Справа № 282/23/21
Провадження № 1-кп/282/81/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2021 року смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Любар, кримінальне провадження №0000205 від 31.08.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Любар Любарського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз: - 06.10.2017 року Любарським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць. Звільненого з місць позбавлення волі 22.04.2020 року у зв`язку з відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

30 серпня 2020 року близько 12 год. ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_1 та маючи злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, підійшов до вікна вищевказаного будинку та впевнившись що його дії не будуть помічені власником та іншими особами, діючи з корисливих мотивів, власними руками зняв скло із вікна та проник до будинку. Перебуваючи у будинку обвинувачений, помітив в одній із кімнат пластикову пляшку заповнену металевими монетами номіналом 1 та 2 гривні НБУ у загальній кількості 540 гривень та викрав вказані грошові кошти. Також із однієї з кімнат викрав чоловічу жилетку та чоловічу сумку (барсетку) на ремені торговельної марки «Gorangd». В подальшому ОСОБА_4 , викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Даною крадіжкою обвинувачений ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 929 грн. 50 коп.

При розгляді справи в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, визнав повністю та дав суду відповідні пояснення по справі, повністю підтвердивши вказані вище обставини. Вказав, що у вчиненому щиро розкаюється, заподіяну шкоду потерпілому відшкодував. Просив суд суворо його не карати та не позбавляти волі, надавши шанс на виправлення.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Також вказав, що заподіяна матеріальна шкода обвинуваченим йому відшкодована в повному обсязі, будь-яких матеріальних претензій до обвинуваченого не має та не наполягає на суворій мірі покарання.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ст.349 КПК України показами обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене обвинувачення, а тому, суд при дослідженні доказів обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 та вивченням документів, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд, з`ясував правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду, зміст цих обставин, з`ясував, чи немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив учасникам розгляду, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Проаналізувавши всі зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, які є належними та допустимими, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у житло, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

Прокурор просив визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі, не застосовуючи запобіжний захід в залі суду.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , не встановлено.

Згідно зі ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.65 КК України, суд призначає покарання, ураховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка скоїла злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.3 ст.185 КК України, тяжкість скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, а тому суд приходить до переконання, про необхідність призначення йому покарання, передбаченого санкцією цієї статті, у виді позбавлення волі.

Однак, відповідно до вимог ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд обравши вид та розмір покарання в межах санкції частини статті закону, який передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховуючи дані, що характеризують особу винного, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні та інші злочини, посередньо характеризується за місцем проживання, добровільно відшкодував заподіяну шкоду потерпілому, який не має до нього претензій та не наполягає на суворій мірі покарання, а також його щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, молодий вік, відсутності тяжких наслідків від скоєного злочину, приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе в умовах без ізоляції від суспільства і вважає за можливе відповідно до ст.75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на ОСОБА_4 обов`язки передбачені ст.76 КК України, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ним нових злочинів.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженні становлять 980,70 грн.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів по справі вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 532 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 980,70 грн. витрат пов`язаних із проведенням судово-товарознавчої експертизи.

Речовими доказами по справі, після набрання вироком суду законної сили, розпорядитися наступним чином:

- полімерну пляшку об`ємом 1 літр білого кольору у верхній частині якої розріз неправильної форми та гумові рукавиці синього кольору, які перебувають на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №1 Житомирського РУП - знищити;

- монети номіналом 1 та 2 грн. в сумі 540 грн., чоловічу жилетку та чоловічу сумку (барсетку) на ремені торговельної марки «Gorangd», що передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити в останнього.

Вирок може бути оскаржений засудженим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1