Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області
Справа № 483/1820/18
Провадження 1-в/483/53/2021
У Х В А Л А
Іменем України
05 липня 2021 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

начальника Очаківського МРС філії ДУ «Центр пробації»ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Очаківського міськрайонного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській областіпро звільнення
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Очакові Миколаївської області, є громадянином України, неодруженим, з повною загальною середньою освітою, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

від покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку,

В С Т А Н О В И В :

22 червня 2021 року до суду надійшло подання начальника Очаківського МРС філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області про звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку випробування, в якому зазначається, що ухвалою від 12 квітня 2021 року було відмовлено у задоволенні подання начальника Очаківського міськрайонного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області про направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком.
У судовому засіданні представник органу пробації вимоги подання підтримав повністю.

Прокурор в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання, оскільки на розгляді Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ст. 126-1 КК України.

Засуджений ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду подання, до суду не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, що відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Вислухавши пояснення учасників справи, суд дійшов такого.

Статтею 78 КК України регламентовано правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, які полягають у тому, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в ст.ст. 71, 72 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Виходячи зі змісту вказаних правових норм, підставою звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є комплекс елементів, дотримання яких в цілому свідчить про дотримання засудженим вимог ст. 75 КК України та дає можливість застосування до нього ст. 78 КК України.
Зокрема, такими елементами є закінчення іспитового строку, який визначений конкретними часовими межами, перебування засудженого протягом іспитового строку під наглядом органів, визначених в ч. 4 ст. 76 КК України, виконання засудженим покладених на нього вироком суду обов`язків, а також обов`язок не вчинити протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення.
Недотримання будь-якої із вищезазначених умов вказує на порушення засудженим положень ст. 75 КК України щодо звільнення його при ухваленні вироку від відбування покарання з випробуванням та не дає підстав для застосування ст. 78 КК України навіть у разі закінчення визначеного судом терміну іспитового строку.
Системний аналіз вказаних положень закону свідчить, що саме вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, а не винесення вироку за ним суди мають розцінювати як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання.
Відмова суду у звільненні засудженого від призначеного покарання жодним чином не порушує права особи, яка не вчинила злочин, оскільки не тягне для цієї особи будь-яких негативних правових наслідків.
Наведене вище не суперечать й вимогам ст. 62 Конституції України, оскільки лише у разі ухвалення обвинувального вироку за новий злочин суд призначатиме засудженому покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71, 72 КК України, а у разі винесення судом виправдувального вироку відносно ОСОБА_5 орган пробації не позбавлений можливості повторно звернутись до суду з поданням про звільнення його від призначеного покарання.
Разом із тим, безпідставне звільнення від покарання особи, яка в період іспитового строку вчинила новий злочин, порушуватиме такі загальні засади кримінального провадження як законність та рівність всіх перед законом і судом.
За таких обставин, враховуючи наявність об`єктивних даних про те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нового злочину під час іспитового строку, і відповідне кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, суд дійшов переконання, що подання органу пробації є передчасним та задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання начальника Очаківського міськрайонного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській областіпро звільнення ОСОБА_5 від покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, призначеного вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 березня 2019 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 289, ч. 1 ст. 357 КК України, відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: