Справа № 761/9846/20
Провадження №1-кп/761/2415/2021
В И Р О К
іменем України

11 травня 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , в приміщенні суду без проведення судового розгляду в судовому засіданні в рамках кримінального провадження №0002424 від 09 березня 2021 року, за відсутності учасників судового провадження, розглянувши обвинувальний акт по обвинуваченню

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Підгірне Тарутинського р-ну Одеської обл., громадянина України, неодруженого, із базовою середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

29.09.2020 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 (санкція в редакції станом на 09.03.2020) КК України,

У С Т А Н О В И В:

09 березня 2020 року, приблизно о 04 годині 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , помітивши раніше невідому йому потерпілу ОСОБА_5 , підійшов до неї, та почав спілкуватись, вдаючи бажання познайомитись. Після цього в ході спілкування з ОСОБА_5 обвинувачений ОСОБА_4 , увійшовши у довіру, вдаючи наміри допомогти, направився з ОСОБА_5 до банкомату, де остання за допомогою картки банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 зняла грошові кошти, та поклала до кишені сумки.

Далі, 09 березня 2020 року, приблизно о 05 годині 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_6 , маючи умисел, направлений на викрадення у потерпілої ОСОБА_5 офіційного документу платіжної картки банку «ПриватБанк», направився з останньою до автостанції «Київ», що за адресою: м. Київ, вул. С. Петлюри, 32, при цьому, знаходячись в автомобілі таксі, який здійснював їх перевезення, непомітно для потерпілої ОСОБА_5 , відкрив її сумку, звідки таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung», моделі «GT-I9070», білого кольору, з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , ІМЕІ: НОМЕР_3 , вартістю 350 (триста п`ятдесят) гривень, та офіційний документ банківську картку банку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , з метою її подальшого використання з корисливих мотивів, після чого поклав це майно до кишені власної куртки, а в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

З урахуванням того, що згідно матеріалів справи обвинувачений ОСОБА_6 не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, такий розгляд судом здійснено у порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ст. 382 КПК України.

Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 вчинив викрадення офіційного документу, з корисливих мотивів, а також таємне викрадення чужого майна, то відповідно такі його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 357 і ч. 1 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд бере до уваги і визнає обставиною, яка пом`якшує покарання - його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Також, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує те, що він на наркологічному або психіатричному обліках не перебуває, в ході кримінального провадження обтяжуючих обставин не встановлено, на думку суду, для виправлення останнього та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень в даному конкретному випадку необхідним є призначення йому найменш суворого виду покарання, передбаченого у санкціях ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України штрафу.

При цьому суд зважає на положення ст. 5 КК України в частині того, що Закон про кримінальну відповідальність, що посилює кримінальну відповідальність, не має зворотної дії в часі, а відтак, враховуючи, що станом на момент вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, санкція згаданої норми передбачала інше покарання, зокрема штраф у меншому розмірі, суд вважає необхідним призначити покарання в межах санкції, редакція якої мала місце станом на 09 березня 2020 року.

Враховуючи обставини справи, зокрема те, що ОСОБА_6 вчинив два кримінальних проступки, відповідно до правил ст. 70 КК України, суд вважає необхідним призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України, до винесення вироку Солом`янським районним судом м. Києва від 29 вересня 2020 року, яким останнього засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням (з іспитовим строком на два роки), то такі вироки підлягають окремому виконанню.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 374, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, а саме у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції КК України станом на 09.03.2020), за які призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 357 КК України в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.;

-за ч. 1 ст. 185 КК України в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Відповідно до ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання за цим вироком у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 29 вересня 2020 року виконувати окремо від цього вироку.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі, а саме речі, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 (мобільний телефон з сім-карткою, банківську картку) вважати повернутими законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку, з урахуванням обмежень, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1