Справа № 308/1234/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.06.2021 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження № 0000357, відомості про яке 24.12.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , в інтересах якого діє представник адвокат ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження № 0000357, відомості про яке 24.12.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, згідно з яким просить: скасувати арешт мобільного телефону марки «SAMSUNG GALAXY А7», IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , S/ НОМЕР_3 , із сім-картою оператора мобільного зв`язку МТС № НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.02.2021 року; повернути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY А7», IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , S/ НОМЕР_3 , із сім-картою оператора мобільного зв`язку МТС № НОМЕР_4 .

В обґрунтування клопотання представник заявника посилається на те, що підставою для накладення арешту на вказане майно в клопотанні слідчого було зазначено те, що зазначене майно може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки за допомогою мобільного телефону ОСОБА_3 телефонував ОСОБА_5 та домовлявся про зустрічі та із якого відправляв їй фотозображення взірця рахунку-фактури № 1036 від 05.12.2020 року, а тому, даний мобільний телефон у відповідності до ст. 98 КПК України має значення у кримінальному провадженні як речовий доказ. Протоколом огляду предметів від 05.03.2021 року було здійснено огляд мобільного телефону марки «SAMSUNG GALAXY А7», карта оператора мобільного зв`язку «Водафон» № НОМЕР_4 , з проведенням фотофіксації.

Як зауважує представник заявника, враховуючи те, що всі необхідні слідчі дії із вказаним мобільним телефоном та сім-картою проведені, вважають, що подальші заходи забезпечення кримінального провадження є недоцільними та порушують права ОСОБА_3 . Перебуваючи протягом тривалого часу (більше чотирьох місяців) без підзарядки, акумуляторна батарея пристрою істотно псується та може вийти з ладу, а враховуючи, що вона є суцільною із самим телефоном, це може призвести до того, що непридатним до використання стане і сам телефон, який є дороговартісною річчю. Крім того, у вказаному телефоні зберігається великий обсяг інформації (номери телефонів, паролі доступу, документи, тощо), які необхідні ОСОБА_3 як в приватному житті, так і для здійснення його діяльності.

ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, хоча остання повідомлялася про час і місце розгляду клопотання належним чином телефонограмою. При цьому представник заявника адвокат ОСОБА_4 надіслала до суду заяву, згідно з якою просить розглядати клопотання про скасування арешту майна без її участі, зазначивши, що клопотання підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду клопотання про скасування арешту майна повідомлявся належним чином, однак його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Слідчим суддею, з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, визнано можливим розгляд клопотання у відсутності особи, яка подала клопотання, та слідчого на підставі наявних матеріалів.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Статтями 7, 16 КПК України передбачено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Натомість при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює доводи клопотання в частині обґрунтованості підстав для скасування раніше накладеного арешту.

Під час розгляду даного клопотання слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000357, відомості про яке 24.12.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

30.03.2021 року у рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України у проханні надання та одержанні службовою особою неправомірної вигоди для третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.02.2021 року задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000357, відомості про яке 24.12.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Серед іншого, накладено арешт на майно, вилучене 10.02.2021 року під час проведення обшуку за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY A7», IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , S/ НОМЕР_3 , із сім-картою оператора мобільного зв`язку МТС № НОМЕР_4 .

Накладаючи арешт на вказане майно слідчий суддя виходив з наявності сукупності розумних підозр вважати, що зазначене майно, вилучене 10.02.2021 року згідно з протоколом обшуку, є доказом злочину та зберегло на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, відтак, дійшов до переконання про обґрунтованість та задоволення внесеного клопотання з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

З протоколу огляду предметів від 05.03.2021 року вбачається, що на підставі доручення слідчого старшим оперуповноваженим УСР в Закарпатській області ДСР НП України проведено огляд вищевказаного мобільного телефону.

Арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY A7», IMEI НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , S/ НОМЕР_3 , із сім-картою оператора мобільного зв`язку МТС № НОМЕР_4 , має доказове значення.

Для проведення ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку, передбаченому ст. ст. 170-174 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя враховує зазначені положення закону та обставини кримінального провадження, а саме ті, що існує необхідність у забезпеченні доказів, шляхом арешту майна, яке у встановленому законом порядку визнано речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України.

Крім того, при вирішенні питання про скасування арешту майна, слідчий суддя також бере до уваги той факт, що в даному випадку обмеження права власності (володіння) є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

На думку слідчого судді, оскільки відповідно до положень ст. 219 КПК України строк досудового розслідування не закінчився і досудове розслідування триває, підстав для висновку про те, що на даний час відпала потреба в арешті майна не встановлено і такий арешт скасуванню не підлягає.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що при наявності не скасованої ухвали слідчого судді про арешт майна і не закінчення строку досудового розслідування, представником заявника не доведено, що на даний час відпала потреба в арешті майна.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, заявником та його представником не надано та слідчим суддею не встановлено.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

Керуючись ст. ст. 174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження № 0000357, відомості про яке 24.12.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1