Справа № 157/727/21 Провадження №11-сс/802/389/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
власника майна ОСОБА_7 ,
представника власника майна адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги представника власника майна адвоката ОСОБА_8 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 27 липня 2021 року про часткове задоволення клопотання про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 за погодженням із прокурором Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_9 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт на вилучені 10 липня 2021 року під час проведення огляду місця події: спеціалізований вантажний самоскид марки «ЗІЛ-131», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, власником якого є ОСОБА_7 ; круглі лісоматеріали породи сосна довжиною від 1 до 1,25 метра, загальним об`ємом близько 8 метрів кубічних без відповідних електронних чипів (бирок) обліку зрубаної деревини; товарно-транспортні накладні серії ВЛД №121210 від 01.07.2021 року та серії ВЛД №121187 від 29.06.2021 року, які перебували у володінні ОСОБА_7 , жителя с. Стобихівка, Камінь-Каширського району Волинської області, із забороною користування, розпорядження та відчуження.
Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 27.07.2021 зазначене клопотання задоволене частково. Накладено арешт шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження на круглі лісоматеріали породи сосна довжиною від 1 до 1,25 метра, загальною кубомасою приблизно 8 (вісім) метрів кубічних, та на товарно-транспортні накладні серії ВЛД №121187 від 29.06.2021 року, серії ВЛД №121210 від 01.07.2021 року, тимчасово вилучені 10 липня 2021 року під час огляду місця події ділянки автодороги Запруддя Радошинка Камінь-Каширського району Волинської області з володіння ОСОБА_7 , та шляхом заборони розпорядження та відчуження на вантажний автомобіль марки «ЗІЛ-131», номерний знак НОМЕР_1 , тимчасово вилучений 10 липня 2021 року під час огляду місця події ділянки автодороги Запруддя Радошинка Камінь-Каширського району Волинської області з володіння ОСОБА_7 . У задоволенні решти клопотання про арешт майна відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, представник власника майна оскаржує його з мотивів незаконності. Вказує, що у клопотанні слідчим не обґрунтована сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вказане майно відповідає критеріям ч.1 ст.170 КПК України та є речовим доказом відповідно до ст.98 КПК України. З огляду на наведене, просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

В поданій апеляційній скарзі прокурор зазначає, що рішення слідчого судді не вмотивоване. Вказує, що законність походження вилученої лісодеревини не підтверджена, а усе вилучене майно є предметом, знаряддям та засобами вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження. А тому вважає слід накласти арешт на все вилучене майно із забороною користування, розпорядження та відчуження.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, власника майна та його представника, які підтримали апеляцію представника власника майна у повному обсязі та просили скасувати арешт на майно, при цьому заперечили апеляційну скаргу прокурора, прокурора, яка апеляційну скаргу сторони обвинувачення підтримала повністю і заперечила доводи апеляційної скарги адвоката та просила скасувати ухвалу слідчого судді та накласти арешт на все вилучене майно із забороною користування, розпорядження та відчуження, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Матеріалами провадження стверджується, що 02 червня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості № 0000194 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України.
Згідно з приписами п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Апеляційний суд доходить висновку, що слідчим суддею при винесенні оскаржуваного рішення вказані вимоги закону дотримані.

На думку апеляційного суду, накладення арешту на спеціалізований вантажний самоскид марки «ЗІЛ-131», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, власником якого є ОСОБА_7 ; круглі лісоматеріали породи сосна довжиною від 1 до 1,25 метра, загальним об`ємом близько 8 метрів кубічних без відповідних електронних чипів (бирок) обліку зрубаної деревини і товарно-транспортні накладні серії ВЛД №121210 від 01.07.2021 року та серії ВЛД №121187 від 29.06.2021 року, які перебували у володінні ОСОБА_7 , відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, а саме: є достатні підстави вважати, що воно використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди, а тому з метою збереження речових доказів та їх дослідження органами досудового розслідування, клопотання слідчого в цій частині підлягає задоволенню, а доводи апеляційної скарги представника власника майна з цього приводу є необґрунтованими.
Положення ч.1 ст.167 КПК України регламентують, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На переконання апеляційного суду, стороною обвинувачення доведено, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98, ч.3, ч.5 ст.170 КПК України.
Тому доводи представника власника майна про відсутність підстав чи розумних підозр вважати, що вказане майно відповідає вище зазначеним критеріям, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Що стосується тверджень прокурора про необхідність накладення арешту на спеціалізований вантажний самоскид марки «ЗІЛ-131», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зеленого кольору, власником якого є ОСОБА_7 , із забороною користування, розпорядження та відчуження, на думку суду апеляційної інстанції, вони також не заслуговують на увагу.
Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а відповідно до п.6 і наслідки арешту майна для третіх осіб.
Частиною 4 статті 173 КПК України також передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Тому доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність накладення арешту на вантажний самоскид, в тому числі із забороною користування ним, є безпідставними, оскільки суперечать положенням вищевказаних статей КПК України.
Отже, підстави для скасування судового рішення з мотивів, викладених в апеляційних скаргах, відсутні, а істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для безумовного скасування рішення слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги представника власника майна - адвоката ОСОБА_8 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 27 липня 2021 року про часткове задоволення клопотання про накладення арешту на майно без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді