Номер провадження: 11-сс/813/983/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
власника майна ОСОБА_7 та її представника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 в інтересах власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 07.06.2021 про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження №0001266 від 10.11.2020 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Оскарженою ухвалою слідчого судді в межах кримінального провадження №0001266 від 10.11.2020 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеської обл. ОСОБА_9 та накладено арешт шляхом заборони користування, розпорядження та відчуженняна майно, вилучене в ході проведення обшуку 03-04.06.2021 в автомобілі марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (VIN) НОМЕР_2 , а саме на:

- купюру номіналом 500 грн. НБУ, серія ХВ7933136; купюру номіналом 200 грн. НБУ, серія ТЕ5017885; купюру номіналом 5 грн. НБУ, серія ЮЕ7336764; купюру номіналом 5 грн. НБУ, серія ЮД8774232; купюру номіналом 10 грн. НБУ, серія ЮЗ1420093, які запаковані до спеціального пакету серії EXPT0203964;
- купюру номіналом 100 доларів США, серія НЕ23320987D; купюру номіналом 1000 грн. НБУ, серія АЖ8284147; купюру номіналом 1000 грн. НБУ, серія АА6824658; купюру номіналом 500 грн. НБУ, серія ЦА4369195; купюру номіналом 100 грн. НБУ, серія УР1814516; купюру номіналом 200 грн. НБУ, серія ПВ8113387; купюру номіналом 200 грн. НБУ, серія УТ1948422, які запаковані до спеціального пакету серії INZ2063758;
- мобільний телефон марки «Ксіомі» у корпусі біло-золотого кольору, IMEI: НОМЕР_3 , IMEI: НОМЕР_4 ; мобільний телефон «Е240», IMEI: НОМЕР_5 , IMEI: НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «Самсунг» у корпусі сірого кольору, IMEI: НОМЕР_7 , IMEI: НОМЕР_8 ; мобільний телефон марки «Мейзу» у корпусі білого кольору, IMEI: НОМЕР_9 , IMEI: НОМЕР_10 ; мобільний телефон марки «Леново» у корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_11 , IMEI: НОМЕР_12 ; мобільний телефон марки «Tecno» IMEI: НОМЕР_13 , IMEI: НОМЕР_14 ; мобільний телефон марки «Самсунг», у корпусі білого кольору, IMEI: НОМЕР_15 , IMEI: НОМЕР_16 ; мобільний телефон марки «Самсунг», у корпусі білого кольору, IMEI: НОМЕР_17 , IMEI: НОМЕР_18 ; мобільний телефон марки «Ксіомі Редмі», у корпусі синього кольору, у вимкненому стані; банківську картку АТ КБ «Приватбанк», номер НОМЕР_19 ; банківську картку «Sportbank», номер НОМЕР_20 ; банківську картку «monobank», номер НОМЕР_21 ; купюру номіналом 1000 грн. НБУ, серія АГ9483365; купюру номіналом 500 грн. НБУ, серія ГА5661642; купюру номіналом 200 грн. НБУ, серія ЕЕ2111724; купюру номіналом 200 грн. НБУ, серія ВЗ4524858; купюру номіналом 100 грн. НБУ, серія МЄ2114138, які запаковані до спеціального пакету EXPT0203953;
- купюру номіналом 20 грн. НБУ, серія ЧД6606896; купюру номіналом 20 грн. НБУ, серія ДС9064211; купюру номіналом 20 грн. НБУ, серія ЮЄ8591609; купюру номіналом 20 грн. НБУ, серія ТГ3844993; купюру номіналом 20 грн. НБУ, серія ЮГ0157831; купюру номіналом 100 грн. НБУ, серія УШ2554164; купюру номіналом 200 грн. НБУ, серія ХД3571506; купюру номіналом 200 грн. НБУ, серія СН6710196; блокнот «Notebook Double» у картонній обкладинці; блокнот у картонній обкладинці з малюнком квітів «Flowers Happy»; аркуш паперу із чорновими записами чинім фарбником; мобільний телефон марки «OppoA159», IMEI: НОМЕР_22 , IMEI: НОМЕР_23 ; мобільний телефон марки «Ксіомі», який заблокований, у корпусі золотого кольору, у силіконовому чохлі із фотозображенням, які запаковані до спеціального пакету INZ2064881;
- свідоцтво про реєстрацію ТЗ на автомобіль марки «Nissan Qashqai»; ключі від автомобіля марки «Nissan Qashqai» з брелком, картки магазину «Копійка» та картки «Fishka»; карту пам`яті з відеореєстратора «Patriot» 32 Gb, MMCG3268T23-AKCWX202009, які були запаковані до спеціального пакету серії SUD1024046;
- автомобіль марки «Nissan Qashqai», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (VIN) НОМЕР_2 .
Обґрунтовуючи прийняте рішення про задоволення клопотання слідчого та накладаючи арешт на майно відповідно до переліку в резолютивній частині, слідчий суддя дійшов переконання про існування необхідності в забезпеченні збереження речових доказів, оскільки ненакладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховування та, як наслідок, втрати доказів в межах зазначеного кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_8 в інтересах власника майна ОСОБА_7 не погодився із оскаржуваною ухвалою, зазначивши, що вона є необґрунтованою, та постановлена із порушенням норм кримінального процесуального законодавства з огляду на наступне:

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що автомобіль «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 , на який накладено арешт, належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто майно перебуває у власності добросовісного набувача, про час та дату розгляду власник транспортного засобу ні судом, ні слідчим, ні прокурором не сповіщалась, участі в розгляді не приймала;

- слідчий суддя не врахував, що слідчим не наведено доказів того, що автомобіль, свідоцтво про його реєстрацію та ключі мають ознаки речових доказів, слідчим до клопотання не було додано документів, які підтверджують право власності на майно, натомість, вилучений автомобіль та свідоцтво не є знаряддями вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, не містять жодних слідів злочину, не є об`єктами кримінально-протиправних дій, всі підозрювані в зазначеному кримінальному провадженні повністю визнали свою провину та співпрацюють із органами досудового розслідування, тому повернення транспортного засобу законному власнику не вплине жодним чином на хід проведення досудового розслідування;

- при накладенні арешту на майно слідчим суддею не визначено місця зберігання транспортного засобу та на теперішній час автомобіль безпідставно зберігається на території штраф-майданчику під відкритим небом, що негативно впливає на його стан та завдає необґрунтованої шкоди майну ОСОБА_7 ;

- слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі невірно зазначив номер шасі автомобілю «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 , в той час як вірним номером є (VIN) НОМЕР_24 , тобто незрозуміло, на який саме автомобіль накладено арешт.

Посилаючись на викладене вище, представник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого, а вилучене майно, зокрема, автомобіль марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (VIN) НОМЕР_24 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на зазначений автомобіль марки «Nissan Qashqai» та ключі від нього повернути законному власнику ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення власника майна та її представника, які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який не заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При цьому, ч. 2 вказаної норми встановлює, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про арешт майна, зазначених вимог закону дотримався не в повному обсязі з огляду на таке.

На підставі аналізу змісту клопотання слідчого про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження №0001266 від 10.11.2020 (а.с. 1-7) вбачається, що слідчий визначив метою накладення арешту на зазначене в ньому вилучене майно його збереження як речового доказу.

Окрім того, відповідно до клопотання про накладення арешту на майно та витягу з ЄРДР у вищевказаному кримінальному провадженні №0001266 (а.с. 8), ГУНП в Одеській обл. здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК Україниу зв`язку із надходженням 09.11.2020 із Одеського управління ДВБ НПУ листа про те, що на території Одеської області функціонує злочинна група, яка спеціалізується на сутенерстві; 03.06.2021 певні особи, діючи повторно, за попередньою змовою, знаходячись у м. Одесі, займались сутенерством, забезпечуючи певні умови для заняття проституцією громадянками України.

В подальшому, ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 02.06.2021 слідчому СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_10 та слідчим групи, прокурорам Одеської обласної прокуратури, які входять до складу групи прокурорів, із залученням співробітників Одеського управління ДВБ НПУ було надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (VIN) НОМЕР_24 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , з метою відшукання мобільних телефонів та комп`ютерної техніки, у яких може міститись інформація, яка свідчить про злочинну діяльність членів злочинної групи, стартові пакети, сім-картки, флешки, чорнові записи, грошові кошти як прибуток від заняття протиправною діяльністю, договори оренди на приміщення, у яких функціонує салон інтимних послуг, презервативи та лубріканти, а також інші речі і документи, які можуть містити інформацію щодо злочинної діяльності групи осіб, пов`язаної із сутенерством (а.с. 12-13).

В ході проведення 03-04.06.2021 обшуку вищевказаного транспортного засобу марки «Nissan Qashqai», розташованого на перехресті вулиць Ольгіївської та Коблевської біля будинку №25 було виявлено та вилучено майно, відповідно до переліку в клопотанні слідчого та протоколах обшуку, зокрема, купюри у гривнях, доларах США, мобільні телефони, блокноти, картки магазину «Копійка» та «Fishka», карту пам`яті з відео-реєстратора, а також вищевказаний транспортний засіб марки «Nissan Qashqai», свідоцтво про реєстрацію зазначеного автомобіля та ключі від нього (а.с. 14-20).

Постановою ст. слідчого СУ ГУНП в Одеської обл. ОСОБА_9 зазначене вилучене майно було визнано речовим доказом (а.с. 21-25).
При цьому, відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Диспозиція ч. 2 ст. 303 КК України, за ознаками вчинення якої на теперішній час в кримінальному провадженні №0001266 здійснюється досудове розслідування, передбачає відповідальність за сутенерство, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується із твердженнями представника про те, що вилучений автомобіль «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу та ключі від нього, належні на праві приватної власності ОСОБА_7 не відповідають критеріям, встановленим ч. 1 ст. 98 КПК України для речових доказів з огляду на наступне.
Зокрема, органом досудового розслідування не було доведено причетності вилученого автомобіля, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та ключів від автомобіля до вчинення вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України, за ознаками якого здійснюється досудове розслідування зазначеного кримінального провадження, а також не було доведено того, що таке майно може містити в собі сліди або відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Натомість, представник ОСОБА_8 в апеляційній скарзі обґрунтовано зазначає про те, що вилучений автомобіль «Nissan Qashqai», свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу та ключі від нього належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Окрім того, звертає на себе увагу той факт, що дозвіл на відшукання та вилучення такого майна, зокрема, автомобіля, свідоцтва про його реєстрацію та ключів, не надавався вищезгаданою ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 02.06.2021 про надання дозволу на проведення обшуку.
Водночас, прокурор в судовому засіданні апеляційного суду не заперечував проти повернення автомобіля, свідоцтва та ключів його власнику, що свідчить про згоду сторони обвинувачення із тим, що зазначене майно не відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у ст. 98 КПК України в межах даного кримінального провадження за фактом сутенерства.
За викладених вище обставин, апеляційний суд наголошує на тому, що слідчий суддя залишив поза увагою, що органом досудового розслідування не було доведено того, що вилучені та арештовані автомобіль марки «Nissan Qashqai», свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу та ключі від нього відповідають критеріям, встановленим ч. 1 ст. 98 КПК України, тобто являються речовими доказами в зазначеному кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 303 КК України.

Приписами п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Пункт 2 ч. 1 ст. 409 КПК України встановлює, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
В свою чергу, п. 1 ч. 1 ст. 411 КПК України встановлює, що судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Отже, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_8 в інтересах власника майна ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню в частині накладення арешту на автомобіль марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу та ключі від автомобіля із постановленням нової про відмову в задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на вищезгадане майно, вилучене в ході проведення 03-04.06.2021 обшуку транспортного засобу марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 .
Окрім того, апеляційний суд приймає до уваги та вважає такими, що відповідають дійсності посилання представника на те, що в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя невірно зазначив номер шасі вилученого автомобіля «Nissan Qashqai», оскільки, відповідно до вищезгаданого протоколу обшуку від 03.06.2021 (а.с. 18), обшук проводився та, відповідно, вилучено було автомобіль «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (VIN) НОМЕР_24 , натомість, слідчим у клопотанні та слідчим суддею у тексті ухвали було допущено помилку та зазначено невірний номер шасі (VIN) НОМЕР_2 .
Проте, з урахуванням позиції суду апеляційної інстанції щодо необхідності скасування оскаржуваної ухвали в частині накладення арешту на вищевказаний автомобіль та повернення його власнику, допущення слідчим суддею зазначеної описки на теперішній час не відіграє вирішальної ролі та необхідність у її виправленні відпала.
Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна, тому вилучені автомобіль, свідоцтво про його реєстрацію та ключі підлягають поверненню власнику ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 24, 98, 170-173, 370, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_8 в інтересах власника майна ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 07.06.2021 про накладення арешту на майно, відповідно до переліку в резолютивній частині ухвали, вилучене 04.06.2021 в ході проведення обшуку автомобіля марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (VIN) НОМЕР_2 в межах кримінального провадження №0001266 від 10.11.2020 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України скасувати в частині накладення арешту на автомобіль марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (VIN) НОМЕР_24 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу та ключі від автомобіля із брелком.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Одеської обл. ОСОБА_9 в частині накладення арешту на автомобіль марки «Nissan Qashqai», д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (VIN) НОМЕР_24 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_25 та ключі від автомобіля марки «Nissan Qashqai» із брелком.
Зазначене майно повернути власнику ОСОБА_7 .

В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4