Провадження № 11-сс/4823/532/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2021 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 грудня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 грудня 2021 року задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Чернігівській області майора поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме, до 08.02.2022 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калинівка, Лугинського району, Житомирської області, громадянина України, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням тяжкості покарання в співставленні з характеризуючими даними та початковою стадією досудового розслідування, є достатньо високими, а саме, підозрюваний ОСОБА_8 може вдатися до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків з метою схилити їх до надання неправдивих свідчень, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може запобігти вказаним ризикам.

Адвокат підозрюваного ОСОБА_7 , не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та винести нову ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту із носінням електронного засобу стеження. Вказує на відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів підтвердження смерті потерпілих. Також в матеріалах справи немає висновків експертизи, які б підтверджували порушення правил дорожнього руху, та постанов про призначення автотехнічних експертиз, а тому, на думку захисника, відповідність або невідповідність дій підозрюваного під час зіткнення з іншим транспортним засобом не підтверджено жодним чином. Звертає увагу, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, власником квартири є дружина, яка не проти того, щоб він знаходився під домашнім арештом, має постійне місце роботи, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, одружений, має сталі соціальні зв`язки, на утриманні двоє дітей, та те, що після ДТП він теж отримав тілесні ушкодження і потребує лікування в умовах стаціонару. Наголошує, що ні прокурор в судовому засіданні, ні слідчий в клопотанні не навели наявність ризиків для обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 у виді взяття під варту.

В засіданні апеляційного суду захисник підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі. Згідно повідомлення захисника, ОСОБА_8 не може з`явитися в судове засідання через хворобу, підтвердив це документально та просив провести розгляд справи без його участі.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який вважав апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді просив залишити без змін, захисника, який наполягали на задоволенні апеляційної скарги з викладених в ній підстав, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення. Таке рішення обґрунтовує наступним чином.

Мета застосування запобіжних заходів передбачена ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

З положення ст. 178 КПК України та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у постанові 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», слідує, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд зобов`язаний також оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, репутацію підозрюваного, наявність судимостей, спосіб життя, поведінку під час провадження у справі; дослідити відомості, що вказують на існування факторів, обставин чи моральних цінностей, які можуть свідчити про те, що підозрюваний перебуваючи на волі, не порушуватиме покладених на нього процесуальних обов`язків та не займатиметься злочинною діяльністю.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове слідство в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000571 від 07.12.2021 року, стосовно причетності ОСОБА_8 до порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілих: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ..

В рамках вказаного кримінального провадження 07.12.2021 року об 11 год. 00 хв. ОСОБА_8 було затримано в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України, а 08.12.2021 року о 10 год. 40 хв. йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 3 ст. 286 КК України.

Колегія суддів знаходить, що слідчим суддею встановлено наявність ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду, незаконно впливати на потерпілих, свідків з метою схилити їх до надання неправдивих свідчень, а отже, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів можуть не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003 № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Задовольняючи клопотання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя цілком вірно з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу дійшов до висновку про необхідність застосування до нього саме такого запобіжного заходу. При цьому, в повній мірі були дотримані вимоги ст.178 та ст. 194 КПК України, врахувавши вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, де максимальна санкція відповідної частини статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, те, що підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, наявність відомостей про притягнення до адміністративної відповідальності, не має зареєстрованого місця проживання, офіційно працевлаштований, має міцні соціальні зв`язки,

врахував суспільний резонанс даного злочину, в результаті якого загинуло тринадцять людей, що є вагомим психологічним фактором, який може спонукати підозрюваного на вчинення дій, спрямованих на переховування від слідства або суду, невиконання процесуальних обов`язків, а також впливу на потерпілих, свідків з метою схилити їх до надання неправдивих свідчень, та експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, які будуть проводити огляди транспортних засобів та схиляти їх до винесення завідомо незаконного висновку, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема, може створювати штучні докази та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій.

Окрім цього, слідчий суддя цілком обґрунтовано врахував і те, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою в даному випадку є найбільш доцільним, а інші запобіжні заходи, з урахуванням вище вказаних підстав, не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та уникнути ризиків, вказаних у ст.177 КПК України.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. А така підозра, як уже зазначалося вище, є достатньо обґрунтованою.

За таких обставин, у слідчого судді не було підстав вважати, що застосування більш м`яких, ніж взяття під варту, запобіжних заходів може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому обраний запобіжний захід є обґрунтованим і з ним погоджується апеляційний суд.

На основі аналізу зібраних матеріалів, судом зроблено обґрунтований висновок, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду, що докази і обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що зазначені ним ризики існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а підозра у скоєнні кримінального правопорушення є обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги про те, що прокурор не довів існування ризиків є необґрунтованими, оскільки питання щодо тримання під вартою розглядалось судом в порядку, передбаченому ст. 331 КПК України, та з матеріалів провадження вбачається, що при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 місцевий суд врахував не лише тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, а й існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, запобіганню яким може сприяти лише тримання обвинуваченого під вартою.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний має постійне місце проживання, а також міцні соціальні зв`язки, не заслуговують на увагу, оскільки такі були предметом розгляду суду першої інстанції, оскільки вони не спростовують доведених стороною обвинувачення на даному етапі ризиків, і не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

З іншого боку, стороною захисту в апеляційній скарзі не надано жодних переконливих доводів щодо обґрунтування своєї позиції і не представлено суду гарантій належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час досудового розслідування і судового розгляду.

В сукупності із вищезазначеними обставинами, для вирішення справи у відповідності до вимог закону, суд врахував дані, що характеризують особу підозрюваного, ті обставини, якими обґрунтовує свою апеляційну скаргу її автор, тяжкість та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 ..

Слідчий суддя, приймаючи рішення, виходив з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого, і доданих матеріалах, та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Колегія суддів вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено існування ризиків, які є підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 ,, а тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого. Зазначене спростовує твердження захисника про недоведеність прокурором заявлених у клопотанні ризиків.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Обираючи ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою судом розглянута можливість застосування інших запобіжних заходів, проте, з урахуванням наявності суспільного резонансу, те, що кримінальне правопорушення вчинене проти безпеки руху та експлуатації транспорту, що спричинило загибель тринадцяти людей, а тому слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав твердити про неправомірність застосування саме такого запобіжного заходу.

За таких обставин, у слідчого судді не було підстав вважати, що застосування більш м`яких, ніж взяття під варту, запобіжних заходів може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому обраний запобіжний захід є обґрунтованим і з ним погоджується апеляційний суд.

Стосовно того, що до обвинуваченого судом першої інстанції не було застосовано альтернативного запобіжного заходу, то дані доводи не беруться до уваги колегією суддів, оскільки така позиція узгоджується з вимогами п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, якою передбачено право суду не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З огляду на це, колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги захисника про те, що суд порушив вимоги закону та необґрунтовано застосував відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, у зв`язку з чим і передбачених законом підстав для задоволення апеляційної скарги захисника та скасування ухвали слідчого судді немає.

Строк дії ухвали слідчого судді визначено у відповідності з вимогами ст. 197 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону при розгляді справи в суді, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 409-411,419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 грудня 2021 року,

якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4