Справа № 203/4444/21
Провадження № 1-кп/0203/855/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000882 від 22.08.2021 року, обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000882 від 22.08.2021 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.Послався на те, що на теперішній час не зникли ризики, зазначені у п. п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України,які існували на час обранняостанньому запобіжного заходу. Так, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років, тому є достатні підстави вважати, що, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обвинувачений, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, у разі визнання його вини та усвідомлення невідворотності покарання за вчинене кримінальне правопорушення, з метою уникнення відповідальності, буде переховуватись від суду. Також зазначив, що існує ризик незаконного впливання на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні з метою схилення останніх до зміни показань або відмови від показань.
Обвинувачений, захисник заперечували проти задоволення заявленого клопотання, оскільки вважали його необґрунтованим, нічим не підтвердженим, вважали, що стороною обвинувачення не зібрано доказів вчинення ОСОБА_6 злочину, повідомили, що він має цивільну дружину та повнолітнього сина, що свідчить про міцні соціальні зв`язки. Крім того, не дивлячись на наявність закордонного паспорту, ОСОБА_6 ніколи не перетинав кордон України та у випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу зобов`язується здати його у відповідні органи.
Потерпілий в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання прокурора, підтвердив наявність ризику впливу обвинуваченого на нього, оскільки під час досудового розслідування мали місце такі випадки.
Вислухавши думку учасників провадження та ознайомившись із матеріалами обвинувального акту, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, втому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Судом встановлено, що відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який спливає 21 жовтня 2021 року.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватись від суду існує, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким, за яке передбачено позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, тому у суду є достатні підстави вважати, що обвинувачений, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим у інкримінованому злочині, може переховуватися від суду.
При вирішенні питання про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1ст.177КПК Українивраховано позицію Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», у якій зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого у вказаному кримінальному провадженні теж продовжує існувати, оскільки, як вбачається із додатків до обвинувального акта, стороною обвинувачення заявлено у якості свідків певна кількість осіб, які на даному етапі судового розгляду допитані не всі, також не допитано потерпілого в кримінальному провадженні.
Доводи сторони захисту про відсутність даного ризику, оскільки свідки та потерпілий під час досудового розслідування вже були допитані, суд не приймає до уваги, оскільки, враховуючи принцип безпосереднього дослідження доказів судом, судом враховуються тільки ті покази, які були надані суду під час судового розгляду.
Також суд не приймає до уваги доводи про те, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки , оскільки не надано доказів на підтвердження цієї обставини.

При вирішенні клопотання прокурора суд бере до уваги стан здоров`я обвинуваченого, яке відповідно до пояснень обвинуваченого є добрим та скарг в нього не має.

Крім того, на підтвердження відсутності підстав для подальшого тримання під вартою, захисник зазначив, що підозра є необґрунтованою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Суд зауважує, що на даному етапі судового розгляду не оцінюються докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимстаттею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Таким чином, суд, з урахуванням наявності перелічених ризиків, суспільної важливості об`єктів посягання, прийшов до висновку, що наразі немає підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, та вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою щодо обвинуваченого на 60 днів.
Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, так як злочин вчинено із застосуванням насильства .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 199, 315, 369-372 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто по 19 грудня 2021 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1