ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/821/354/21Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №704/29/21 Категорія: ч.3 ст.185 КК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за зміненою апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Катеринопільського районного суду Черкаської області від 16 лютого 2021 року, яким

ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Криві Коліна Тальнівського району Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого:

-22.12.2008 року Тальнівським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки;

-02.12.2019 року Звенигородським районним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік,

визнано винним та засуджено за ч. 3 ст.185 КК України і призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КПК України, шляхом приєднання невідбутої частини покарання за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 02 грудня 2019 року остаточно призначено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахується з 16 грудня 2020 року .

Стягнуто з ОСОБА_7 процесуальні витрати 653 грн 80 коп. на користь держави.

Вирішена доля речових доказів відповідно до положень ст.100 КПК України,

в с т а н о в и л а:

Згідно вироку районного суду ОСОБА_7 визнаний винувати і засуджений за те, що він, 24.05.2020 року близько 00 год. 40 хв. усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, діючи таємно, повторно, умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна проник на територію домоволодіння потерпілих звідки викрав велосипед марки «CONWAY» сіро-червоного кольорів, яких заховав у кущах неподалік їх домоволодіння, після чого повернувшись до домоволодіння проник у приміщення гаражу звідки викрав електричну дриль марки «DWT» модель «BM 400 VS», після чого зник, тим самим спричинив потерпілим матеріальну шкоду на загальну суму 3711 грн 66 коп..

Дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майн6а (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у приміщення.

Не погоджуючись з вироком суду в змінах до апеляційної скарги прокурор у кримінальному провадженні просить вирок суду першої інстанції скасувати через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. Свої вимоги мотивує тим, що при формулюванні обвинувачення щодо ОСОБА_7 , яке визнано доведеним, не зазначено місця вчинення кримінального правопорушення та прізвище особи, якій завдано матеріальної шкоди. Разом з цим, кваліфікуючи дії обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками з проникненням у сховище та повторності, в порушення вимог ст.67 КК України врахував рецидив як обставину, що обтяжує покарання, що свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши зміни до апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вони підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ці вимоги закону судом не виконані.

Відповідно до ст. 374 КПК України та п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів злочину.

Вказані вимоги КПК України та Пленуму Верховного Суду України, судом першої інстанції при постановлені вироку не виконані, оскільки кваліфікуючи дії ОСОБА_8 за ч.3 ст. 185 КК України не сформульовано обвинувачення визнане судом доведеним, а лише зазначено, що ОСОБА_8 з метою викрадення чужого майна проник на територію домоволодіння (не зазначено адреси) потерпілих (не вказано прізвище ім`я по батькові) звідки викрав велосипед марки «CONWAY» сіро-червоного кольорів, яких заховав у кущах неподалік їх домоволодіння, після чого повернувшись до домоволодіння (не зазначено адреси) проник у приміщення гаражу звідки викрав електричну дриль марки «DWT» модель «BM 400 VS».

У разі істотного порушення кримінального процесуального закону, вирок суду підлягає скасуванню на підставі п.3 ч.1 ст.409 КПК України.

Вищевказані порушення КПК України є істотними та тягнуть за собою безумовне скасування судового рішення суду першої інстанції, з призначенням нового розгляду.

У зв`язку із скасуванням вироку місцевого суду за наведеними підставами, колегія суддів судової палати не входить в обговорення решти доводів апеляційної скарги щодо його незаконності, які повинні стати предметом дослідження під час нового розгляду кримінального провадження.

Крім того, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 113500 гривень підлягає задоволенню, оскільки наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України не зменшились, що дають достатні підстави вважати, що інший запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_8 не може бути застосований.

Керуючись ст.ст.404, 405, п.3 ч.1 ст.409, 412, 415 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Змінену апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Вирок Катеринопільського районного суду Черкаської області від 16.02.2021 року стосовно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з істотним порушення вимог КПК України та призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 діб, до 17 липня 2021 року.

Визначити розмір застави 50 (п`ятдесят) прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 113500 гривень.

В разі сплати застави та відсутності інших судових рішень про тримання під вартою, звільнити ОСОБА_7 з-під варти.

В разі звільнення ОСОБА_7 з-під варти, покласти на нього наступні обов`язки: прибувати за викликом до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими по даному кримінальному провадженню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя

Судді