КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу Броварського міськрайонного суду районного суд Київської області від 19 липня 2021 року про задоволення клопотання прокурора Чернігівської обласної прокуратури у межах кримінального провадження №0000437 від 23.10.2015 та продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, п. п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Броварського міськрайонного суду районного суд Київської області від 19 липня 2021 року задоволено клопотання прокурора Чернігівської обласної прокуратури у межах кримінального провадження №0000437 від 23.10.2015 та продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 до 16 вересня 2021 року включно.

Рішення суду мотивовано наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема тим, що обвинувачений ОСОБА_6 , будучи обізнаним про тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним за інкримінованими статтями, може ухилятись та переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншимчином, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, на даний час, не забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення просить ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2021 року скасувати, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 залишити без задоволення та звільнити останнього з-під варти.
В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що Броварським міськрайонним судом Київської області вже досить тривалий час проводиться судовий розгляд справи по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194 КК України, при цьому, обвинувачений, за ініціативи органів прокуратури Чернігівської області тривалий час перебуває під вартою у ДУ «Новгород-Сіверська УВП 31» у камері для однієї людини, хоча у даній виправній установі відбувають покарання особи, яким призначено покарання у вигляді пожиттєвого позбавлення волі, а стосовно ОСОБА_6 навіть не постановлено вирок.
Крім того, апелянт вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано задовольнив подане клопотання прокурора, оскільки у клопотанні сторони обвинувачення є лише абстрактні посилання на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, позаяк будь-яких доводів про те, що обвинувачений може переховуватися від суду не надано, так як вони відсутні, фактично, вже всі матеріали справи були досліджені у минулому судовому розгляді справи за обвинуваченням ОСОБА_6 , так само, як і докази, надані стороною обвинувачення, всі свідки допитані, так само як і інший обвинувачений ОСОБА_7 , а тому вказувати на наявність ризику впливу на свідків та обвинуваченого у сторони обвинувачення немає підстав. Підстав для перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким іншим чином у сторони обвинувачення також немає, суду будь-які дані з даного приводу не надані.
Також захисник звертає увагу суду на сталі соціальні зв`язки ОСОБА_6 , який одружений, має малолітню дитину, батьків та постійне місце проживання.
При цьому апелянт зазначає, що фактично, основною підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою є тяжкість кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_6 .
Крім того, зважаючи на те, що в Україні Урядом продовжено адаптивний карантин під час пандемії коронавірусу, згідно з відповідними стандартами в області прав людини, зазначеним у Зводі принципів в контексті пандемії COVID-19 Європейського Комітету з питань запобігання катуванням і нелюдському або принижуючому гідність поводженню чи покаранню (ЄРТ), використання альтернативних позбавленню волі заходів є першочерговим обов`язком у ситуаціях перенаселеності місць позбавлення волі, проте, суд першої інстанції не прийняв до уваги вказані норми Закону і виніс необґрунтоване та безпідставне рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 не визначивши розмір застави.
Також захисник зазначив, що суд першої інстанції не звернув уваги на той факт, що у клопотанні сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою зазначено, що "ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_6 В. В. продовжено до 06.06.2021 року", з чого вбачається, що вже з 0 ОСОБА_6 енко В. В. незаконно тримається у місцях позбавлення волі, оскільки клопотання про продовження строку тримання під вартою було подано прокурором до суду 19.07.2021.
Відповідно до ч. 4 ст. 422-1 КПК України, яка набрала чинності 14.01.2021, у зв`язку з відсутністю клопотання захисника про розгляд апеляційної скарги за участю сторін, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, а ухвалу суду слід залишити без змін, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений в ухвалі Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2021 року щодо підстав для продовження строку тримання під вартою обвин ОСОБА_6 щенку В.В. ґрунтується на матеріалах провадження та відповідає вимогам закону.
Так, суд, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання пі ОСОБА_6 щенку В.В., врахував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу згідно з вимогами ст. 178 КПК України.
Наведені в ухвалі ризики щодо можливості обвинуваченого ухилятись та переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, ґрунтується на досліджених у суді матеріалах провадження оскільки, як вважає суд, застосування більш м`яких запобіжних заходів, на даному етапі судового розгляду, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, позаяк відображені в обвинувальному акті обставини вчинення злочину є свідченням того, що обставини, які слугували підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на даний час не відпали і рівень суспільної небезпеки обвину ОСОБА_6 щенка В.В. є настільки високим, що на даний час унеможливлює застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж існуючий, а тому, застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.
Посилання захисника на тривалий час розгляду кримінального провадження в суді та умови ОСОБА_6 щенка В.В. в ДУ «Новгород-Сіверська УВП 31» не можуть бути взятими до уваги при оцінці існування ризиків, які є підставою для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції необґрунтовано задовольнив подане клопотання прокурора, оскільки у клопотанні сторони обвинувачення є лише абстрактні посилання на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України є неспроможними, позаяк розглядаючи клопотання прокурора про продовження відносно обвин ОСОБА_6 щенка В.В. запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував наявність обґрунтованої підозри, тяжкість обвинувачення, дані про особу обвинуваченого, в тому числі вік, стан здоров`я та сімейний стан, а також те, що відносно обвинуваченого продовжують існувати ризики, зазначені в пунктах 1, 2 та 4 ч. 1 ст.177 КПК України, а са ОСОБА_6 щенко В.В., будучи обізнаним про тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним за інкримінованими статтями, може ухилятись та переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Отже, твердження сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються вищенаведеними доводами місцевого суду та не підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
Посилання захисника на наявність сталих соціальних з ОСОБА_6 щенка В.В. є безпідставними, оскільки вказані обставини були враховані судом, про що зазначено в оскаржуваній ухвалі.
Посилання сторони захисту на те, що сама лише тяжкість можливого покарання не може бути підставою для обрання запобіжного заходу, є безпідставними, оскільки, окрім тяжкості можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, що є однією з обставин, яка відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України враховується при обранні запобіжного заходу, суд врахував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, ризик переховування обвинуваченого від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та дані про особу обвинуваченого, в тому числі його вік, стан здоров`я та сімейний стан.
Доводи апелянта про те, що в Україні Урядом продовжено адаптивний карантин під час пандемії коронавірусу і з урахуванням стандартів в області прав людини, зазначеним у Зводі принципів в контексті пандемії COVID-19 Європейського Комітету з питань запобігання катуванням і нелюдському або принижуючому гідність поводженню, суд першої інстанції виніс необґрунтоване та безпідставне рішення про продовження строку тримання п ОСОБА_6 щенка В.В., не визначивши розмір застави, є безпідставними, оскільки з ухвали суду вбачається, що суд належним чином вмотивував продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, а розмір застави не було визначено за правилами ч. 4 ст. 183 КПК України, з посиланням на те, що злочин у даному кримінальному провадженні вчинено із застосуванням насильства.
Зауваження апелянта про те, що суд першої інстанції не звернув уваги на той факт, що у клопотанні сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою зазначено, що "ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області строк дії запобіжного заходу у вигляді ОСОБА_6 Терещенку В. В. продовжено до 06.06.2021 року",а відтак вже з 07.06.2021 обвинувачений незаконно тримається у місцях позбавлення волі, оскільки клопотання про продовження строку тримання під вартою було подано прокурором до суду 19.07.2021, спростовується матеріалами провадження, з яких убачається, що востаннє строк ОСОБА_6 трою Терещенку В.В. продовжено до 30.07.2021 на підставі ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.06.2021.

Таким чином, колегія суддів, вважаючи законною і обґрунтованою ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2021 року про продовження строку тримання під ва ОСОБА_6 еному Терещенку В.В. не вбачає підстав для її зміни чи скасування.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 199, 422-1 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а :

Ухвалу Броварського міськрайонного суду районного суд Київської області від 19 липня 2021 року про задоволення клопотання прокурора Чернігівської обласної прокуратури у межах кримінального провадження №0000437 від 23.10.2015 та продовження строку тримання під вартою обвинуваченому , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, п. п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України, залишити без змін, а апеляційн ОСОБА_5 сника Сергієнка А.М. - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

С у д д і :

В.В. Ковальська ОСОБА_2 О.І. Гриненко ОСОБА_3 О.В. Жук

Справа №361/698/18

Провадження №11-кп/824/3605/2021 Категорія КК: ч. 2 ст. 115 КК України
Головуючий у першій інстанції Білик Г.О.