Справа № 149/2704/20
Провадження №1-кп/149/50/21
Номер рядка звіту 21
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

27.04.2021 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого- адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника - адвоката ОСОБА_6 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільник кримінальне провадження №0000033 від 03.08.2020 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, учня 11 класу ЗОШ 1-3 ст. с. Уланів, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України

В С Т А Н О В И В:
29.07.2020 у вечірню пору доби, у с. Рибчинці Хмільницького району Вінницької області між ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з однієї сторони та ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , з іншої, розпочався словесний конфлікт. Приблизно о 00.30 год. 30.07.2020 під час конфлікту ОСОБА_5 та ОСОБА_10 стояли на узбіччі дороги обличчям один до одного неподалік будинку АДРЕСА_2 та в цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , реалізуючи який ОСОБА_5 з правої сторони обійшов ОСОБА_10 та спочатку кулаком правої руки завдав один удар в область голови (потилиці) останнього та вдразу другий удар кулаком лівої руки в область голови з права, внаслідок чого ОСОБА_10 впав на узбіччя проїжджої частини дороги із грунтовим покриттям. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, використовуючи вигідне для себе положення останнього, ОСОБА_5 продовжив завдавати потерпілому, що лежав на дорозі, удари руками та коліном правої ноги в область голови, завдавши таким чином близько п"яти ударів.

Відповідно до висновків експерта №67 від 24.09.2020 та №85 від 19.11.2020, внаслідок вказаних умисних дій ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми (садна голови, струс головного мозку), яка належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинила короткочасний розлад здоров", тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні, що могла виникнути від дії (удару) твердого тупого предмету чи співударянням об такий, давністю утворення можливо 30.07.2020. Не виключається, що вказана закрита черепно-мозкова травма, виявлена у ОСОБА_10 , могла виникнути за механізмом, який відтворив останній при проведені слідчого експеременту 07.11.2020

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у нанесені тілесних ушкоджень ОСОБА_10 визнав та показав наступне. 29 липня 2020 у вечірню пору він спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 відпочивали на березі річки. В цей час зателефонував ОСОБА_11 , який виражаючись ненецензурною лайкою, запропонував зустрітись. Вони погодились та зустрілись з ОСОБА_11 з яким був також ОСОБА_10 , біля будинку АДРЕСА_2 . Від потерпілого було чути запах алкоголю. Оскільки вулиця освітлювалась, то йому здалось, що у руках потерпілого камінь. Тому з метою захисту, він наніс ОСОБА_10 два удари рукою в область щелепи, а потім ще коліном та відштовхнув від себе., внаслідок чого ОСОБА_10 упав, проте свідомості не втрачав. Після того, як потерпілий упав до них підійшли ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , які допомогли ОСОБА_10 підійти до криниці та вмитись. ОСОБА_11 в цей час був відсутній, тому вони йому зателефонували, а потім пішли додому. Проте, що потерпілий перебував в лікарні дізнався після його виписки. Вказує, що розмір моральної шкоди не відповідає фактичним обставинам справи та вважає, що достатнім буде сплатити потерпілому 1000 грн. Просить передати його під нагляд матері, у вчиненому каїться. Вказує, що оскільки потерпілий перебуває за кордоном, тому не має змоги у нього вибачитись , однак попросив вибачення у матері потерпілого, яка була присутня в судовому засіданні. Зазначає про наявність у нього коштів, отриманих внаслідок тимчасових заробітків.

З метою встановлення умов життя та виховання неповнолітнього, було допитано його законного представника - ОСОБА_7 , яка суду показала, що обвинувачений є її єдиним сином, який матеріально забезпечений всім необхідним, навчається посередньо. спілкується з однолітками, скарг на нього ні від кого не надходило. Після події в липні 2020 року будь-яких негативних дій не вчиняв. Вказала, що його коло спілкування їй відомо. Про бійку з ОСОБА_10 дізналась від сина, який їй повідомив, що вдарив першим, оскільки ОСОБА_10 хотів вдарити його. Просить передати сина їй під нагляд, вважає, що може вплинути на його подальшу поведінку, буде здійснювати належний догляд за сином.

Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_11 попросив його піти з ним на зустріч з хлопцями, яких він знає як мешканців села Рибчинці, а саме ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . Зустрілись вони в кінці села Рибчинці по вул. Лесі Українки . Зустрівшись , він запитав у ОСОБА_5 в чому полягає конфлікт між ним та ОСОБА_14 , однак обвинувачений, обійшовши його наніс удар в потилицю та він упав, а потім йому було нанесено в область голови ще кілька ударів руками та коліном. Каміння він у руках не тримав, в стані алкогольного сп"яніння не перебував. Камінець тримав ОСОБА_11 , який і перебував в стані алкогольного сп"яніння. Як дійшов до криниці він не пам"ятає, але вмившись він пішов додому. 30 липня він звернувся до лікарні. Оскільки обвинувачений не вибачився та не відшкодував завдану шкоду, тому просить суворо його покарати.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надав наступні покази. 29.07.2020 у вечірню пору доби він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 відпочивали біля річки в с. Рибчинці, при цьому вживали спиртні напої . В цей час зателефонував ОСОБА_11 в ході розмови з яким виникла сварка та останній запропонував зустрітись на що вони погодились. Коли вони прийшли до місця зустрічі, запропонованого ОСОБА_11 , то з останнім також був і ОСОБА_10 . ОСОБА_8 відразу вступив у розмову з ОСОБА_11 та запропонував йому викинути каміння, яке він тримав у руці, що він і зробив. Каміння у потерпілого він не бачив. З ОСОБА_10 , недалеко від нього, розмовляв ОСОБА_5 . ОСОБА_10 та ОСОБА_11 перебували в стані алкогольного сп"яніння. В розмові з ОСОБА_11 . ОСОБА_8 запитав про причину телефонних звінків до обвинуваченого в пізню пору доби, на що той повідомив, що обвинувачений не повертає йому " ОСОБА_15 ". В цей час він почув звук характерний удару та коли повернувся, то побачив як обвинувачений сидить на потерпілому зверху, здійснюючи замахи руками, а останній лежить на землі. Самих ударів він не бачив. Тоді він підбіг до хлопців та обхвативши руками за тулуб ОСОБА_5 відтягнув останнього в сторону. ОСОБА_11 в цей час втік. Потім ОСОБА_8 пішов до криниці та витяг води, щоб потерпілий умився так як у нього була розсічена брова яка кровила, а також зателефонував до ОСОБА_11 , щоб той прийшов та допоміг товаришу.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що 29.07.2020 у вечірню пору доби він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 відпочивали біля річки в с. Рибчинці Хмільницького району, вживаючи спиртні напої. В цей час на телефлн ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_11 проте ОСОБА_5 не бажав з ним розмовляти. а тому він взяв слухавку та запитав що за дзвінки в пізній час. В результаті розмови між ними виникла суперечка. ОСОБА_11 запропонував зустрітись на що вони погодились. На зустріч разом з ОСОБА_11 прийшов ОСОБА_10 , обоє хлопців були в стані алкогольного сп"яніння. У ОСОБА_11 в руках були камінці, у ОСОБА_10 він каміння не бачив. З потерпілим при зустрічі розмовляв ОСОБА_5 , а він знаходився ближче до ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , які стояли по іншу сторону дороги від потерпілого. Коли він повернувся в сторону де стояв ОСОБА_5 з ОСОБА_10 , то побачив, як ОСОБА_8 відтягує від ОСОБА_10 . ОСОБА_5 , а потерпілий в цей час піднімався з землі. . На обличчі потерпілого була кров. ОСОБА_11 уже не було, оскільки він побіг у невідомому напрямку. ОСОБА_8 відвів потерпілого до криниці та витягнув води щоб той умився. Потерпілий, перебуваючи біля криниці, телефонував ОСОБА_11 , кажучи, що той не правильно зробив, залишивши його самого. Після цього вони порозходились по домівках.

Свідок ОСОБА_11 суду показав, що 29.07.2020 року він разом з ОСОБА_10 відпочивали, вживаючи спиртні напої. Він вирішив зателефонувати до ОСОБА_5 щоб останній повернув йому " ОСОБА_15 ". ОСОБА_5 не відповідав, але потім йому хтось перезвонив та між ними виникла сварка. ОСОБА_10 запропонував йому визначити хлопцям час зустрічі, що він і зробив, а останні в свою чергу почали висловлювати погрози. Він зустрічатися з хлопцями не мав бажання, однак на цьому наполягав ОСОБА_10 . При зустрічі з хлопцями, він вирішив, що останні були в стані алкогольного сп"яніння, однак зовнішніх ознак цьому не було. Перед зустріччю з хлопцями він взяв каміння на випадок якщо почнеться бійка, у потерпілого каміння не було. Хлопці побачили у нього каміння та ОСОБА_8 запропонував його викинути, що той і зробив. Після ОСОБА_16 розмовляв з ОСОБА_11 , а ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_10 , ОСОБА_17 стояв посередині між ними. Під час розмови з ОСОБА_8 він бачив як обвинувачений наніс удар рукою в область голови ОСОБА_10 , внаслідок чого той упав, а потім ще наніс удар коліном. Більше ударів він не бачив, оскільки злякався та втік. Пізніше йому телефонував ОСОБА_10 , який був обурений його втечею.

Стороною обвинувачення надано наступні докази:

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у відповідності до якого за заявою ОСОБА_10 внесено відомості про те, що 30.07.2020 близько 00.30 год. , останній перебуваючи неподалік місцевого ставу в ході раптово виниклого конфлікту із місцевими жителями, отримав від останніх тілесні ушкодження. Вказане кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України (а.с. 93, 94)

Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_10 від 03.08.2020 (а.с. 25)

Висновок експерта №67 від 24.09.2020 у відповідності до якого у ОСОБА_10 мала закрита черепно-мозкова травма (садна голови, струс головного мозку), яка належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинила короткочасний розлад здоров"я, тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні (21 день) , виникла від дії (удару) твердого тупого предмета чи співударяння об такий, давністю утворення можливо 30.07.2020 року. Не виключається, що вказана закрита черепно-мозкова травма, виявлена у ОСОБА_10 , могла виникнути за механізмом , який відтворив при проведенні слідчого експеременту ОСОБА_11 (а.с. 101-102)

Висновок експерта №85 від 19.11.2020 у відповідності до якого у ОСОБА_10 мала місце закрита черепно-мозкова травма (садна голови, струс головного мозку), яка належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинила короткочасний розлад здоров"я. тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні (21 день), виникла від дії (удару) твердого тупого предмета чи співударянням об такий, давністю утворення можливо 30.07.2020. Не виключається, що вказана закрита черепно-мозкова травма. виявлена у ОСОБА_10 , могла виникнути за механізмом, який відтворив останній при проведенні слідчого експеременту 07.11.2020 року (а.с. 103-104)

У відповідності до протоколу про проведення слідчого експеременту зі свідком ОСОБА_11 від 07.09.2020 року та відтвореним відеозаписом встановлено, що він відпочивав разом з ОСОБА_10 . Він зателефонував до ОСОБА_5 з метою повернення "павербанку" , однак вони в ході розмови посварились та хлопці запропонували зустрітись. На зустріч, яка відбулась за 400-500 метрів від будинку потерпілого, разом з ОСОБА_5 прийшли ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . В ході розмови ОСОБА_5 ударив ОСОБА_18 кулаком правої руки в область голови та той упав, а ОСОБА_19 наніс ще декілька ударів.(а.с.114-119)
У відповідності до протоколу про проведення слідчого експеременту з потерпілим ОСОБА_10 від 07.11.2020, відтвореним відеозаписом встановлено, що він разом із свідком ОСОБА_11 відпочивали в нічну пору доби з 29 на 30 липня 2020 року. На телефон ОСОБА_11 почали надходити дзвінки від ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , які запропонували ОСОБА_11 зустрітись. ОСОБА_11 запропонував ОСОБА_10 піти з ним на зустріч до хлопців на що той погодився. Зустрілись вони з хлопцями по вул. Лесі Українки в с. Рибчинці. ОСОБА_20 та ОСОБА_21 розмовляли з ОСОБА_11 на одній частині вулиці, а він з ОСОБА_5 недалеко від них - на іншій. В ході їх розмови ОСОБА_5 обійшов його та наніс удар правою рукою в область скроні , потім ще удар лівою рукою, після чого він упав, а ОСОБА_5 продовжив наносити удари в область голови коліном та руками. Після отриманих ударів отримав різку зміну обстановки ( а.с. 120-125)
У відповідності до протоколу про проведення слідчого експеременту зі свідком ОСОБА_9 від 07.11.2020 відтвореним відеозаписом встановлено, що він в нічну пору доби з 29 на 30 липня 2020 спільно з ОСОБА_19 та ОСОБА_21 відпочивали біля річки в селі Рибчинці. До когось із хлопців зателефонували ОСОБА_11 з ОСОБА_10 , які запропонували зустрітись. До місця їхньої зустрічі вони прийшли з камінням в руках Він розмовляв з ОСОБА_11 , а недалеко від них розмовляли ОСОБА_5 та ОСОБА_22 . Почувши звуки боротьби він повернувся та побачив, що ОСОБА_23 перебуває у напівсидячому стані та намагався піднятись, а ОСОБА_24 відтягував ОСОБА_19 від ОСОБА_10 . Потім ОСОБА_25 повів Браславського до криниці, а потім вони зателефонували ОСОБА_11 , який під час бійки кудись зник, а по телефону сказав, що зараз прийде зі зброєю, однак вони пішли по домівках.(а.с.126-130)
У відповідності до протоколу про проведення слідчого експеременту зі свідком ОСОБА_8 від 07.11.2020 та відтвореним відеозаписом встановлено, що вніч з 29 на 30 липня 2020 він з ОСОБА_9 та ОСОБА_5 відпочивали біля ставу в с. Рибчинці. Зателефонував ОСОБА_11 , але слухавку ніхто не взяв. Проте, через невеликий проміжок часу з його телефону зателефонували ОСОБА_11 , який запропонував їм зустрітись на що вони погодились. До місця зустрічі ОСОБА_11 прийшов з камінням у руці, а у потерпілого каміння не бачив. Коли ОСОБА_19 з ОСОБА_18 розмовляли, то він почув звук падіння, а коли повернувся то побачив, що ОСОБА_5 сидить зверху на ОСОБА_10 . Ударів він не бачив, проте бачив замахи руками. Побачивши це він підбіг до хлопців та відтягнув ОСОБА_5 від ОСОБА_26 . Останній піднявся, а він витягнув води що ОСОБА_26 умився. Потім вони зателефонували ОСОБА_27 , який під час бійки зник, та він повідомив, що візьме зброю та прийде. У ОСОБА_10 після бійки була розсічена брова. (а.с. 131-136)
Оцінивши у сукупності вищезазначені покази та письмові докази, надані прокурором, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України знайшла своє підтвердження та є доведеним, що ОСОБА_5 умисно наніс потерпілому ОСОБА_10 легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров"я останнього.
Невпевненість обвинуваченого в кількості нанесених ним ударів ОСОБА_10 жодним чином не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого, яка останнім визнається.
При визначенні виду й міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який є проступком, особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, характеризується позитивно як за місцем проживання так і за місцем навчання, має родину, на «Д» обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, сприяння у розкритті злочину та щире каяття.
Обставин, що обтяжує покарання, визначених ст.67 КК України суд не виявив. При цьому суд зазначає, що доказів, які б свідчили про стан алкогольного сп"яніння у обвинуваченого, матеріали справи не містять.
Також суд враховує висновки досудової доповіді органу пробації, згідно якої обвинувачений оцінюється як правопорушник з низьким рівнем ймовірності вчинення повторних кримінальних правопорушень. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється також як низький.
Виходячи із змісту ч.1 ст.105 КК України, якщо неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, він може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього один чи декілька примусових заходів виховного характеру, визначених частиною 2 статті 105 КК України.
Згідно Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2017 року "Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх", суд у праві звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру за наявності сукупності таких умов: а) неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, незалежно від того чи скоєний цей злочин вперше, був він умисним чи необережним; б) неповнолітній щиро розкаявся; в) поведінка неповнолітнього після скоєння злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи в сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо й добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття; г) на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання. У разі встановлення трьох попередніх умов на момент постановлення вироку суд управі вважати неповнолітнього таким, що не потребує застосування покарання.
Оскільки суду не надано доказів,які б свідчили, що поведінка обвинуваченого була бездоганною, тобто що він свідомо й добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття, тому суд позбавлений можливості застосувати вимоги статті 105 КК України.
Разом з тим, суд приймає до уваги, що неповнолітній ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (проступок) вперше, у вчиненому діянні каїться, має невеликий дохід від тимчасових заробітків, тому вважає необхідним та таким, що матиме на меті виховний вплив на неповнолітнього обвинуваченого, призначити йому покарання у виді штрафу.
Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно - небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального Кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства, що визначено ч. 5 ст. 128 КПК України.
Матеріальну шкоду потерпілий обґрунтувує витратами на придбання ліків. Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року з наступними змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що розмір витрат на ліки, лікування, предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.
На підтвердження витрат, понесених потерпілим на придбання ліків, останнім надано чеки на їх придбання на суму 6758,74 грн. (а.с. 30-34)
Враховуючи, що потерпілим доведено належними та допустимими доказами витрати понесені ним внаслідок кримінального правопорушення, тому в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка зазнала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
За приписами п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Згідно з п.п 5, 9 вищезаначеної ППВСУ відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення пепереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
ВП ВС при розгляді справи № 752/17832/14-ц від 15.12.2020 зробила висновок, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен призводити до її безпідставного збагачення.
Враховуючи викладене, заявлений потерпілим цивільний позов на суму 20000 гривень в рахунок заподіяної моральної шкоди, підлягає частковому задоволенню на суму 4000 гривень, оскільки, на думку суду, саме в такому розмірі потерпілому заподіяна моральна шкода. При її визначенні, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд враховує, що вказаний її розмір є адекватним тим моральним стражданням і переживанням, яких зазнав потерпілий у результаті заподіяння йому тілесних ушкодження обвинуваченим.
Крім того, потерпілим ОСОБА_10 понесено витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4000 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №94 від 15.10.2020 року , які підлягають стягненню з обвинуваченого.
Згідно статті 1179 ЦК України неповнолітня особа відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У рзі відсутності у неповнолітнього майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.
А тому у разі відсутності у ОСОБА_5 майна, достатнього для відшкодування визначеної судом потерпілому шкоди, останню слід стягнути з його батьків.
Витрати пов`язані з проведенням судових експертиз відсутні.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 392, 393,395 КПК України, суд ,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати виннуватим у вчиненні кримінального правопрушення (проступку), передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п"ятдесят) неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 850 (вісімсот п"ятдесят ) грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 6758,74 грн матеріальної шкоди, 4000 грн. моральної шкоди та 4000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
У разі відсутності у ОСОБА_5 майна достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, стягнути її з ОСОБА_7 та ОСОБА_28 .
Речові докази відсутні.
Витрати пов"язані з проведенням експертиз відсутні.
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а потерпілими з дня отримання копії вироку
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1