У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 червня 2021 року м. Слов`янськ
Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
особи, що подала скаргу ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 12 Скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ ВП № 4 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження, -
В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла Скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ ВП № 4 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження. Дана скарга обґрунтована тим, що 12 лютого 2021 року слідчий СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 винесла постанову про закриття кримінального провадження № 0000029 від 19 березня 2020 року. Вважає цю постанову незаконною, винесеною передчасно, оскільки слідчий виніс постанову до проведення необхідних слідчих дій для встановлення обставин кримінального правопорушення відповідно до предмету доказування. Крім того, слідчий в оскаржуваній постанові не надав оцінки зібраним у кримінальному провадженні доказам.
Тому, просить суд скасувати постанову, винесену 12 лютого 2021 року слідчим СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження 0000029 від 19 березня 2020 року.
В судовому засіданні ОСОБА_4 заявлені у скарзі вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі, посилаючись на доводи викладені у скарзі.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог скарги, просив відмовити у їх задоволенні.
Слідчий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Вислухавши заявника, прокурора, вивчивши наявні матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду скарги по суті, слідчий суддя встановив наступне.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1ст. 303 КПК України.
Згідно з п. 3 ч. 1ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Так, у ході судового розгляду з достовірністю було встановлено, що в провадженні СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області перебувало кримінальне провадження № 0000029 від 19 березня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
19 березня 2020 року до ЄРДР внесені відомості за № 0000029 на підставі електронного звернення ОСОБА_4 щодо притягнення до відповідальності невідомих осіб за носіння, зберігання, передачу та збут вогнепальної зброї під час захоплення будівлі Слов`янського міського відділу міліції 12 квітня 2021 року.
Слідча, яка здійснювала досудове розслідування у наведеному кримінальному провадженні, винесла постанову про закриття даного кримінального провадження від 12 лютого 2021 року, у зв`язку з повторним внесенням до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальних правопорушень.
Так, в постанові слідчого від 12 лютого 2021 року зазначено, що в провадженні СБУ знаходиться кримінальне провадження № 000029, розпочате за фактом захоплення адміністративних будівель м. Слов`янська озброєними невідомими особами, та за фактом носіння, зберігання, передачу та збуту вогнепальної зброї під час захоплення будівлі Слов`янського міського відділу міліції.
Також, в ході досудового розслідування кримінальних проваджень встановлено, що повторного факту захоплення адміністративних будівель м. Слов`янська озброєними невідомими особами та за носіння, зберігання, передачу та збуту вогнепальної зброї під час захоплення будівлі Слов`янського міського відділу міліції, не було.
Крім того, в наведеній постанові зазначено про внесення факту захоплення адміністративних будівель м. Слов`янська озброєними невідомим особами до ЄРДР двічі, а отже вказане кримінальне провадження підлягає закриттю за відсутністю події кримінального правопорушення.
Таким чином, у судовому засіданні встановлено невідповідність висновків слідчого за результатами проведеного досудового розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні, наведеним у мотивувальній частині оскаржуваної постанови, з підставою для закриття кримінального провадження № 0000029 від 19 березня 2020 року, зазначеною у резолютивній частині тієї ж постанови.
Підстави для закриття кримінального провадження передбачено статтею 284 Кримінального процесуального кодексу України, проте серед законодавчо встановлених такої підстави для закриття кримінального провадження як повторне внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не визначено.
Окрім цього, ведення ЄРДР регулюється Положенням Про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом генерального прокурора України від 06.04.2016 року № 139.
Згідно з пунктом 2 глави 1 розділу І Положення - реєстр створена за допомогою автоматизованої системи електронна база даних, відповідно до якої здійснюються збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 глави 2 цього розділу, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру, з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та законодавства, яким врегульовано питання захисту персональних даних та доступу до інформації з обмеженим доступом.
Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу І Положення Про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань - до Реєстру вносяться відомості зокрема про: час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно пункту 3 глави 2 розділу І Положення Про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань - внесення відомостей здійснюється шляхом фіксації Реєстратором інформації в Реєстрі та вибору даних у довідниках для заповнення електронних карток про кримінальне правопорушення, що містить реквізити, передбачені у додатку 1 до цього Положення.
Пунктом 10 глави 2 розділу ІІ Положення визначено, що при встановленні факту здійснення досудового розслідування стосовно аналогічних правопорушень (дублікатів), заяви і повідомлення про які надійшли з різних джерел, прокурор, керівник прокуратури об`єднує такі матеріали в одне провадження, після чого Реєстратор (слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, керівник органу прокуратури) за допомогою функції присвоює одному з них статус «дублікат».
Отже, діючим законодавством безпосередньо визначено порядок дій у разі встановлення факту здійснення досудового розслідування щодо аналогічних правопорушень.
Згідно з п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України», статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу створюють ризик недодержання такого стандарту.
В розумінні статті 2 Кримінального процесуального кодексу України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною другою статті 9 Кримінального процесуального кодексу України встановлено принцип законності, який полягає у обов`язку слідчого (прокурора, керівника органу досудового розслідування) всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч.2 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі й обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.
Рішення слідчого про закриття кримінального провадження слідчий суддя вважає необґрунтованим, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Отже, слідчим при прийнятті рішення про закриття даного кримінального провадження поверхнево досліджено та надано правову оцінку обставинам, про які йдеться в заяві ОСОБА_4 , а також не вжито заходів, визначених діючим законодавством
Фактично ж рішення слідчого нічим не обумовлене та жодним чином не мотивоване, що грубо порушує встановлений Кримінальним процесуальним законом порядок здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.
За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги, які ставляться до процесуального рішення слідчого - постанови у ст. 110 КПК України, не дотримані.
Крім того, слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування проведено з порушенням вимог Закону, тобто без повного та всебічного дослідження обставин кримінального провадження.
Як вбачається із оскаржуваної постанови, слідчий належним чином не вмотивував прийняте рішення, лише формально послався на відсутність події кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
На слідчого суддю, відповідно до положень КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що вчинено злочин.
Згідно ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307,309,372 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ ВП № 4 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження - задовольнити.
Постанову слідчого СВ ВП № 4 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_6 від 12 лютого 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000029 від 19 березня 2020 року - скасувати.
Повний текст оголошено о 10-30 годині 17 червня 2021 року.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1