Справа № 461/9964/21
Провадження № 1-кс/461/6872/21
17.12.2021 року,слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши клопотання слідчого-криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Муроване Пустомитівського р-ну Львівської області, громадянин України, українця, із професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням, яке мотивоване тим, що ОСОБА_6 22 жовтня 2021 року у вечірню пору доби, точного часу не встановлено, з метою купівлі спиртних напоїв, за попередньою домовленістю із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийшов до квартири АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_7 . У подальшому, у ОСОБА_8 , під час спілкування із ОСОБА_7 у вказаній квартирі, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, виникла сварка з останньою. В ході даної сварки у ОСОБА_8 виник умисел на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто на умисне вбивство ОСОБА_7 . Реалізуючи свій протиправний умисел на заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_8 правою рукою зжатою в кулак наніс ОСОБА_7 один удар в лицеву ділянку голови, від чого остання впала та втратила свідомість. В цей час ОСОБА_6 , діючи умисно та бажаючи настання смерті ОСОБА_7 , взявши кухонний рушник, який знаходився у вказаній квартирі, умисно, цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, бажаючи їх настання у вигляді смерті ОСОБА_7 , помістив вказаний кухонний рушник у порожнину рота останньої, внаслідок чого закрив ОСОБА_7 дихальні шляхи, що стало причиною її смерті.
25.10.2021 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 26.10.2021 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Враховуючи що станом на день подання вказаного клопотання продовжують існувати ризики, визначені статтею 177 КПК, просить слідчого суддю продовжити тримання підозрюваного під вартою строком до 60 діб.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали вимоги клопотання та просили його задовольнити.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою не заперечили.
Слідчий суддя, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників справи, дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Слідчим суддею встановлено, що 25.10.2021 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 26.10.2021 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
На підставі ухвали слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 27.10.2021 щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 днів, тобто до 23.12.2021 включно, однак завершити досудове розслідування кримінального провадження до вказаного строку неможливо, оскільки на даний час ще не проведено усі експертизи, можливі слідчі і процесуальні дії, які не можливо було провести у зв`язку із складністю провадження.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Проаналізувавши наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий підтверджує доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що вони свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, на підтвердження чого в матеріалах кримінального провадження наявні дані, які підтверджуються:
- протоколом огляду місця події від 25.10.2021, в ході якого виявлено труп ОСОБА_9 із ознаками насильницької смерті, а також сліди вчинення кримінального правопорушення;
- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 , яка являється донькою померлої;
- протоколом обшуку від 25.10.2021 за місцем проживання ОСОБА_6 , в ході чого вилучено спортивні штани темно-синього кольору та кросівки сірого кольору «Пума», в яких останній, ймовірно, вчиняв кримінальне правопорушення;
- протоколом обшуку від 25.10.2021 за місцем проживання ОСОБА_11 , в ході чого вилучено куртку сірого кольору, в якій ОСОБА_6 , ймовірно, вчиняв кримінальне правопорушення, два ключі з брелком та сумку синього кольору, які можуть належати потерпілій;
- протоколом затримання ОСОБА_6 від 25.10.2021;
- допитами свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ;
- відеозаписами камер спостереження, що знаходяться в будинку АДРЕСА_3 , на яких зображена особа, ззовні схожа на підозрюваного ОСОБА_6 ;
- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 , який розповів про обставини вбивства ОСОБА_7 ;
- протоколом проведення слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_6 , який на місці події відтворив обставини вбивства ОСОБА_7 ;
Слідчий суддя на цьому етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Тому, на підставі оцінки сукупності отриманих доказів, слідчим суддею визначено, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.
Крім того, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення в повному обсязі доведене існування ризиків, що у разі необрання запобіжного заходу, можливе перешкоджання встановленню істини у справі, а саме:
1) неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду.
Даний ризик підтверджується тим, що тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_6 до втечі.
Водночас, відповідно по п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
2) неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_6 втік з місця вчинення кримінального правопорушення, намагався приховати сліди його вчинення, зокрема зачинив вхідні двері до квартири потерпілої, а ключі забрав із собою.
3) неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на потерпілу, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб, що підтверджується насильницьким характером злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 .
Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.
Вказане підтверджується і тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного вбивства.
Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто, у справах, де особа обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване відносно підозрюваного .
Слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.
Відповідно до ч. 1 ст.183КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчим суддею також приймається до уваги, що в результаті проведення додаткових слідчих (розшукових) та процесуальних дій, будуть отримані додаткові докази, які можуть бути використані під час судового розгляду кримінального провадження для встановлення об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадженні, оскільки як вбачається з матеріалів клопотання, по справі призначено ряд експертиз.
З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що інші запобіжні заходи з об`єктивних причин не забезпечать законослухняну поведінку підозрюваного. Слідчий суддя також враховує, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Разом з тим, при виконанні судом вимог ч. 3 ст. 183 КПК України щодо визначення розміру застави, враховуючи передбачені ч. 4 ст. 182 КПК України обставини, зокрема, те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення насильницького характеру, внаслідок якого була спричинена загибель людини, суд вважає недоречним визначення розміру застави.
Керуючись ст. ст. 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

Клопотання слідчого,- задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , під вартою строком на 60 діб, тобто до 15 лютого 2022 року включно, без визначення розміру застави.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1