Справа № 298/37/21
Номер провадження 1-кп/298/40/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2021 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000011 від 14 січня 2021 року,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Загорб, Великоберезнянського району Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, з базовою загальною середньою освітою, розлученого, судимого вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 2 червня 2020 року за ч.1 ст.164 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вироком Великоберезнянського районного суду від 2 червня 2020 року та засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин, на шлях виправлення не став і знову скоїв кримінальне правопорушення, а саме, умисно, без поважних на те причин, з метою ухилення від покарання, не пов`язаного із позбавленням волі у виді громадських робіт на 100 годин ухилявся від покарання.
Так, 7 липня 2020 року ОСОБА_3 з`явився для взяття на облік до Великоберезнянського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області, де під підписку був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт та попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від його відбування.
ОСОБА_3 особисто отримав направлення № 39/2/1679-20 від 16 липня 2020 року та був направлений до Загорбської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області для відбування призначеного покарання. 5 жовтня 2020 року у зв`язку з неявкою до Загорбської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області для відбування покарання ОСОБА_3 був письмово попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 389 КК України, тобто за ухилення від відбування покарання, та йому було повторно видано направлення №39/2/2456-20 від 5 жовтня 2020 року.
Однак, отримавши направлення на відбування покарання у виді громадських робіт, всупереч положень «Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №272/5 від 29 січня 2019 року, ОСОБА_3 без поважних причин до Загорбської сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області, що розташована в с. Загорб №100 Великоберезнянського району Закарпатської області, не з`явився та у такий спосіб умисно ухилився від відбування покарання, призначеного вироком Великоберезнянського районного суду від 2 червня 2020 року у виді 100 годин громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

У судовому засіданні ОСОБА_3 визнав себе винним по пред`явленому обвинуваченню за ч.2 ст.389 КК України в повному обсязі, погодився із обставинами, викладеними в обвинувальному акті, у скоєному щиро розкаявся та пояснив, що достовірно знав про ухвалений щодо нього вирок, яким він засуджений до покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин, знав, що зобов`язаний відбувати це покарання, особисто отримав повідомлення про те, що громадські роботи слід виконувати в Загорбській сільській раді, куди повинен був з"являтись для виконання громадських робіт, проте не відбував ці роботи, оскільки був зайнятий у веденні домашнього господарства, здійснював заготівлю дров, косив траву, порався по дому, до сільської ради не з"являвся, громадські роботи не виконував. Визнав, що був попереджений про кримінальну відповідальність за невиконання покарання у виді громадських робіт, однак і надалі продовжував призначені йому громадські роботи не виконувати. Зазначив, що про вчинене дуже шкодує, тепер розуміє наслідки своїх дій, просить вибачення, надалі буде дотримуватись встановленого порядку, має на меті працевлаштуватись.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи, суд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, відсутність будь-яких сумнівів у добровільності їхніх позицій, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, зокрема, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , визначивши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_3 в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття, обставин, які обтяжують покарання останнього, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, зокрема його судимість, молодий вік та виключно позитивну характеристику за місцем проживання, де проживає один, те, що він не перебуває на психіатричному та наркологічному обліках, є розлученим та непрацюючим, обставину, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що таке покарання обтяжують.

Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді арешту на строк 1 місяць.

Оскільки вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 2 червня 2020 року ОСОБА_3 був визнаний винним та засуджений за ч.1 ст.164 КК України до громадських робіт на строк 100 годин, але до повного відбування покарання вчинив новий злочин, то при призначенні ОСОБА_3 покарання слід застосувати ст. 71 КК України.

При цьому, з призначеного вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 2 червня 2020 року покарання ОСОБА_3 не відбув 100 годин громадських робіт.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення, що одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

За таких обставин, ОСОБА_3 слід призначити остаточне покарання відповідно до ст. 71 КК України, повністю приєднавши до покарання за вказаним вироком невідбуту частину покарання за вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 2 червня 2020 року у виді громадських робіт на строк 100 годин, що за приписами п.4 ч.1 ст. 72 КК України відповідає 12 дням арешту.

Таке покарання, на переконання суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, процесуальні витрати відсутні, речових доказів нема.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, і призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за вказаним вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 2 червня 2020 року у виді громадських робіт на строк 100 годин, що згідно п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України відповідає 12 дням арешту, із розрахунку, що одному дню арешту відповідає вісім годин громадських робіт, та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць 12 (дванадцять) днів.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1