СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2539/21
ун. № 759/7372/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2021 року м. Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого слідчого підрозділу дізнання Святошинського УП ГУНП у м. Києва ОСОБА_3 в порядку ст. 303 КПК України,

В С Т А Н О В И В:

09 квітня 2021 року ОСОБА_2 звернулась до слідчого судді на бездіяльність слідчого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000552, що полягає у закритті кримінального вищевказаного кримінального провадження.

Вивчивши скаргу з доданою копією витягу з ЄРДР, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Розглянувши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку про повернення скарги особі яка її подала, із огляду на наступні обставини.

У відповідності до ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно п.3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у рішенні слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

Дана норма передбачає чіткий перелік осіб, які мають право під час досудового розслідування на оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

При цьому, статус ОСОБА_2 як особи, яка має право під час досудового розслідування на оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у закритті кримінального провадження, не вбачається із документів, поданих заявником до Святошинського районного суду міста Києва, жодним доказом не підтверджений, що позбавляє можливості слідчого суддю на даному етапі розгляду скарги встановити права та обов`язки особи заявника, та ставить під сумнів питання щодо статусу зазначеної особи у вказаному кримінальному провадженні.

Разом із тим, заявником не долучено до матеріалів скарги належним чином завірених копії документів які посвідчують особу.

При цьому, суддею також враховано, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується, зокрема, щодо необхідності дотримання вказаних засад кримінального провадження - як рівність перед законом і судом, яка закріплена у п. 3 ч. 1 ст. 7 КПК України, а також змагальності сторін та диспозитивності, які імперативно закріплені у п. 15 та п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Аналіз вищенаведених положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що право на оскарження слідчому судді рішень, дій чи бездіяльності особа отримує лише тоді, коли слідчий або прокурор прийняли певні рішення, вчинили конкретні дії або допустили конкретну бездіяльність, оскарження яких передбачено ч. 1 ст. 303 КПК України.

Водночас згідно з положеннями ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора можуть бути подані протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в узагальненні від 12 січня 2017 року «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» роз`яснив, що бездіяльність стосовно відсутності реагування на відповідні клопотання про вчинення певних процесуальних, зокрема слідчих (розшукових), дій може бути предметом оскарження лише у тих випадках, коли скаржник попередньо ініціював учинення таких дій, звертаючись із відповідним клопотанням до слідчого.

Разом зі тим, з матеріалів скарги вбачається, що заявником не надано до матеріалів скарги жодного доказу належного звернення до слідчого Святошинського УП ГУНП у м. Києві з клопотанням а саме, відсутня копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження, а відтак слідчий суддя позбавлений можливості перевірити описані обставини на які заявник посилається у зазначеній скарзі.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що в матеріалах провадження та в самій скарзі на бездіяльність відсутні відомості, які б свідчили про вчинену бездіяльність слідчим Святошинського УП ГУНП у м. Києві.

Разом із тим, слідчий суддя звертає увагу, що повернення скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, не позбавляють особу права, в порядку передбаченому КПК України, усунути зазначені недоліки, які потягли за собою повернення скарги та повторного звернутись до суду першої інстанції з порушенням питання про поновлення строку на оскарження дій чи бездіяльності слідчого, прокурора відповідно до положень §1 глави 26 КПК України.

За таких обставин, оскільки особою, що подала скаргу не надано всіх документів, а форма та зміст скарги мають відповідати вимогам КПК України, крім того, до скарги не додано жодного доказу належного звернення до Святошинського УП ГУНП у м. Києві слідчий суддя вважає за необхідне скаргу повернути особі, яка її подала.

Враховуючи викладене, керуючись ст.303 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого слідчого підрозділу дізнання Святошинського УП ГУНП у м. Києва ОСОБА_3 - повернути заявнику.

Копія ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1