Провадження по справі № 1-кп/752/470/21
В И Р О К
іменем України

"21" квітня 2021 р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження, данні про які 12.11.2018 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00357 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з базовою середньою освітою, одруженого, що має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого водієм, що проживає за місцем реєстрації: за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

встановив:
ОСОБА_3 11.11.2018 о 23 год. 50 хв., перебуваючи за кермом транспортного засобу «GEELY» н.з. НОМЕР_1 , що був розташований за адресою: м. Київ, вул. В. Васильківська, 72, під час проведення інспекторами патрульної поліції у складі екіпажу «Рубін-115» перевірки документів, діючи умисно з мотивів перешкоджання діяльності працівника правоохоронного органу, затиснув між склом та рамою водійської двері кість лівої руки інспектора Управління патрульної поліції у м. Києва старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 під час виконання ним службових обов`язків, після чого відновив рух транспортного засобу та проїхав перехрестя з вулицею Ділова, що змусило ОСОБА_10 , руки якого були протиснутими між склом та рамою водійської двері, та спричинило легке тілесне ушкодження у виді садна на долонній поверхні лівої кисті в проекції п`ятої п`ясної кістки.

Таким чином, суд визнає винуватим ОСОБА_3 в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легкої тяжкості тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому йому обвинувачені визнав частково. Суду пояснив, що у день подій працював водієм таксі «Uber» та здійснив вимушену зупинку керованого ним транспортного засобу на вул. В. Васильківська у крайній лівій смузі попереду перехрестя із вул. Ділова, що було пов`язано з поломкою автомобіля, враховуючи показники деяких приборів. Запевнив, що у місті де він зупинився та чекав доки двигун автомобіля охолоне, не бачив обмежень для паркування. До нього підійшли працівники поліції та почали перевірку документів, пояснюючи це тим, що він зупинив автомобіль на місці паркування для людей з ознаками інвалідності. Він пред`явив посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, але не зміг відшукати страховий поліс. Під час спілкування, знаходився за кермом із машини не виходив, розмовляв з поліцейськими через скло, яке він опустив. Заперечує, що вчиняв умисні дії, які призвели до того, що руку поліцейського затиснуло склом водійської двері. Він шукав документи та на поліцейського не дивився, між тим останній безпідставно намагався потрапити руками у салон його автомобіля. Також заперечує, що поліцейський пред`являв до нього будь-які вимоги, зокрема про звільнення руки. Пояснюючи причини того, що він відновив рух, зазначив, що поліцейський розпилив газ у салоні автомобіля, тому у нього виникли певні побоювання щодо неправомірних дій поліцейських і він вирішив переїхати перехрестя у більш освітлене місце. Після того, як опинився на іншому боці перехрестя, поліцейські безпідставно застосували сльозагінний газ і затримали його силою, вдаривши коліном в область ребер, після чого одягли кайданки, кинувши на асфальт. Він певний час перебував у такому положенні, вимагаючи надати йому допомогу, скаржився на біль, але його вимоги поліцейськими ігнорувалися. Вважає, що не мав умислу спричинити тілесні ушкоджень поліцейському. Шкодує про вчинене та наслідки. Просить вибачення у потерпілого за те, що так сталося.

Незважаючи на фактичне невизнання вини обвинуваченим, винуватість ОСОБА_3 у вчинені інкримінованих дій, суд вважає доведеною на підставі наступного

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 суду надав показання, в яких зазначив, що у день подій здійснював патрулювання у складі екіпажу «Рубін-115» разом із ОСОБА_11 . Проїжджаючи по вул. В. Васильківській в м. Києві на перехресті з вул. Ділова побачив автомобіль «GEELY» н.з. НОМЕР_1 , що був розташований у крайній лівій смузі на місці, призначеному для паркування осіб, що мають ознаки інвалідності. Оскільки машина мала на кузові надпис «Uber», вони прийняли рішення зупинитись та перевірити у водія документи, зокрема встановити, чи має він пільгове посвідчення. Вони представились, повідомили про причини перевірки документів, але водій, яким у подальшому виявився ОСОБА_3 , пред`явив лише водійське посвідчення і реєстраційні документи, і не міг відшукати поліс обов`язкового цивільного страхування. Протягом наступних 20 хв. вони спілкувалися із водієм, а також по телефону із власником автомобіля. При цьому ОСОБА_3 з автомобіля не виходив, розмовляв з ними через скло водійської двері, яке було опущене, та яке час від часу то закривав, то відчиняв. Він неодноразово роз`яснював водію, що убачає в його діях ознаки адміністративного правопорушення та вимагає передати документи, які необхідні для розгляду справи та складання адміністративних матеріалів, зокрема, щодо паркування ОСОБА_3 автомобіля у забороненому місті. Водій їх вимоги не виконував, у зв`язку з чим його було попереджено, що до нього може бути застосована сила і доставлено до райвідділку для встановлення особи. Після чого ОСОБА_3 запустив двигун автомобіля та натиснув на склопідйомник, затиснувши кість його лівої руки між склом та рамою двері. Він почав вимагати водія відпустити його руку, при цьому казав, що йому боляче, та він розцінює це як напад на поліцейського, і буде вимушений розбити скло. Водій його вимоги ігнорував, тому він роз`яснив, що у разі подальшого невиконання вимог, це буде розцінено як непокора законній вимозі поліцейського, та він буде вимушений застосувати спецзасоби, зокрема сльозагінний газ. Між тим, ОСОБА_3 його вимоги не виконував, після чого він правою рукою дістав балончик «Терен 4м» та протиснув його у отвір поверх скла і розпилив газ у салон автомобіля. Раптово ОСОБА_3 відновив рух автомобіля, і різко із швидкістю більше 20 км/год переїхав перехрестя і зупинився поруч із підземним переходом. Він при цьому був вимушений бігти за автомобілем оскілки його руки були протиснутими між склом та рамою водійської двері, що спричинило тілесні ушкодження на руці. Після чого водія силою витягли з автомобіля та застосували кайданки, викликавши слідчих.

Свідок ОСОБА_11 під час допиту в суді пояснила, що обіймає посаду інспектора патрульної поліції та у день подій перебувала з ОСОБА_10 у складі екіпажу. Рухаючись по вул. В.Васильківській вони помітили автомобіль, який мав зовнішні ознаки таксі «Uber» та стояв на місці, яке призначено для паркування осіб, що мають ознаки інвалідності. Вони із ОСОБА_10 звернулися до водія, яким у подальшому виявився ОСОБА_3 , з вимогою надати документи. Останній пред`явив посвідчення водія та документи на машину, одразу їх заховавши, але не міг надати страховий поліс Після того, як повідомили водію, що він порушив правила дорожнього руху, ОСОБА_3 сказав, що є таксистом у нього «закипіла» машина, та зараз він буде від`їжджати з місця зупинки. Він не міг надати поліс, тому затягував час, просив поговорити із власником автомобіля. Після того, як вона відійшла на певну відстань від автомобіля, почула вимоги інспектора ОСОБА_10 відпустити його руку. Коли повернулася, то побачила, що рука ОСОБА_12 затиснута склом водійської двері. Їх вимоги припинити протиправні дії щодо поліцейського та звільнити його руку, водій не виконував. Вони роз`яснили, що у випадку невиконання їх вимог, можуть застосувати спецзасоби. Після чого водій раптово на немалій швидкості відновив рух, що вимусило ОСОБА_10 бігти за автомобілем. Водій пересік перехрестя та зупинився на протилежному боці. Після цього вони дістали водія з автомобіля, та застосували до нього спецзасоби.

Окрім показань потерпілого та свідка, стороною обвинувачення у підтвердження винуватості ОСОБА_3 надані письмові документи, за наслідками дослідження яких, судом встановлено наступне.

Данні рапорту від 12.11.2018 свідчать про те, що інспектор роти №1 батальйону № 3 полку №1 з ОПБ УПП у м. Києві ДПП ОСОБА_10 доповідає начальнику УПП у м. Києві про події, які відбувалися 11.11.2018 о 23 год. 50 хв. під час його патрулювання у складі екіпажу «Рубін 115». Дані рапорту аналогічні показанням, який потерпілий ОСОБА_10 надав під час допиту в суді.

Данні рапорту з бази «АРМОР» свідчать про те, що оперативний черговий Голосіївського УП отримав заяву, яку зареєстрував у ЄО за №78545 від 12.11.2018, про те, що 12.11.2018р. о 00 год. 34 хв. за наслідками виїзду бригади невідкладної допомоги №131 за адресою АДРЕСА_2 у інспектора національної поліції ОСОБА_10 були виявлені пошкодження зв`язок лівого променевого суглобу.

Данні рапорту з бази «АРМОР» свідчать про те, що оперативний черговий Голосіївського УП отримав заяву, яку зареєстрував у ЄО за №78547 від 12.11.2018, про те, що 12.11.2018р. о 01 год. 19 хв. за наслідками огляду у ОСОБА_13 був встановлений попередній діагноз закрита травма грудної клітини, яка зі слів останнього виникла в результаті того, що поліцейський вдарив його у грудину.

З протоколу огляду місця подій вбачається, що подія мала місце на перехресті вулиць В.Васильківська та Ділова за участю ОСОБА_3 та автомобіля «GEELY» н.з. НОМЕР_1 , з зовнішньої та внутрішньої поверхні скла передньої двері якого вилучені сліди папілярних узорів.

Висновками експерта Київського СМЕ ОСОБА_14 , виконаного на виконання ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 21.11.2018р., виявлені у ОСОБА_10 за наслідками проведеного 12.11.2018 судово-медичного дослідження тілесні ушкодження у виді садна на долонній поверхні лівої кисті в проекції 5-ої п`ясної кістки, довжиною 0,9 см з поверхнею червоного кольору на рівні неушкодженої шкіри, про які зазначено у висновку експертного дослідження №1978 від 12.11.2018, віднесено до легкого тілесного ушкодження. Також експертом зроблений висновок про те, що локалізація, морфологія такого ушкодження свідчать про те, що воно могло утворитися від однократної травмуючої дії тупого предмету, характерні особливості якого на травмованій поверхні не відобразилися та могло утворитися 11.11.2018р.

За наслідками дослідження файлу «НСК Олімпійський_Физкультури облачное хранилище_», що міститься на CD-R диску, який наданий стороною обвинувачення, судом встановлено, що камерою зовнішнього спостереження, були зафіксовані події, що відбувалися 11.11.2018. на перехресті вул. В. Васильківська та Ділова з 23 год. 20 хв. Так запис фіксує автомобіль сірого кольору з розміщеним на кузові надписом «UBER», який розташований у крайній лівій смузі у напрямку руху по вул. В. Васильківській попереду перехрестя з вул. Ділова, та який 10 хв. знаходиться у нерухомому стані. О 23 год. 30 хв. до вказаного автомобіля підходять дві особи, який вийшли з патрульної машини., Запис фіксує переміщення осіб у формі поруч із автомобілем наступні 20 хвилин. О 23 год. 51 хв. автомобіль, поруч із яким перебували поліцейські, розпочав різкий рух через перехрестя із зміненою траєкторією: спочатку праворуч, а потім ліворуч, та зупинкою поблизу з підземним переходом. Під час руху назначеного автомобіля також зафіксовано, що поруч із ним біжить поліцейський. Подальші події, що зафіксовані у даному відеофайлі, судом за згодою учасників провадження, не досліджувалися.

За наслідками дослідження файлу «…3665», що міститься на CD-R диску, які наданий стороною обвинувачення, судом встановлено, що боді-камерою, яка була розташована на потерпілому ОСОБА_10 , були зафіксовані події, які відбувалися 11.11.2018 у період з 23год. 24 хв. по 23 год. 52 хв., зокрема розмови поліцейських із водієм ОСОБА_3 (останній в судовому засіданні не заперечував, що відеозаписи містять події, які відбувалися за його участі). Так ОСОБА_3 були пред`явлені вимоги надати посвідчення водія, реєстраційні документи на автомобіль та поліс обов`язкового страхування. Вимогу щодо останнього поліцейські обґрунтовували тим, що він надає послуги з перевезення пасажирів, тому наявність полісу є обов`язковою. ОСОБА_3 весь час перебуває за кермом автомобіля, а після того, як не зміг відшукати поліс, пропонував поліцейському здійснити розмову із власником автомобіля. О 23год. 37 хв. поліцейський роз`яснює, що убачає в діях ОСОБА_3 склад адміністративного правопорушенням, що пов`язано з зупинкою керованого автомобіля у недозволеному місті, та пропонує надати документи для розгляду справи і складання протоколу. ОСОБА_3 його вимоги не виконує, після чого поліцейський роз`яснює, що у випадку невиконання його вимог, до нього може бути застосована сила і він може бути затриманий та доставлений у райвідділок для встановлення особи і розгляду справи. Після чого, о 23 год. 39 хв. камера фіксує, як кість лівої руки поліцейського є затиснутою між склом та рамою водійської двері. Вимогу поліцейського звільнити його руку, ОСОБА_3 не виконує, починає газувати при вимкненій передачі, дивлячись на поліцейського. ОСОБА_10 намагається вивільнити руку самостійно, але у нього це не виходить. Після чого він та його напарниця, повідомляють ОСОБА_3 , що такі його дії вони розцінюють як злісну непокору законній вимозі поліцейського, та як напад на поліцейського та у разі, якщо такі дії не будуть ним негайно припинені, вони застосують спецзасоби. ОСОБА_3 опускає скло, і ОСОБА_10 змінює положення лівої руки, але не убирає її зі скла; достає правою рукою балон та протискає його разом із рукою у отвір між склом. Після чого автомобіль розпочинає різкий рух праворуч через перехрестя і поліцейський біжить поруч із автомобілем із затиснутими руками.

Відеозаписи з бодікамери поліцейського, що містяться у файлі «…3666» фіксують подальші дії поліцейських зокрема із затримання ОСОБА_3 . Наступні події, які за поясненням прокурора містять у файлах «….3667» та «…3668», судом за згодою учасників провадження не досліджувалися.

За наслідками оцінки вищезазначених доказів з точки зору їх належності допустимості, достовірності, а також урахуванням позиції сторони захисту, яка просила виправдати ОСОБА_3 за недоведеністю в його діях умислу на спричинення тілесних ушкоджень поліцейському, суд прийшов до наступного.

Так показання ОСОБА_10 та ОСОБА_15 суд вважає послідовними та такими, що відповідають даним, які містяться в інших доказах, зокрема відеозаписах з місця подій.

Окрім того, судом встановлено, що ОСОБА_10 , обіймаючи посаду інспектора роти №1 батальйону №3 полку №1 з ОПБ УПП у м. Києві ДПП, входячи до складу екіпажу «Рубін 115», 11.11.2018 о 23 год. здійснював патрулювання, тобто виконував обов`язки з регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі, тому подальші події за його участі, які є предметом дослідження у даному кримінальному провадженні, зокрема і перевірка документів у водія ОСОБА_3 , відбувалися під час виконання ним службових обов`язків, які регламентовані положеннями Закону України «Про національну поліцію», нормами Правил дорожнього руху, п. 2.4. яких зобов`язує водія на вимогу поліцейського як пред`явити, так і надати для перевірки посвідчення водія, реєстраційні документ на автомобіль та поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Враховуючи розташування транспортного засобу, дані відеозаписів, суд приходить до висновку, що такий превентивний захід як перевірка документів, вчинявся поліцейським ОСОБА_10 обґрунтовано.

Досліджені докази доводять, що ОСОБА_3 умисно вчинив дії, які призвели до затискання руки поліцейського між склом та рамою правою водійської двері. Це підтверджується поведінкою обвинуваченого, зокрема невиконанням неодноразових вимог поліцейського звільнити руку та натисканням на педаль газу при увімкненій швидкості. Зазначене спростовує показання ОСОБА_3 про те, що він не бачив, що затиснув руку поліцейського та не чув його вимоги про звільнення руки.

Життя та здоров`я людини є найвищою соціальною цінністю, а атому насильство щодо будь-якої особи є неприпустимою, а допустимих законах випадках крайньою мірою, тим більше до працівника правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, оскільки такі особи перебувають під окремим правовим захистом.

Згідно ч.2 ст. 62 Закону України «Про національну поліцію» законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами, а ч.6 зазначеної норми регламентує, що перешкоджання виконанню поліцейським відповідних повноважень, невиконання законних вимог поліцейського, будь-які інші протиправні дії стосовно поліцейського мають наслідком відповідальність відповідно до закону.

Судом також встановлено, що застосування ОСОБА_10 поліцейських заходів примусу, а саме сили та засобу, що був споряджений речовиною сльозогінної дії, носило правомірний характер та відповідало вимогам ст.43, 45 Закону України «Про національну поліцію», враховуючи неправомірні дій ОСОБА_3 із перешкоджання поліцейському вчиняти свої службові обов`язки шляхом ненадання документів, затискання руки та намагання залишити місце подій. Окрім того, їх застосуванню передувало неодноразове повідомлення про наслідки невиконання вимог поліцейського у виді застосування спецзасобів.

За таких обставин, доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_3 затиснув руку ненавмисно, оскільки до цього призвели необережні та неправомірні дії поліцейського, який намагався потратити рукою в салон автомобіля, суд відхиляє.

Подальші дії ОСОБА_3 із здійснення руху транспортним засобом, у водійській двері якого між склом та рамою були протиснути руки поліцейського, також свідчать про те, що він діяв умисно. При цьому суд звертає увагу на явну небезпеку, на яку ОСОБА_3 наражав як поліцейського, так і сторонніх осіб, що перебували на перехресті, що підтверджується записами відеокамер. Окрім того, інші транспортні засоби, які зупинилися на перехресті на забороняючий колір світлофора, рух не відновляли, і це може свідчити, що ОСОБА_3 розпочав рух на червоне світло.

Таким чином, суд вважає доведеним, що умисні дії ОСОБА_3 знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з наслідками у вигляді тілесних ушкоджень, що були спричинені потерпілому ОСОБА_10 .

Аналізуючи результати судового розгляду в цілому, суд прийшов до висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин, що викладені у вироку.

При обранні покарання ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, яке є нетяжким злочином, та данні про його особу, згідно яких: обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, але у період з 2005-2018рр. неодноразово піддавався адміністративним стягненням за порушення правил дорожнього руху, зі слів працює водієм без офіційного оформлення, позитивно характеризується за місцем попередньої роботи та проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину 2017р.н. та матір похилого віку, яка має статус дитини війни, на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває.

Обставин, що обтяжують та/або пом`якшують покарання судом не встановлено.

Ураховуючи наведене, відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі у межах санкції ч.2 ст. 345 КК України. У той же час суд вважає, що запропоноване прокурором покарання у виді позбавлення воді не відповідає за своїм розміром ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок суворості.

Окрім того, враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вибачився перед потерпілим та шкодує про вчинене, відсутність обтяжуючих покарання обставин, та матеріальних претензій з боку потерпілого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства і в умовах здійснення контролю за його поведінкою, тому звільняє ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та покладає ряд обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Судові витрати у виді затрат на проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого. Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. 370, 371, ч.2 ст. 373, 374, 376 КПК України, -

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, який також повідомляти про зміну місця проживання і роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на залучення експерта (висновок № 2025/е віл 23.11.2018) в розмірі 378 (Триста сімдесят вісім) грн..

Речові докази: CD-R диск, що знаходить в матеріалах судового провадження, залишити там же.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його оголошення.

Відповідно до частин 3 і 6 ст.376 КПК України роз`яснити учасникам кримінального провадження їх права на ознайомлення із журналом судового засідання і подання на нього письмових зауважень, а також отримання копії вироку, із її врученням обвинуваченому негайно після оголошення.

Суддя ОСОБА_1