свої прав бажав захищати самостійно, про свідчить наявна в матеріалах розписка ОСОБА_4 . В судовому засіданні просив обрати більш мякий запобіжний захід, оскільки має намір співпрацювати з органом досудового розслідування та стати на шлях виправлення.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.
Слідчим суддею під час розгляду клопотання встановлено, що у провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження за номером №0000041, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2022 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснює Подільська окружна прокуратура м. Києва.
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 21.01.2022 повідомлено про підозру.
Підозра підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, допитами потерпілих, іншими письмовими доказами.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
- чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
- чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
- чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, прокурор доведе обставини про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе обставини, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, що зазначений у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.
Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
У справі Маккей проти Об`єднаного Королівства Європейський суд з прав людини зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.
Європейський суд з прав людини під час вирішення справи Медведев та інші проти Франції зауважив, що право на свободу і особисту недоторканість має першочергове значення у демократичному суспільстві у значенні, передбаченому Конвенцією.
Відповідно до п. с ст. 5 Конвенції, законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.
Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.
Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Так, відповідно до п. 54 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Зенцов і інші проти Російської Федерації», до визнання винним обвинувачений повинен вважатися невинним, і мета даного положення, по суті, вимагає попереднього звільнення, якщо тривале утримання під вартою більш не являється обґрунтованим.
Особа, обвинувачувана у вчиненні злочину, має бути завжди звільнена до суду, за винятком випадків, коли Держава може довести, що існують істотні і достатні причини для обґрунтування безперервного утримання під вартою .
З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами певною мірою підтверджується наявність ознак кримінальних правопорушень в діях ОСОБА_4 .
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що такі дії цілком ймовірними з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у скоєнні інкримінованого злочину.
Так, слідчий суддя враховує, що підозрюваний має постійне місце проживання, має намір співпрацювати з органом досудового розслідування та стати на шлях виправлення.
Сукупність встановлених у судовому засіданні обставин з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та підозрюваним свідчить, що прокурором доведена наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.
Крім того, у силу ст. 177 КПК слідчий суддя зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків у місці його постійного проживання; репутацію підозрюваного.
Врахування зазначених обставин у сукупності з покаранням, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, існуючі ризики, приводить слідчого суддю до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного може більш м`який запобіжний захід, ніж ініційований стороною обвинувачення, у виді домашнього арешту у певний період доби з покладенням відповідних обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131,132, 176-179,181,183,193,194,196, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ управління поліції в метрополітені ГУ Національної поліції у м. Києві рядовий поліції ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000041, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.
Застосувати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, з забороною залишати місце свого проживання, за адресою АДРЕСА_2 , з 19 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.
Покласти на підозрюваного наступні обов`язки:
- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора або суду у визначений час;
- не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора та суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- не залишати місце проживання, а саме адресу: АДРЕСА_2 , з 19 год. 00 хв. до 07 год.00 хв.
- заборонити спілкуватись з потерпілими та свідками по кримінальному провадженню без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Строк дії ухвали встановити до 21 березня 2022 року, в межах строку досудового розслідування.
Термін дії покладених обов`язків, а також термін дії ухвали визначити, до 21 березня 2022 року.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання в Подільське управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.
Виконання ухвали покласти на слідчого Подільського управлінню поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1