Гребінківський районний суд Полтавської області
__________________________________________________________________________________
Справа №: 528/541/21
В И Р О К
Іменем України

16 лютого 2022 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні з повною технічною фіксацією в залі суду, обвинувальні акти у кримінальних провадженнях №0000140 від 29 квітня 2021 року та №0000149 від 09 червня 2021 року відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гребінка Полтавської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні осіб не має, не є особою з інвалідністю, депутатом не являється, участі в АТО та ООС не брав, раніше неодноразово судимого:
1) 21.10.2009 року Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
2) 24.12.2010 року Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, відповідно до ст. 71 КК України приєднано покарання призначене 21.10.2009 року Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України, остаточно рахувати засудженим до 3 років 3 місяців позбавлення волі; 12.04.2013 року звільнений умовно-достроково, не відбутий термін 11 місяців 20 днів;
3) 23.03.2017 року Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
4) 21.07.2017 року Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, 360 КК України до покарання у виді 3 років 2 місяці позбавлення волі;
5) 30.01.2018 року Апеляційним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, 360 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано вирок Гребінківського районного суду Полтавської області від 23.03.2017 року, остаточно призначене покарання у виді 5 років позбавлення волі;
6) 19.02.2018 року Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України приєднано покарання по вироку Апеляційного суду Полтавської області від 30.01.2018 року;
7) 29.03.2019 року Полтавським апеляційним судом за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці. Звільнився 18.12.2020 року з Темнівської ВК Харківської області №100 по відбуттю строку відбування покарання,
8) 18.05.2021 року Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 місяців арешту;
9) 01.12.2021 Оржицьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України,-
в с т а н о в и в:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
09 січня 2021 року близько 20 год. 00 хв. гр. ОСОБА_9 з метою вчинення крадіжки чужого майна прибув до території виробничого підрозділу «Гребінківська дистанція колії» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця», що за адресою: м. Гребінка, пров. Пирятинський, буд.1, Лубенського району Полтавської області. Після цього, ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, умисно та протиправно, пошкодив навісний замок до вхідних дверей цеху №2 ВП «Гребінківська дистанція колії» та таким чином проник до середини цеху, звідки таємно викрав кущоріз марки «SHTIL» модель FS 400 (заводський номер: 181263911), вартістю 11 783 грн. 95 коп. згідно висновку експерта № СЕ-19/117-21/5847-ТВ від 18.05.2021, належний на праві власності виробничому підрозділу «Гребінківська дистанція колії» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця», чим спричинив підприємству матеріальних збитків на вказану суму, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Суд вважає, що дії ОСОБА_9 необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.
Окрім цього, 11 січня 2021 року близько 21 год. 00 хв., через кілька днів з моменту вчинення крадіжки кущорізу марки «SHTIL» модель FS 400 ОСОБА_9 з метою вчинення крадіжки чужого майна прибув до території виробничого підрозділу «Гребінківська дистанція колії» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця», що за адресою: м. Гребінка, пров. Пирятинський, буд.1, Лубенського району Полтавської області. Після цього, ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, умисно та протиправно, шляхом відкриття дверей, замок яких він зірвав напередодні, проник до середини цеху №2, розташованого на території підприємства, звідки таємно викрав кущоріз марки «SHTIL» модель FS 450 (заводський номер: 185213664), вартістю 15 855 грн. 49 коп. згідно висновку експерта № СЕ-19/117-21/5847-ТВ від 18.05.2021, належний на праві власності виробничому підрозділу «Гребінківська дистанція колії» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця», чим спричинив підприємству матеріальних збитків на вказану суму, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Суд вважає, що дії ОСОБА_9 необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення .
Окрім цього, 29 квітня 2021 року у першій половині дня, точного часу не встановлено, ОСОБА_9 , перебуваючи поблизу ПК «ВЧД-10», що за адресою: м. Гребінка, вул. Шевченка, буд. 1, Лубенського району Полтавської області, зайшов до стоянки для велосипедів, яка обгороджена сіткою та не зачинена, після чого, діючи повторно, умисно та протиправно, з корисливих мотивів, шляхом крадіжки незаконно заволодів транспортним засобом, а саме мопедом марки «HONDA» модель «DIO ST», д.н.з. ВІАВ НОМЕР_1 , 1996 року випуску, який належить на праві власності потерпілому ОСОБА_8 , який викотив зі стоянки та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
Суд вважає, що дії ОСОБА_9 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
Судовий розгляд даного кримінального провадження здійснено шляхом допиту обвинуваченого, допиту потерпілих та дослідження доказів обвинувачення.
Позицій учасників судового провадження:
Позиція сторони обвинувачення.
Прокурор ОСОБА_5 звернув увагу, що під час судового розгляду даного кримінального провадження обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 кримінальних правопорушень знайшли своє підтвердження в повному обсязі, дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України, кваліфікація є вірною і обґрунтованою, а винність обвинуваченого, окрім особистого визнання ним своєї вини, повністю підтверджена отриманими та дослідженими доказами. Зазначив, що відносно обвинуваченого доцільно обрати покарання в межах санкції статей кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк до 5 років без конфіскації майна, за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк до 4 років, на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити обвинуваченому до років позбавлення волі та на підставі ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням вироку Оржицького районного суду Полтавської області від 01.12.2021 року, остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, а також стягнути з нього процесуальні витрати.
Позиція потерпілої сторони.
Потерпілий в кримінальному провадженню за ч.2 ст.289 КК України ОСОБА_8 в судовому засіданні надав наступні покази: він є власником транспортного засобу, а саме мопеда марки «HONDA» модель «DIO ST», д.н.з. ВІАВ НОМЕР_1 . Так, весною 2021 року, точної дати він не пам`ятає, зранку, він на вказаному мопеді приїхав на роботу в ПК «ВЧД-10» в м.Гребінка. Як і зазвичай, поставив мопед в «клітку», яка знаходиться поряд з КПП його місця роботи. Дана «клітка» не замикається, однак поряд є охорона, тому він не хвилювався, тим паче, що залишав його там неодноразово. Даний мопед заводиться за допомогою ключа та лапкою, ключ він забрав з собою на роботу. Близько 12 години дня, він вийшов з території роботи, підійшов до «клітки» та виявив відсутність мопеда. Після чого, звернувся до охорони на КПП, однак останні, сказали, що не бачили як хтось забирав мопед. Після чого, він підійшов до «ларька», який також знаходиться поряд з «кліткою». Продавчиня даного «ларька» йому повідомила, що бачила, як невідома їй особа, тягнула його мопед. Дану продавчиню він знає давно, і вона його також, тому знала, що мопед належить саме йому. Після цього, він викликав працівників поліції. Коли останні приїхали, почали опитувати продавчиню, яка дала візуальний опис особи, що тягла його мопед. З даного опису, працівники поліції зрозуміли, що вірогідніше всього то був ОСОБА_11 . Показавши продавчині його фото на телефоні, остання саме його і впізнала, як особу, що тягла мопед. Того дня, він самостійно шукав мопед в м.Гребінка та м.Пирятин, однак безрезультатно. Наступного дня йому подзвонили працівники поліції та сказали, що його мопед знайшли в м.Пирятин. До моменти розгляду справи в суді, обвинуваченого він не знав, добровільно своєї згоди на розпорядження мопедом не надавав.
Представник потерпілого по кримінальному провадженню за ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_7 в судовому засіданні надав наступні покази: 06.05.2021 року близько о 08-00 год. він надав вказівку бригадиру цеха майстерні малої механізації Шарудило на видачу двох кущорізів марки «SHTIL», для видалення порості кустарника в смузі відводу. Дані кущорізи, після ремонту знаходились в цеху майстерні малої механізації, який розташований на території дистанції колії. Приміщення цеху освітлюється та мається охорона по території. Зі слів бригадира, він підійшов до цеху та побачив зірваний на дверях замок, зайшовши в середину виявив відсутність двох кущорізів. Також зі слів бригадира, останній бачив їх десь за місяць до крадіжки, до цього вони перебували на дільниці, а потім здані на регламенті роботи до цеху малої механізації. До них мав доступ лише два налагоджувальника та бригадир цеху. Дані кущорізі знаходяться на балансі дистанції коліі, їх орієнтовна вартість близько 32000,00 грн.
Позиція сторони захисту.
Позиція обвинуваченого.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 , свою вину у пред`явлених йому обвинуваченнях за ч.2 ст.289 та ч.3 ст.185 КК України, визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, проте відмовився від дачі показів на підставі ст. 63 Конституції України.
Позиція захисника обвинуваченого.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 просив з урахуванням пом`якшуючих обставин, а саме щирого каяття, сприяння розкриттю злочину, призначити обвинуваченому ОСОБА_9 наступне покарання а саме: за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк до 5 років, за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк до 3 років, на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити обвинуваченому до років позбавлення волі та на підставі ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням вироку Оржицького районного суду Полтавської області від 01.12.2021 року, остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, що на його думку буде достатнім справедливим для виправлення обвинуваченого.
Так, окрім визнання обвинуваченим ОСОБА_9 своєї провини, показів наданих потерпілими, на підтвердження встановлених судом обставин вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень свідчать докази, дослідженні під час судового розгляду та оцінені судом у порядку ст. 94 КПК України, а саме:
по факту вчиненого кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України:
- заява начальника виробничого підрозділу «Гребінківська дистанція колії» ОСОБА_7 про вчинене кримінальне правопорушення від 06.05.2021 року;
- рапорт помічника чергового СПД м.Гребінка ОСОБА_12 про опрацювання інформації за результатами звернення про вчинене правопорушення від 06.05.2021;
- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000149 від 06.05.2021 року;
- рапорт слідчого СВ ВП №! Лубенського РВП ОСОБА_13 від 31.05.2021 року про вчинення повторного кримінального правопорушення;
- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000188 від 31.05.2021 року;
- висновок за матеріалами перевірки факту пошкодженого об`єкта залізничного транспорту від 06.05.2021;
- акт технічного стану пошкодженого об`єкта - цеху малої механізації, що знаходиться на території виробничого підрозділу «Гребінківська дистанція колії» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 06.05.2021 з фототаблицею;
- довідка про вартість викрадених матеріалів - кущорізів марки «SHTIL».;
- відповідь на запит ломбарду « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 07.05.2021 року, з приводу закладу майна кущорізу марки «SHTIL» модель FS 450 заводський номер: 185213664 та кущорізу марки «SHTIL» модель FS 400 заводський номер: 18126891;
- висновок експерта № СЕ-19/117-21/5847-ТВ від 18.05.2021 року за результатами проведення товарознавчої експертизи кущорізу марки «SHTIL» модель FS 450 заводський номер: 185213664 та кущорізу марки «SHTIL» модель FS 400 заводський номер: 18126891.
По факту вчиненого кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України:
- протокол про прийняття заяви ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 29.04.2021 року;
- рапорт помічника чергового СПД м.Гребінка ОСОБА_14 про опрацювання інформації за результатами звернення про вчинене правопорушення від 29.04.2021;
- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000140 від 29.04.2021 року;
- протокол огляду місця події від 29.04.2021 року з фототаблицею;
- копія тимчасового реєстраційного талону на транспортний засіб мопеда марки «HONDA» модель «DIO ST», д.н.з. НОМЕР_2 , 1996 року випуску, згідно якого власником є ОСОБА_8 ;
- протокол огляду місця виявлення викраденого транспортного засобу від 30.04.2021 року з фототаблицею ;
- протокол огляду викраденого транспортного засобу мопеда марки «HONDA» модель «DIO ST», д.н.з. НОМЕР_2 від 30.04.2021 року з фото таблицею;
- висновок експерта № СЕ-19/117-21/6124-АВ від 22.05.2021 року за результатами проведення товарознавчої експертизи мопеда марки «HONDA» модель «DIO ST», д.н.з. ВІАВ НОМЕР_1 ;
- постанова слідчого СВ ВП №1 Лубенського РВП ОСОБА_15 про перекваліфікацію кримінального діяння від 18.05.2021 року.
Суд визнає надані стороною обвинувачення вищевказані докази, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, належними, допустимими, отриманими у порядку, встановленому КПК України, достовірними, і в своїй сукупності достатніми для належної правової оцінки дій ОСОБА_9 та встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Зокрема, показання потерпілих, що надані в судовому засіданні, є послідовними, логічними, і такими, що відтворюють реальну картину подій та не довіряти яким у суду немає підстав. При оцінці достовірності показань істотних суперечностей, які б впливали на правильність установлених фактичних обставин кримінального провадження, встановлено не було. Щодо деяких розбіжностей у зазначених показаннях потерпілих щодо характеру розвитку подій, часу в які ці події відбувалися, то суд звертає увагу на те, що вони свідчать про індивідуальне сприйняття кожним із них тих моментів, які вони спостерігали особисто.
Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами обвинувачення надано не було. При цьому, сторони кримінального провадження були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, враховуючи також, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження, створив сторонам кримінального провадження необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків
Таким чином, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_9 обвинувачення знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі та дії ОСОБА_9 по зазначених епізодах слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення та за ч.2 ст.289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно. При цьому, суд вважає, що в діях ОСОБА_9 наявна така кваліфікуюча ознака як повторність, оскільки, відповідно до примітки 2 до ст.289 КК України, відповідно до частини 2 цієї статті під повторністю слід розуміти вчинення таких дій особою, яка раніше вчинила незаконне заволодіння транспортним засобом або злочин, передбачений статтями 185, 186, 187, 189-191, 262, 410 цього Кодексу.
З цього приводу у суду відсутні сумніви щодо притягнення останнього до кримінальної відповідальності за санкцією указаного кримінального закону.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд керується загальними засадами, які визначені у ст.65 КК України, відповідно до якої суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При цьому, суд також виходить із положень ст.50 КК України відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами , покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Згідно роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003року із змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо
Так, відповідно до ст.12 КК України вчинені ОСОБА_9 кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.289 КК України та ч.3 ст.185 КК України кваліфікуються як тяжкі злочини за вчинення яких не передбачено інших видів покарання окрім позбавлення волі.
Судом, відповідно до ст.66 КК України, прийняті до уваги обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_9 судом, відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.
Згідно вимог ч.1 ст.19 КК України ОСОБА_9 є осудним, оскільки осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.
Судом в повному об`ємі вивчена особа обвинуваченого ОСОБА_9 , який має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . За місцем якого, відсутня негативна характеристика, заяви і скарг на його поведінку не надходило.
Згідно довідки КНП «Гребінківська міська лікарня» від 11.05.2021 року ОСОБА_9 на обліку у лікарів психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 раніше судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відбував покарання в місцях позбавлення волі, що підтверджується даними відповідної вимоги.
За інформацією згідно довідки №1317/115/128/05-21 виданої 06.05.2021 Гребінківським районним сектором філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області, ОСОБА_9 на обліку не перебуває.
Також враховано відсутність сім`ї та утриманців. Крім того, обвинувачений не є депутатом, будучи працездатним ніде не працює, та не перебуває на військовому обліку.
Згідно досудової доповіді, складеної провідним інспектором Гребінківським районним сектором філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_16 від 23.07.2021, вбачається що з врахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі може становити високу небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без застосування цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Отже, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, обставин їх вчинення, тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, відсутність обтяжуючих обставини, наявність пом`якшуючої обставини, позицію державного обвинувача та обвинуваченого, потерпілих, а також відомостей, що характеризують його особу, обставини викладені органом пробації в досудовій доповіді, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, та з огляду на всі обставини в цілому, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому ОСОБА_9 слід призначити покарання за:
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у вигляді 5 років позбавлення волі
Крім того, підстав для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст.69 КК України чи застосування положень ст.75 КК України суд не вбачає, з огляду на таке.
Так, ст.69 КК України вимагає наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, однак у даному кримінальному провадженні такі обставини не встановлені.
Крім того, при вирішенні питання щодо наявності підстав для застосування ст.69 чи ст.75 КК України, суд враховує особу винного ОСОБА_9 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, він не зробив належних висновків для себе, на шлях виправлення не став, безвідповідально поставився до власних вчинків, продовжив протиправну поведінку і повторно, через незначний проміжок часу після звільнення, вчинив умисні злочини.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_9 можливе виключно за умов відбування ним реальної міри покарання у виді позбавлення волі, яке буде справедливим і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів і відповідатиме положенням ст.50 КК України, згідно з якою покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів іншими особами
Крім того, як встановлено судом, вироком Оржицького районного суду Полтавської області від 01.12.2021 року, який набрав законної сили 01.01.2022 року, ОСОБА_9 засуджено за ч.3 ст.185 КК України. Як вбачається зі змісту зазначеного вироку, на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом повного приєднання покарання призначеного вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 18.05.2021 року , ОСОБА_9 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць. Зараховано в строк відбування покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 18.05.2021 року, за яким його засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 4 місяців арешту, з 04.08.2022 року включно до 30.11.2021 року включно, з розрахунку один день арешту за один день позбавлення волі.
При цьому суд зазначає, що ОСОБА_9 скоїв дані злочини 09.01.2021, 11.01.2021 та 29.04.2021 року, тобто до ухвалення вироку Оржицького районного суду Київської області від 01.12.2021, за яким він засуджений за злочин вчинений 23.02.2021.
Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Відповідно до роз`яснення, що містяться у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів, слід враховувати, крім даних про особу й обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності.
Відтак, враховуючи ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_9 злочинів, які відносяться до категорії тяжких злочинів, та їх кількість, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за умисні злочини проти власності, неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що у даному випадку при визначенні ОСОБА_9 остаточного покарання за сукупністю злочинів доцільно застосувати принцип часткового складання призначених покарань.
Таким чином, остаточне покарання обвинуваченому необхідно призначити відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Оржицького районного суду Полтавської області від 01.12.2021 року, зарахувавши у строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, частково відбуте ним покарання за вироком Оржицького районного суду Полтавської області від 01.12.2021.
На переконання суду, саме таке покарання є необхідним, достатнім, справедливим для виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов потерпілими не заявлявся.
Процесуальні витрати у вигляді вартості проведення товарознавчих експертиз на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави.
Запобіжний захід в даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 не обирався.
Керуючись: ст.ст.7,8,9,22,30-33,84-86,110,318,319,349,369-371,373,374,376 КПК України, ст.ст. 50,65-67, 70, ч.3 ст.185,ч. 2 ст. 289 КК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;
за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Оржицького районного суду Полтавської області від 01.12.2021 року остаточно призначити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.
На підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України в строк остаточно призначеного ОСОБА_9 покарання, зарахувати покарання, відбуте ним частково за вироком Оржицького районного суду Полтавської області від 01.12.2021 року.
Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати на проведення авто-товарознавчої експертизи в розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 10 коп. та товарознавчої експертизи в розмірі 1029 ( одна тисяча двадцять дев`ять) грн. 72 коп., а всього стягнути 1887 (одну тисячу вісімсот вісімдесят сім) грн. 82 коп.
Речові докази, а саме: державний номерний знак НОМЕР_2 та мопед «Honda DIO ST» 1996 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 , на момент постановлення вироку, ухвалою суду від 16.12.2021 року було повернуто потерпілому ОСОБА_8 .
Строк відбуття покарання засудженого ОСОБА_9 рахувати з моменту постановлення вироку Оржицьким районним судом Полтавської області та обрання відносно нього запобіжного заходу, тобто з 01.12.2021 року.
Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинувачуваному та прокурору.

Суддя ОСОБА_17