1Справа № 335/6272/18 1-кп/335/95/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за № 0003535, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.09.2017 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, працюючого фахівцем служби безпеки ТОВ „Олександр, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу вимог ст. 89 КК України не судимого,
у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 200, ч. 2 ст. 200 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:
Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

27.04.2017 року директор ТОВ „Промисловий негоціант ОСОБА_3 звернувся до ПАТ КБ „ПриватБанк із заявою на відкриття рахунку, за результатами якої, ТОВ „Промисловий негоціант відкритий рахунок в ПАТ КБ „ПриватБанк № НОМЕР_1 . При відкритті рахунку ОСОБА_3 вказав фінансовим телефоном компанії особистий номер мобільного телефону НОМЕР_2 , який в подальшому використовувався як інструмент аутентифікації користувача для входу до банківської системи дистанційного управління рахунком підприємства „Приват24.
29.05.2017 року відповідно до протоколу Загальних зборів учасників ТОВ „Промисловий негоціант звільнено ОСОБА_3 з посади директора вказаного підприємства, дата звільнення 31.05.2017 року, директором ТОВ „Промисловий негоціант з 01.06.2017 року призначено ОСОБА_7 , про що внесено відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
При цьому, ОСОБА_3 нового керівника та власника підприємства ОСОБА_7 про відкриття рахунку у ПАТ КБ „ПриватБанк повідомлено не було, та відповідні відомості про зміну керівника підприємства до ПАТ КБ „ПриватБанк надані не були, у зв`язку з чим у ОСОБА_3 залишився доступ до дистанційного управління рахунком ТОВ „Промисловий негоціант через систему „Приват 24 за допомогою номеру телефону НОМЕР_2 , який використовувався як засіб аутентифікації користувача.
21.09.2017 року на рахунок ТОВ „Промисловий негоціант № НОМЕР_1 (картковий рахунок НОМЕР_3 ) відкритий в ПАТ КБ „ПриватБанк надійшли грошові кошти у сумі 218 502 грн. з цільовим призначенням оплата за товар, про що, у зв`язку із доступом до рахунку, стало відомо ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 маючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, 21.09.2017 року приблизно в 12 годині 46 хвилин знаходячись у невстановленому слідством місці, маючи одноособовий доступ до системи дистанційного банківського обслуговування „Приват 24 банківського рахунку ТОВ „Промисловий негоціант № НОМЕР_1 (картковий рахунок НОМЕР_3 ) відкритого в ПАТ КБ „ПриватБанк перевів на власний рахунок НОМЕР_4 (картковий рахунок НОМЕР_5 ) грошові кошти у сумі 150 000 грн.
Крім того, 21.09.2017 року приблизно о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, знаходячись у невстановленому слідстві місці, маючи одноособовий доступ до системи дистанційного банківського обслуговування „Приват24 банківського рахунку ТОВ „Промисловий негоціант № НОМЕР_1 (картковий рахунок НОМЕР_3 ) відкритого в ПАТ КБ „ПриватБанк перевів на власний рахунок НОМЕР_4 (картковий рахунок НОМЕР_5 ) грошові кошти у сумі 68 000 грн.
В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_3 спричинив ТОВ „Промисловий негоціант матеріальну шкоду на загальну суму 218 000 грн., що в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, чим спричинив ТОВ «Промисловий негоціант» матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_3 маючи єдиний умисел на підроблення документів на переказ грошових коштів, 21.09.2017 року приблизно о 12 годині 46 хвилин знаходячись у невстановленому слідством місці, підробив документ на переказ грошових коштів в електронному вигляді, а саме у системі „Приват 24 від імені ТОВ „Промисловий негоціант сформував платіжне доручення № H09218NRHW, відповідно до якого з розрахункового рахунку ТОВ „Промисловий негоціант № НОМЕР_1 (картковий рахунок НОМЕР_3 ) було перераховано грошові кошти у сумі 150 000 грн. на рахунок № НОМЕР_4 (картковий рахунок НОМЕР_5 ) ПАТ КБ „ПриватБанк відкритий на ім`я ОСОБА_3 . Тим самим, ОСОБА_3 підробив документ на переказ грошових коштів.
21.09.2017 року приблизно о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись у невстановленому слідстві місці, діючи умисно, підробив документ на переказ грошових коштів в електронному вигляді, а саме у системі „Приват 24 від імені ТОВ „Промисловий негоціант сформував платіжне доручення № H09218UDTO, відповідно до якого з розрахункового рахунку ТОВ „Промисловий негоціант № НОМЕР_1 (картковий рахунок НОМЕР_3 ) було перераховано грошові кошти у сумі 68 000 грн. на рахунок № НОМЕР_4 (картковий рахунок НОМЕР_5 ) ПАТ КБ „ПриватБанк відкритий на ім`я ОСОБА_3 . Тим самим, ОСОБА_3 підробив документ на переказ грошових коштів.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 200, ч. 2 ст. 200 КК України не визнав. Суду пояснив, що він на час відкриття рахунку у ПАТ КБ „ПриватБанк був директором та засновником ТОВ „Промисловий негоціант. 29.05.2017 року згідно договору купівлі-продажу було передано сто відсотків у статутному капіталі ТОВ „Промисловий негоціант, що еквівалентно 700 000 гривень покупцю ОСОБА_10 , із зазначенням у договорі ціни у розмірі сім тисяч гривень. Проте, під час продажу зазначеного товариства між сторонами договору існувала усна домовленість про зазначення в договорі заниженої ціни об`єкту продажу для сплати меншого відсотку податку, а фактично покупець повинен був сплатити йому повну вартість 700 000 гривень. Тому, у нього залишився доступ до рахунку у ПАТ КБ „ПриватБанк і коли на рахунок надійшли гроші, бухгалтер ТОВ „Промисловий негоціант ОСОБА_11 повідомив йому, що це часткова оплата за продаж товариства. Враховуючи викладене, він перевів гроші на свою картку, оскільки був впевнений, що це гроші за продаж товариства. При цьому, на призначення платежу, зазначеного при надходженні грошей, не звернув уваги.
Цивільний позов в кримінальному провадженні ТОВ „Промисловий негоціант обвинувачений ОСОБА_3 не визнав.
Незважаючи на повне невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина у вчиненні кримінальних правопорушень за встановлених судом обставин підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.

В судовому засіданні в порядку встановленому ст. 358 КПК України досліджені документи.
28.09.2017 року до Вознесенівського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області надійшла заява (повідомлення) про вчинене кримінальне правопорушення від 28.09.2017 року від директора ТОВ „Промисловий негоціант ОСОБА_7 , з якої вбачається, що директор ТОВ „Промисловий негоціант ОСОБА_7 повідомила правоохоронні органи про те, що ОСОБА_3 будучи директором зазначеного товариства здійснив відкриття рахунку в відділенні ПАТ КБ „ПриватБанк та після звільнення з посади про існування зазначеного рахунку нового директора не повідомив. Після чого, маючи доступ до рахунку ТОВ „Промисловий негоціант не будучи директором та будь-якою особою підприємства здійснив самовільний переказ з банківського рахунку грошових коштів, що належать ТОВ „Промисловий негоціант на свою картку ПриватБанку, чим спричинив ТОВ „Промисловий негоціант матеріальну шкоду у розмірі 218 000 гривень (т. 1 а.с. 83-85).

З протоколу Загальних зборів учасників ТОВ „Промисловий негоціант від 29.05.2017 року судом встановлено, що загальними зборами учасників товариства було прийнято рішення про зміну засновників товариства, звільнення ОСОБА_3 з посади директора з 31.05.2017 року та призначення на посаду директора товариства ОСОБА_7 з 01.06.2017 року, на підставі зазначеного протоколу видано накази „Про звільнення з посади Директора № 01 від 29.05.2017 року та „Про призначення на посаду директора № 02 від 31.05.2017 року (т.1 а.с.86-88).

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 02.06.2017 року встановлено, що у встановленому законом порядку зареєстровано зміну керівника ТОВ „Промисловий негоціант (т. 1 а.с. 90).

З виписки за рахунком № НОМЕР_1 , який належить ТОВ „Промисловий негоціант судом встановлено, що 21.09.2017 року ТОВ „Триват здійснено переказ коштів на зазначений рахунок з призначенням платежу „оплата за феросиліцій згідно договору № ПН17ТВ від 05.09.2017 року у сумі 182085 гривень, ПДВ-20% 36417 гривень. Після чого, зазначені кошти переведено на карту ПАТ КБ „Приватбанка на рахунок № НОМЕР_4 двома переказами, перший на суму 150 000 гривень, другий в сумі 68 000 гривень, що підтверджується платіжними дорученням № H09218NRHW, H09218UDT0 (т. 1 а.с. 91-93).

Відповідно до довідки ТОВ „Промисловий негоціант за даними бухгалтерського обліку станом на 31.05.2017 року заборгованість з заробітної плати ОСОБА_3 відсутня (т. 1 а.с. 94).

Згідно протоколу про тимчасовий доступ до речей і документів від 10.11.2017 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду від 13.10.2017 року слідчим у приміщенні ПАТ КБ „ПриватБанк, розташованому за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 165 було вилучено диск CD-R (т.1, а.с.97-98, 112-114).

Згідно протоколу про тимчасовий доступ до речей і документів від 10.11.2017 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду від 13.10.2017 року слідчим у приміщенні ПАТ КБ „ПриватБанк, розташованому за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 155 було вилучено інформацію про власника карти № НОМЕР_4 (анкетні дані, абонентські номери мобільних телефонів, копію паспорту та ідентифікаційного коду, копію фотокартки, місце проживання, роботи та ін.); руху коштів по карті № НОМЕР_4 за період з 01.09.2017 по 29.09.2017 з розшифровкою контрагентів; фотознімки з камер фіксування користувачів банкомату, з якого проведено операцію по зняттю коштів, з карти № НОМЕР_4 за період з 01.09.2017 по 29.09.2017; ІР адреси входів до системи клієнт-банк; відомості про власника карти № НОМЕР_1 (анкетні дані, абонентські номери мобільних телефонів, копію паспорту та ідентифікаційного коду, копію фотокартки, місце проживання, роботи та ін.); інформацію про рух коштів по карті № НОМЕР_1 за період з 01.09.2017 по 29.09.2017 з розшифровкою контрагентів (т. 1 а.с. 110-111, 106-109, 115-147).

Згідно протоколу про тимчасовий доступ до речей і документів від 05.03.2018 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2018 року слідчим у відділенні ПАТ КБ „ПриватБанк, розташованому за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 165вилучено CD-R диск з випискою по картковому рахунку НОМЕР_5 , відомості про власника карти № НОМЕР_5 ; рух коштів по карті № НОМЕР_5 - за період з 01.09.2017 року по 29.09.2017 року з розшифровкою контрагентів; фотознімки з камер фіксування користувачів банкомату, з якого проведено операцію по зняттю коштів, з карти № НОМЕР_5 - за період з 01.09.2017 року по 29.09.2017 року, а саме: 21/09/2017 14:50:59 -2,020.00, 27/09/2017 12:07:24 -4,040.00, 27/09/2017 12:08:00 -4,040.00, 27/09/2017 12:09:58 -4,040.00, 29/09/2017 18:33:27 -4,040.00,24/09/2017 15:18:12 -8,080.00, 24/09/2017 15:19:00 -8,080.00, 24/09/2017 15:19:48 -4,040.00 -CAZA0664, ЗАПОРОЖЬЕ ВУЛ. КОСМIЧНА, БУД. 122, 22/09/2017 07:11:19 -5,050.00,22/09/2017 07:12:24 -10,000.00 - CAZA5282 ЗАПОРОЖЬЕ, ПРОСП. СОБОРНИЙ, БУД. 13, 22/09/2017 17:30:20 -10,000.00, 25/09/2017 11:00:48 -8,080.00, 25/09/2017 11:01:36 -8,000.00, 25/09/2017 11:02:23 -4,040.00, CAZA4299ЗАПОРОЖЬЕ, ВУЛ. ПIВНIЧНО-КIЛЬЦЕВА, БУД. 10 А, 23/09/2017 18:31:25 -8,000.00, 23/09/2017 18:32:15 -8,000.00, 23/09/2017 18:33:40 -4,000.00, 24/09/2017 01:45:58 -4,000.00, 24/09/2017 01:46:50 -4,040.00, 24/09/2017 01:47:39 -4,000.00, 24/09/2017 01:48:24 -4,040.00, 24/09/2017 01:49:10 -4,000.00, 24/09/2017 06:44:40 -4,040.00, 24/09/2017 06:45:28 -4,000.00, 24/09/2017 06:46:21 -4,000.00, 24/09/2017 06:47:08 -4,040.00, 24/09/2017 06:47:56 -4,040.00,-CAZA0665 ЗАПОРОЖЬЕ, ПРОСП. СОБОРНИЙ, БУД. 86, 24/09/2017 18:31:49 -8,080.00 CAZA4652 ЗАПОРОЖЬЕ, ВУЛ. ПАРАМОНОВА, БУД. 10, 29/09/2017 14:42:47 -5,050.00 CAZA4651 ЗАПОРОЖЬЕ, ВУЛ. ЧУМАЧЕНКА, БУД. 37; ІР адреси авторизованих входів до системи клієнт банк по картці № НОМЕР_5 в період часу з 01.09.2017 року по 29.09.2017 року (т. 1 а.с. 148-172).

Протоколом огляду від 14.05.2018 року оглянуто: 1) CD-R диск, вилучений відповідно до протоколу виїмки від 10.11.2017 року, на якому міститься: виписка по картковому рахунку НОМЕР_3 , НОМЕР_5 , скановані копії документів, які надавались та складались для відкриття та обслуговування банківського рахунку ТОВ „Промисловий негоціант; 2) виписка руху грошових коштів по рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.09.2017 року по 29.09.2017 року, відповідно до виписки 21.09.2017 року на вказаний рахунок надійшли грошові кошти у сумі 218502 грн. від ТОВ „Триват, вказані кошти 21.09.2017 року переведені двома сумами 150000 та 68000 грн. на карту ПриватБанк; 3) CD-R диск, вилучений відповідно до протоколу виїмки 05.03.2018 року, на якому міститься виписка по картковому рахунку НОМЕР_5 , скановані копії документів, які складались для відкриття рахунку, фотознімки з камер фіксування користувачів банкоматів (т. 1 а.с. 173).

Протоколом огляду від 25.05.2018 року з фото таблицями оглянуто Умови та правила користування системою віддаленого банківського обслуговування Приват24 (т. 1 а.с. 200-216).

Постановою слідчого від 14.05.2018 року визнано по кримінальному провадженню речовими доказами, вилучені в ході тимчасового доступу 10.11.2017 року та 05.03.2018 року в ПАТ КБ „ПриватБанк: CD-R диск, вилучений відповідно до протоколу виїмки від 10.11.2017 року, на якому міститься: виписка по картковому рахунку НОМЕР_3 , НОМЕР_5 , скановані копії документів, які надавались та складались для відкриття та обслуговування банківського рахунку ТОВ „Промисловий негоціант; виписка руху грошових коштів по рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.09.2017 року по 29.09.2017 року, відповідно до виписки 21.09.2017 року на вказаний рахунок надійшли грошові кошти у сумі 218502 грн. від ТОВ „Триват, вказані кошти 21.09.2017 року переведені двома сумами 150000 та 68000 грн. на карту ПриватБанк; CD-R диск, вилучений відповідно до протоколу виїмки 05.03.2018 року, на якому міститься виписка по картковому рахунку НОМЕР_5 , скановані копії документів, які складались для відкриття рахунку, фотознімки з камер фіксування користувачів банкоматів (т. 1 а.с. 217).

У судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_8 надав пояснення про те, що 29.05.2017 року відповідно до протоколу Загальних зборів учасників ТОВ „Промисловий негоціант № 4 відбулась зміна складу учасників підприємства: замість ОСОБА_3 , який вийшов зі складу учасників, включено до складу учасників ОСОБА_7 . Вищенаведені зміни засновників та директора ТОВ „Промисловий негоціант зареєстровані у встановленому законом порядку та внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

25.09.2017 року до підприємства ТОВ „Промисловий негоціант зателефонували представники ТОВ „Триват з якими ТОВ „Промисловий негоціант має договірні взаємовідносини та повідомили, що на банківській рахунок ТОВ „Промисловий негоціант відкритий в ПАТ КБ „ПриватБанк перерахували грошові кошти за товар.

Однак, директор ТОВ „Промисловий негоціант ОСОБА_7 не відкривала жодних рахунків підприємства в ПАТ КБ „ПриватБанк та про існування таких їй не було відомо.

Підприємство ТОВ „Промисловий негоціант звернулось до відділення ПАТ КБ „ПриватБанк, в якому відкриті рахунки підприємства. Як з`ясувалось у відділенні ПАТ КБ „ПриватБанк, 28.04.2017 року ОСОБА_3 , ще будучи директором ТОВ „Промисловий негоціант відкрив в ПАТ КБ „ПриватБанк рахунок підприємства за номером НОМЕР_1 , для чого надав банку необхідну документацію, підписав документи та поставив печатку підприємства. В документах для відкриття рахунків та для подальшого розпорядження зазначеними рахунками, ОСОБА_3 зазначив свій мобільний телефон для розпорядження грошовими коштами на рахунках ТОВ „Промисловий негоціант.

Переоформивши документи в ПАТ КБ „ПриватБанк на нового власника та нового директора ТОВ „Промисловий негоціант ОСОБА_7 підприємство отримало доступ до інформації по рахунку № НОМЕР_1 , після чого з`ясувалося, що 21.09.2017 року ОСОБА_3 зробив зняття і перерахування коштів з рахунку ТОВ „Промисловий негоціант у загальній сумі 218 000 грн., чим і завдав шкоду підприємству ТОВ „Промисловий негоціант і також безпосередньо єдиному власнику підприємства ОСОБА_7 .

Доводи ОСОБА_3 з приводу того, що ці кошти він вважав перерахованою йому раніше нібито невиплаченою заробітною платою та невиплаченою частиною коштів за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства вважав необґрунтованими, оскільки ОСОБА_3 підписав установчі документи з приводу продажу частки в підприємстві не заявляючи ніяких фінансових претензій, не ініціював в установленому законом порядку за весь час вирішення питання виплати або стягнення з підприємства невиплачених коштів.

Сукупність наведених доказів свідчить про доведеність обвинувачення ОСОБА_3 у вчинені кримінальних правопорушень, при встановлених судом обставинах, що відповідає стандартам доказування „поза розумним сумнівом, який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні у справі „Коробов проти України.

Отже, усі вимоги закону щодо отримання доказів в результаті вказаних слідчих та процесуальних дій дотримані, органом досудового розслідування вимоги закону в цьому випадку були виконані в повному обсязі і підстав визнавати ці докази недопустимими суд не знаходить.

У відповідності до ст. 22 КПК судовий розгляд проводиться на засадах змагальності і кожна з сторін кримінального провадження надає суду ті докази, які вважає за потрібне. Суд розглядає справу і приймає рішення на підставі тих доказів, які подані сторонами і не вправі самостійно збирати їх.

Версія обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що вказані грошові кошти ним отриманні у якості компенсації за невиконаними перед ним підприємствомТОВ „Промисловий негоціант зобов`язаннями щодо виплати йому заборгованості із заробітної плати та у зв`язку з несплатою йому належної суми коштів за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ „Промисловий негоціант від 29.05.2017 року повністю спростовується довідкою ТОВ „Промисловий негоціант про відсутність заборгованості з виплати заробітної плати ОСОБА_3 станом на 31.05.2017 року та інформацією Головного управління статистики у Запорізькій області від 03.05.2018 року (т. 1 а.с. 94-96).

Крім того, після виходу ОСОБА_3 зі складу учасників ТОВ „Промисловий негоціант шляхом продажу своєї частки ОСОБА_7 , жодних претензій щодо невиплачених грошових коштів, або наявності будь-яких інших фінансових зобов`язань до товариства або до інших контролюючих та правоохоронних органів, починаючи з моменту виходу його зі складу учасників по теперішній час ОСОБА_3 не подавав, такі докази в матеріалах судової справи відсутні.

Крім цього, покази обвинуваченого, дані в ході судового провадження в частині не причетності до заволодіння грошовими коштами ТОВ „Промисловий негоціант на думку суду, не відповідають дійсності, оскільки спростовуються показами самого обвинуваченого про перерахування грошових коштів з рахунку товариства на власний рахунок.

Отже, низкою доказів доведено, що обвинувачений скоїв крадіжку грошових коштів ТОВ „Промисловий негоціант на загальну суму 218 000 грн. шляхом незаконних дій з засобом доступу до банківського рахунку ТОВ „Промисловий негоціант, сформувавши платіжні доручення на їх переказ, тим самим підробивши документи від імені ТОВ „Промисловий негоціант на переказ грошових коштів в електронному вигляді у системі „Притат24 .

Під час судового розгляду сторонам відповідно до ст. 22 КПК України забезпечено право щодо змагальності та свободи, в подані ними своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Зокрема суд сприяв стороні захисту у можливості отримати консультації спеціаліста АТ КБ „ПриватБанк з питань процедури та порядку переказу грошей в системіПриват24 з карткового рахунку юридичної особи на картковий рахунок фізичної особи, про що були постановлені відповідні ухвали.

Проте участь такої особи АТ КБ „ПриватБанк в судове засідання не забезпечена, в свою чергу, в подальшому під час судового розгляду стороною захисту не наведено переконливих даних, проте, що у штаті АТ КБ „ПриватБанк наявна така особа, яка може надавати консультації під час судового розгляду з питань наведених стороною захисту.

Разом з цим, в матеріалах кримінального провадження наявні Умови та правила користування системою віддаленого банківського обслуговування Приват24 (т. 1 а.с. 200-216) з яких можливо встановити процедуру та порядку переказу грошей в системіПриват24.

З огляду на наведене суд під час судового розгляду визнав за можливе продовжити судовий розгляд за відсутності вказаного стороною захисту спеціаліста, оскільки в силу вимог ст. 360 КПК України скористатися усними або письмовими консультаціями спеціаліста є правом суду, а не його обов`язком.

Проаналізувавши доводи сторони захисту, суд дійшов висновку, що у вказаних доводах не наведено таких обставин, які б слугували підставами для визнання вищенаведених доказів сторони обвинувачення недопустимими. Щодо неповноти розслідування, на чому наполягає сторона захисту, то суд дійшов висновку про достатність доказів для ухвалення обвинувального вироку. У відповідності до ст. 22 КПК сторона обвинувачення є вільною у поданні доказів суду і заперечення сторони захисту про неподання окремих доказів прокурором не може бути взяте до уваги. В даному випадку суд не потребує консультацій працівників АТ КБ „ПриватБанк в порядку ст.ст. 71, 360 КПК України з питань наведених стороною захисту під час судового розгляду.

В цілому, аргументи сторони захисту не переконали суд у наявності таких суттєвих обставин, які б були підставою для визнання доказів недопустими та ставили під сумнів причетність обвинуваченого до вчинення злочинів за встановлених судом обставин.

Даючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає, що не визнання своєї вини в судовому засіданні у скоєнні кримінальних правопорушень направлена на ухилення від відповідальності за скоєні злочини та покращення свого процесуального становища.

Всебічно, повно та неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи. Докази, покладені судом в обґрунтування вироку, отримані у відповідності до діючих процесуальних правил.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що завдало значної шкоди потерпілому та за ч. 1 ст. 200 КК України, як підробка документів на переказ.

Вирішуючи питання про кваліфікацію дій ОСОБА_3 суд виходить з наступного.

Суд звісно ураховує, що до суду обвинувальний акт надійшов щодо ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 200, ч. 2 ст. 200 КК України. У судовому засіданні прокурор також підтримував обвинувачення за правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 200, ч. 2 ст. 200 КК України.
При цьому, стороною обвинувачення дії ОСОБА_3 були кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 200 КК України. Підставою кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 200 КК України, на думку сторони обвинувачення, є повторність вчинення ОСОБА_3 таких протиправних дій, як крадіжка грошових коштів та підробка документів на переказ.
Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 32 КК України повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу. Повторність, передбачена частиною першою цієї статті, відсутня при вчиненні продовжуваного кримінального правопорушення, яке складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним кримінально протиправним наміром.

Однак суд зауважує, що стороною обвинувачення не було надано суду доказів того, що вчиненні ОСОБА_3 тотожні діяння не поєднані одним умислом.
Навпаки послідовні дії ОСОБА_3 щодо крадіжки грошових коштів та підробки документів на переказ свідчать про вчинення продовжуваного кримінального правопорушення, яке складається з кількох тотожних діянь, об`єднаних єдиним кримінально протиправним наміром.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України - з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Виходячи з встановлених обставин кримінального провадження суд вважає, що вчиненні ОСОБА_3 тотожні діяння щодо крадіжки грошових коштів та підробки документів на переказ були поєднані одним умислом, а тому вважає вірним кваліфікацію дій ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що завдало значної шкоди потерпілому та за ч. 1 ст. 200 КК України, як підробка документів на переказ.

Оцінкою особистості ОСОБА_3 , наданих матеріалів, що характеризують останнього, суд не встановив обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України.
При цьому, судом не було здобуто, а стороною обвинувачення не надано доказів, які б давали підстави вважати, що є обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України.
Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.
Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.
Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.
Отже, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів нетяжких та тяжких, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, офіційно працевлаштований, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, на його утриманні перебуває батько пенсійного віку, який має ряд хронічних захворювань, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, негативних характеристик не має.
З урахуванням викладених вище обставин у кримінальному провадженні, характеру вчинених кримінальних правопорушень, їх наслідків, особи обвинуваченого, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого після вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд вважає, що відповідно до вимог ст. 50 КК України, виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі та у межах санкції ч. 1 ст. 200 КК України в вигляді штрафу, наближеного до мінімальної межі.
Вирішуючи питання щодо можливості складання покарань, згідно положень ч. 1 ст. 70 КК України, суд виходить з наступного.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 72 цього Кодексу основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Отже в даному випадку на підставі положення ч. 1 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України покарання у вигляді позбавлення волі та у вигляді штрафу складанню не підлягають і повинні виконуватися самостійно.
Враховуючи вищенаведене, слід звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладенням певних обов`язків, встановлених ст. 76 КК України.
Призначення ОСОБА_3 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів „рівних можливостей та „справедливого судового розгляду, встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.
Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Запобіжний захід під час судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_3 не обирався.

Вирішуючи цивільний позов ТОВ „Промисловий негоціант до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів в сумі 218 000 грн., суд встановив, що відповідно до інформації розміщеної на он-лайн сервісі отримання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України щодо юридичної особи ТОВ „Промисловий негоціант 02.09.2019 року внесено запис 5036339 про державну реєстрацію припинення юридичної особи на підставі судового рішення господарського суду Запорізької області про припинення юридичної особи у зв`язку з визнанням її банкрутом від 22.08.2019 року № 908/2583/18.

Враховуючи наведене, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України провадження у справі в частині вирішення цивільного позову ТОВ „Промисловий негоціант до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів в сумі 218 000 грн. підлягає закриттю, у зв`язку з припиненням юридичної особи, яка була однією із сторін у справі та спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Процесуальні витрати у провадження відсутні.
Вирішуючи питання про долю речових доказів, які були надані суду, суд керується правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 200 КК України та призначити покарання:
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
- за ч. 1 ст. 200 КК України у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України покарання у вигляді позбавлення волі та у вигляді штрафу виконувати самостійно.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину і виконає, покладені на нього обов`язки згідно ст. 76 КК України.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Провадженні по справі в частині вирішення цивільного позову Товариства з обмеженою відповідальністю „Промисловий негоціант до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів закрити.

Речові докази: вилучені в ході тимчасового доступу 10.11.2017 року та 05.03.2018 року в ПАТ КБ „ПриватБанк: CD-R диск, вилучений відповідно до протоколу виїмки від 10.11.2017 року, на якому міститься: виписка по картковому рахунку НОМЕР_3 , НОМЕР_5 , скановані копії документів, які надавались та складались для відкриття та обслуговування банківського рахунку ТОВ „Промисловий негоціант; виписка руху грошових коштів по рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.09.2017 року по 29.09.2017 року, відповідно до виписки 21.09.2017 року на вказаний рахунок надійшли грошові кошти у сумі 218502 грн. від ТОВ „Триват, вказані кошти 21.09.2017 року переведені двома сумами 150000 та 68000 грн. на карту ПриватБанк; CD-R диск, вилучений відповідно до протоколу виїмки 05.03.2018 року, на якому міститься виписка по картковому рахунку НОМЕР_5 , скановані копії документів, які складались для відкриття рахунку, фотознімки з камер фіксування користувачів банкоматів долучені до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень. Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1