Провадження №11-сс/801/589/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваної ОСОБА_7
та її захисника ОСОБА_8
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25 серпня 2021 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.06.2021 за №0000615,
якою клопотання старшого слідчого відділення ВП №1 ВРУП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_9 задоволено, продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 29.089.2021 відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Чулим, Здвинського району, Новосибірської області, Росії , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, раніше судимої: 26.09.2012 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч.1ст. 296 КК України, до арешту терміном 5 місяців; 21.11.2014 Вінницьким міським судом за ст.125 ч.1, 130 ч.1, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі терміном на 2 роки, відповідно до ст.75 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки; 10.12.2015 Вінницьким міським судом за ст.345 ч.2, 71 КК України до позбавлення волі терміном 3 роки, в силу ст.71 КК України приєднано 2 місяці по вироку від 21.11.2014, всього до відбуття покарання 3 роки 2 місяці позбавлення волі,
яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 .
Клопотання мотивовано тим, що в провадженні СВ Відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницької області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000615 від 28.06.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.06.2021, в період часу з 11 години 00 хвилин по 11 годин 20 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи на відпочинку біля озера «Кулик», що розташоване по вулиці Чехова м. Вінниці, в стані алкогольного сп`яніння, де розпивала спиртне із своїми знайомими: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Під час чого, внаслідок конфлікту на побутовому грунті, між ОСОБА_7 та ОСОБА_11 виникла сварка, яка переросла у штовханину. В цей час у ОСОБА_7 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .. ОСОБА_7 маючи особисту неприязнь до ОСОБА_11 , з метою реалізації умислу, направленого на спричинення тілесних ушкоджень останньому, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи настання наслідків, схопила зі покривала металевий ніж та умисно і цілеспрямовано нанесла один удар ОСОБА_11 в ділянку розташування життєво важливих органів, а саме в область черевної порожнини справа, від чого ОСОБА_11 впав, а ОСОБА_7 продовжила відпочинок.
В результаті протиправних дій ОСОБА_7 , відповідно до довідки із медичної карти стаціонарного хворого № 13691 від 29.06.2021, ОСОБА_11 заподіяно тілесне ушкодження у вигляді травматичного ушкодження печінки, внутрішньочеревної кровотечі, які відповідно до пункту 2.1.2 наказу МОЗ №6 від 17.01.1995 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» є небезпечними для життя ушкодження, так як в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю; та відповідно до п.2.1.3.к відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, так як небезпечними для життя, є ушкодження живота, котрі проникли в черевну порожнину, у тому числі і без ушкодження внутрішніх органів.
28.06.2021, о 23.50 год., ОСОБА_7 , в порядку ст. 208 КПК України, затримана працівниками СКП Відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області.
29.06.2021 о 18.25 год., ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
30.06.2021 слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_12 до підозрюваної ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк тримання під вартою діє протягом 60 днів з моменту затримання ОСОБА_7 , тобто з 23.50 год. 28.06.2021 до 23.50 год. 26.08.2021.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Чулим Здвинського району Новосибірської області РФ, фактично проживаюча у АДРЕСА_1 , громадянка України, раніше судима:
- 26.09.2012 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 1ст. 296 КК України, до арешту терміном 5 місяців;
- 21.11.2014 Вінницьким міським судом за ст. 125 ч.1, 130 ч.1,70ч.1 КК України до позбавлення волі терміном на 2 роки, відповідно до ст.75 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки;
- 10.12.2015 Вінницьким міським судом за ст. 345 ч.2, 71 КК України до позбавлення волі терміном 3 роки, в силу ст. 71 КК України приєднано 2 місяці по вироку від 21.11.2014, всього до відбуття покарання 3 роки 2 місяці позбавлення волі, -
Причетність ОСОБА_7 до вказаного злочину підтверджується зібраними на даний час доказами.
У вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема:
-переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_7 усвідомлює тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі визнання її винною в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі на строк від 5 до 8 років;
-знищення, сховання або спотворення будь - якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, місцезнаходження яких на даний час виявлено не було;
-вчинення іншого кримінального правопорушення.
Слідчий враховуючи те, що ОСОБА_7 умисно вчинила злочин, який відносяться до категорії тяжких, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що свідчить про антисоціальну поведінку підозрюваної, та те, що вона перебуваючи на волі може продовжити свою злочину діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується характером кримінального правопорушення, обрання відносно неї будь якої іншої міри запобіжного заходу не забезпечить її належної процесуальної поведінки, а без її участі, закінчити досудове розслідування у встановлені строки не представляється можливим.
20.08.2021 керівником Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_13 строк досудового слідства у провадженні було продовжено до 3 місяців, тобто до 29.09.2021, оскільки завершити досудове слідство до вищевказаного терміну не представляється можливим, оскільки для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, необхідно всебічно, повно та неупереджено дослідити обставини вчинення підозрюваною дій, які інкримінуються їй як злочинні, та надати їм належну правову оцінку.
Зокрема в рамках даного провадження необхідно провести наступні слідчі та процесуальні дії, що потребують додаткового часу:
1) отримати дозвіл слідчого судді на тимчасовий доступ до речей та документів Комунального некомерційного підприємства «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги», яке розташоване за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 68, з можливістю вилучення оригіналу історії хвороби (медичної карти стаціонарного хворого) потерпілого ОСОБА_11 ;
2) здійснити тимчасовий доступ до оригіналу історії хвороби (медичної карти стаціонарного хворого) потерпілого ОСОБА_11 ;
3) провести судово-медичну експертизу;
4) долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судово-медичної експертизи;
5) виконати з підозрюваним вимоги ст. 279 КПК України, а саме повідомити ОСОБА_7 про зміну раніше повідомленої підозри;
6) виконати вимоги ст. 290 КПК України;
7) скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Проведення вищевказаних процесуальних та слідчих дій має кардинально важливе значення для повного та неупередженого досудового розслідування даного кримінального провадження, отримання належних та допустимих доказів, а також прийняття законного та обґрунтованого рішення в передбачені кримінально процесуальним законодавством строки.
На даний час жоден з ризиків, які були враховані слідчим суддею при обрані запобіжного заходу ОСОБА_7 не зник та ніяким чином не змінився.
Всі вищевказані обставини, свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_7 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам. В зв`язку із цим, існує необхідність продовження застосування до підозрюваної ОСОБА_7 забіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив задовольнити клопотання.
Прокурор клопотання підтримав та просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 , оскільки заявлені ризики не зменшилися, а виконати слідчі дії у встановлений строк не є можливим, тому необхідно продовжити строк тримання його під вартою.
Слідчий в судовому засіданні підтримав вимоги клопотання.
Захисник в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив застосувати більш запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрювана ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримала думку адвоката.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25 серпня 2021 року клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_9 задоволено.
Продовжено строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 29.09.2021 року.
Визначено, що ухвала про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою діє до 29.09.2021 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25.08.2021 року скасувати та ухвалити нову ухвалу, обравши останній більш м`який запобіжний захід, домашній арешт за місцем проживання.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржуване судове рішення є незаконним та необґрунтованим, прокурором під час судового розгляду не було надано жодного доказу та не доведено обставини щодо продовження ОСОБА_7 найбільш суворого запобіжного заходу з метою запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого. Звернув увагу суду на те, що його підзахисна спростовує свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні там, що вона знаходилась у стані необхідної оборони, наміру заподіяти тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_11 не мала. Тому вважає, що її вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України не доведено. Визнання останньою фактичних обставин, в яких її обвинувачують свідчать про відсутність у неї мотиву переховуватися від слідства та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, скоювати інші злочини. Також доказів незаконного тиску з боку підозрюваної на потерпілого та свідків у сторони обвинувачення не мається.
Вважає, що судом не було враховано, що його підзахисна є громадянкою України, має середню освіту, на обліку в наркологічному та психіатричному диспансері не перебуває, має постійне місце проживання в м. Вінниці, до затримання працювала за цивільно-правовими угодами. Також вказав, що судом при продовженні строку тримання під вартою не виконано обов`язок розгляду можливості застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 подану в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.
Підозрювана ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу свого захисника і також просила її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.
Прокурор ОСОБА_6 заперечила проти задоволення апеляційної скарги захисника, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді суду першої інстанції без змін, вважає її законною та обґрунтованою.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, пояснення захисника, думку підозрюваної, заперечення прокурора, дослідивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.
За частиною першою та п.9 ч.2 ст.131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.
Відповідно до положення ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за десять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.
Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді суду першої інстанції, апеляційним судом було встановлено, що зазначені вимоги закону судом були дотримані.
Вирішуючи питання щодо продовження відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, слідчий суддя суду першої інстанції встановив та виходив з того, що на час розгляду клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України обґрунтована, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором та слідчим при розгляді даного клопотання.
Встановлено, що 28.06.2021 о 23.50 год. ОСОБА_7 , в порядку ст. 208 КПК України затримана працівниками СКП Відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУ НП у Вінницькій області.
29.06.2021 о 18.25 год. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
30.06.2021 слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_12 до підозрюваної ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк тримання під вартою визначено протягом 60 днів з моменту затримання ОСОБА_7 , тобто з 23.50 год. 28.06.2021 до 23.50 год. 26.08.2021.
20.08.2021 керівником Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_13 строк досудового слідства у провадженні було продовжено до 3 місяців, тобто до 29.09.2021.
Слідчий суддя в обґрунтування продовження строку запобіжного заходу враховував тяжкість вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, яке відноситься відповідно до ст.12 Кримінального Кодексу України до категорії тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, те що ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь - які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також з метою запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення. Вважав, що підстави для зміни їй запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі, відсутні. Відомостей, які б вказували про неможливість перебування ОСОБА_7 в місцях затримання, зокрема, за станом здоров`я під час розгляду клопотання надано не було, а тому заявлені ризики виправдовують тримання особи під вартою, що також доведено прокурором та слідчим при розгляді даного клопотання.
Так, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність продовження застосованого в ході досудового слідства виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, який відповідно до ст.12 КК України віднесений до тяжкого злочину.
Це узгоджується також із нормою п.5 ч.2 ст.183 КПК України, за змістом якої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Наряду з вказаним, у п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, проте, при вирішенні питання щодо продовження в ході досудового розгляду підозрюваній ОСОБА_7 строку тримання під вартою, суд першої інстанції правильно виходив не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України.
Апеляційний суд не може погодитися з доводами апеляційної скарги захисника щодо скасування останній продовженого судом першої інстанції вказаного запобіжного заходу та обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, так як при розгляді питання щодо обрання чи продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати також і тяжкість звинувачення.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_7 злочину, свідчить про її підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу підозрюваної вказують на обґрунтованість продовження судом саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вказаний запобіжний захід є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у вказаному кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування.

Матеріали кримінального провадження не містять переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваної під вартою та в судове засідання апеляційного суду надані не були.

При цьому, наявність постійного місця проживання у м. Вінниці, про що зазначив захисник в своїй апеляційній скарзі, не є безумовною підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не має такого ступеню довіри, яка може бути врахована судом, як така, що має запобіжний вплив на поведінку підозрюваної, та не є такою, що спростовує встановлені судом ризики.
На думку колегії суддів в даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає в необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так потерпілої сторони. При цьому належить враховувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрювана може переховуватись від органів досудового слідства та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків як досудового, так і в подальшому судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

В даному випадку продовження щодо ОСОБА_7 вказаного запобіжного заходу відповідає вимогам ст.ст.177, 178, 183 КПК України.
Судом першої інстанції щодо висловленої в судовому засіданні позиції захисника, наведені достатні мотиви для відмови в обранні останній більш м`якого запобіжного заходу, який зміг би запобігти встановленим в ході розгляду справи та доведеним в судовому засіданні прокурором ризикам. Зокрема, це тяжкість обвинувачення, відсутність істотних змін ризиків, обставин провадження та даних про особу підозрюваної.
Також апеляційний суд враховує те, що згода як сторони захисту, так і самої підозрюваної на залишення останній певного виду запобіжного заходу, все ж таки підтверджує існування процесуальних ризиків у вказаному провадженні.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудної не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Таким чином колегія суддів вважає, що встановлені судом обставини у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення з урахуванням характеру протиправних насильницьких дій, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , а також даними про особу останньої, яка є особою раніше неодноразово судимою, реально відбувала призначені покарання, не призвело до позитивних змін в її особистості і не створило у неї готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, також відсутність постійного місця роботи, вказують на обґрунтованість продовження застосованого до підозрюваної саме виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також дають підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та забезпечити виконання ОСОБА_14 покладених на неї процесуальних обов`язків.
Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних процесуальних порушень у цьому провадженні апеляційним судом не виявлено.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а доводи апеляційної скарги захисника викладених в ній висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 25 серпня 2021 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.06.2021 за №0000615, якою клопотання старшого слідчого відділення ВП №1 ВРУП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_9 задоволено, продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 29.09.2021 відносно підозрюваної ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України - залишити без змін.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4