Справа № 308/8498/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м.Ужгород кримінальне провадження, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000151 від 24.07.2020, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, не одруженої, з вищою юридичною освітою, тимчасово не працюючої, у зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимої, у вчиненні злочину (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України,-

за участі сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,

сторона захисту:

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
1. 22 липня 2020 року, близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи в спільному дворі будинку за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень, під час словесного конфлікту зі ОСОБА_5 , нанесла близько 5-ти ударів своєю рукою, стиснутою у кулак та взутими ногами, в живіт та нижні кінцівки потерпілої, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №336 від 06.08.2020, тілесні ушкодження у вигляді: синців на шкірних покривах правої бічної поверхні живота, зовнішньої поверхні правого та лівого стегна в середній третині, задньої поверхні правого стегна з переходом на праву підколінну ямку, внутрішньої поверхні верхньої третини правої гомілки.

Згідно з указаним висновком експерта вищеописані тілесні ушкодження у вигляді синців потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів, і по цій ознаці згідно з п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

2. Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження

ІІ. Позиція обвинуваченої.
3. Обвинувачена ОСОБА_3 , якій роз`яснено положення статті 63 Конституції України, допитана у судовому засіданні, свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнала, стверджуючи, що саме потерпіла почала конфлікт, постійно чіплялася до неї. Повідомила суду, що 22.07.2020 їздила з сестрою та своїми двома дітьми в будівельний супермаркет, після чого заїхала додому занести покупку та залишити меншого сина. Піднімаючись до своєї квартири застрягла в ліфті. Почувши голос сусідки ОСОБА_8 , попросила останню викликати службу обслуговування ліфтів. Після того як ліфт відчинився побачила на сходовій клітці ОСОБА_5 яка в грубій формі відповіла їй, що не має намір здавати 500грн. за ремонт ліфта, які напередодні збирала обвинувачена. Стверджує, що ОСОБА_5 почала її обвинувачувати у тому, що саме вона зламала ліфт так як вивозить на ньому будівельне сміття. Між ними виникла перепалка під час якої ОСОБА_5 ображала її, висловлювалась нецензурною лайкою. В той час підійшла сестра обвинуваченої ОСОБА_9 , яка стала тримала руки потерпілої, оскільки остання накинулась на обвинувачену та вкусила її в ділянку грудей. Коли потерпіла знову спробувала вхопити за кофтину обвинувачену, будучи взутою у шльопанці на танкетці, підвернула ногу та впала на підлогу, вдарившись об залізну раму дверей.

ІІІ. Позиція потерпілої.
4. Потерпіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи допитаною у судовому засіданні, у відповідності до вимог ст. 353 КПК України, повідомила, що 22.07.2020 близько 12год.00хв. підмітала під`їзд будинку на першому поверсі. Почула голос, який доносився з ліфту. З розмови ОСОБА_3 зрозуміла, що остання застрягла у ліфті, просила викликати відповідну службу. За якийсь час ліфт відчинився, ОСОБА_3 вийшла та почала нецензурно лаятись, ображати її, звинувативши у тому, що вона не сплачує за ліфт. Згодом накинулась на потерпілу, почала бити, наносячи удари кулаками в ділянку голови, ніг, праве передпліччя, спину, праве стегно. В той час підійшла сестра ОСОБА_3 , яка очікувала останню біля таксі, почала тримати потерпілу за руки, потім обоє повалили її на землю та почали завдавати удари ногами. Хтось із сусідів, точно не пригадує, підняли її. Через деякий час повернувшись до квартири потерпіла викликала поліцію. Через кілька годин відчула нездужання та зателефонувала на 103. Бригада на виклик не приїхала, однак черговий лікар порадив їй препарати, які необхідно приймати. На наступний день, пригадує, що то була п`ятниця, викликала таксі та особисто прийшла у відділення поліції, працівники якої направили її в травмпункт на обстеження. В понеділок повторно звернулася в поліцію та попросила направити її на проведення судово-медичної експертизи. Потерпіла зазначає, що у неї з обвинуваченою склалися неприязні стосунки, оскільки остання до неї постійно має якісь претензії.

ІV. Досліджені в судовому засіданні докази.
5. Допитаний свідок ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджений про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання суду повідомив, що працює водієм таксі. Обвинувачена ( ОСОБА_11 ) часто користується його послугами таксиста. В той день підвозив ОСОБА_11 і її сестру додому. ОСОБА_11 вийшла з таксі і попрямувала до своєї квартири віднести покупки, а він із її сестрою залишилися в машині очікувати на неї. ОСОБА_11 подзвонила сестрі, повідомила, що застрягла у ліфті, у зв`язку з чим вони зайшли до будинку, щоб допомогти їй. Зайшовши у під`їзд побачив, що потерпіла наносила удари ОСОБА_11 , а потім перечепилася та впала на підлогу.

6. Свідок ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рідна сестра обвинуваченої, допитана у відповідності до вимог положень ст. 352 КПК України та попереджена про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання суду повідомила, що у той день разом з обвинуваченою їхала в таксі. ОСОБА_11 забрала сумки і дитину та піднялася до себе в квартиру, а вона залишилися чекати на неї в машині. Через деякий час ОСОБА_11 подзвонила, повідомила, що застрягла у ліфті. Зайшовши у під`їзд побачила, що між її сестрою та сусідкою ОСОБА_5 виникла сварка. Стверджує, що саме ОСОБА_5 накинулась на ОСОБА_11 , остання намагалась закрити за нею двері у під`їзді. Потерпіла, очевидно, перечепилася за поріг та впала.

7. Свідки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , сусіди обвинуваченої та потерпілої, допитані у відповідності до вимог положень ст.352 КПК України та попереджені про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання суду, повідомили, що спускаючись із сьомого поверху почули крики внизу під`їзду. Спустившись на перший поверх будинку побачили, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 сварилися і смикалися за волосся. Сестра ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , тримала ОСОБА_5 за руки, оскільки остання накинулась на неї. Через деякий час ОСОБА_3 вийшла на вулицю, присіла до них на лавку та показала синяк і порвану блузку. Потім підійшла до них і ОСОБА_9 .

8. Свідок ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , сусідка обвинуваченої та потерпілої, допитана у відповідності до вимог положень ст.352 КПК України та попереджена про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання суду, повідомила, що проживає на першому поверсі у будинку АДРЕСА_2 . У той день, почувши крики в коридорі вийшла з квартири та побачила, що ОСОБА_5 вхопила за кофтинку ОСОБА_3 , а сестра останньої їх розбороняла. ОСОБА_3 почала просити ОСОБА_5 відпустити її. Стверджує, що безпосередньо бійку вона не бачила, оскільки коли вийшла з квартири, конфлікт між сусідками майже припинився, тривала словесна перепалка. На запитання прокурора щодо того, чи наносили сусідки удари одна одній стверджувала, що бачила тільки те, що вони штовхали одна одну.

9. З протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, зареєстрованого в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції (журналі єдиного обліку) Ужгородського відділу поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області 24.07.2020 №16616, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , попереджена про кримінальну відповідальність згідно зі ст.383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, повідомила, що 22.07.2020 близько 12год.00хв. ОСОБА_3 разом зі своєю сестрою, анкетні дані якої їй невідомі, нанесли заявниці тілесні ушкодження, били руками і ногами. Потребує направлення на СМЕ.

10. З висновку судово-медичної експертизи №336 від 28.07.2020 встановлено, що на основі викладених даних судово-медичного обстеження громадянки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з врахуванням даних медичної довідки, відповідно з питаннями, поставленими на вирішення експертизи, на момент судово-медичного обстеження на тілі гр. ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірних покривах правої бічної поверхні живота, зовнішньої поверхні правого та лівого стегна в середній третині, задньої поверхні правого стегна з переходом на праву підколінну ямку, внутрішньої поверхні третини правої гомілки.

Згідно даних медичної довідки у неї виявлено: множинні підшкірні гематоми правого стегна та здухвинної ділянки справа.

Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути затиснуті в кулак руки та обуті ноги сторонньої людини.

По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в час події, яка мала місце 22.07.2020.

Дані тілесні ушкодження мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше шести днів і по цій ознаці згідно п.2.3.5 Правил судово-медичного визначення ступеня тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Малоймовірно виникнення таких тілесних ушкоджень внаслідок падіння потерпілої з висоти власного зросту.

Виявлені тілесні ушкодження не були небезпечними для життя і здоров`я гр. ОСОБА_5 на момент нанесення.

11. З відповіді Головного управління національної поліції в Закарпатській області від 04.03.2021 №4/4а3/106/05/4-2021 на адвокатський запит, адвоката ОСОБА_7 , встановлено, що у від ОСОБА_3 отримано повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , відбувається сварка між сусідами. Дане повідомлення зареєстроване в Ужгородському районному управлінні від 22.07.2020 ЄО №16365.

12. Окрім того, судом досліджені матеріали, подані стороною обвинувачення, які характеризують особу обвинуваченої, а саме:

-паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , який видано 06 липня 2016 року Ужгородським МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області, з якого встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_8 , в м.Ужгороді, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 19.06.2016;

- довідку КНП «Ужгородська міська поліклініка» Ужгородської міської ради від 14.08.2020 №1026/01-7 відповідно до якої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на психіатричному та фтизіатричному диспансерному обліку КНП «Ужгородська міська поліклініка» Ужгородської міської ради не перебуває;

- довідку КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради від 07.08.2020 №758 відповідно до якої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , не перебуває під наглядом у КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради.

- довідку про судимість та відбуття покарання №83-05082020/21011 від 06.08.2020 року, згідно якої обвинувачена ОСОБА_3 раніше не судима.

V. Оцінка Суду.
13. Згідно ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством, та вважає за необхідне вказати наступне.

14.Суд частково приймає до уваги покази свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , оскільки їх показання хоча і не прямо підтверджують обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, однак мають значення для встановлення істини по справі. Так, вказані свідки в судовому засіданні показали, що між обвинуваченою ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 дійсно мав місце конфлікт. Також свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 бачили, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 билися, смикалися за волосся, штовхали одна одну.

Разом з тим, із показів потерпілої ОСОБА_5 встановлено, що ОСОБА_3 била її, наносячи удари кулаками в ділянку голови, ніг, праве передпліччя, спину, праве стегно. В той час підійшла сестра ОСОБА_3 . ОСОБА_9 , почала тримати потерпілу за руки, потім обоє повалили останню на землю та почали завдавати їй удари ногами. Вказані покази узгоджуються з висновком експерта №336 від 28.07.2020, яким встановлено, що виявлені тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_5 у вигляді синців на шкірних покривах правої бічної поверхні живота, зовнішньої поверхні правого та лівого стегна в середній третині, задньої поверхні правого стегна з переходом на праву підколінну ямку, внутрішньої поверхні третини правої гомілки виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути затиснуті в кулак руки та обуті ноги сторонньої людини.

По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в час події, яка мала місце 22.07.2020.

Сам висновок експерта №336 від 28.07.2020 належним чином аргументований, ґрунтується на ретельному дослідженні, зроблений на підставі діючого законодавства, містить відповіді на усі поставлені питання, висновок обґрунтований дослідницькою частиною, фактичні дані викладені у висновку відносяться до справи і мають доказове значення.

Суд критично оцінює покази обвинуваченої ОСОБА_3 про те, що її вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України немає, оскільки остання в судовому засіданні вказала, що між нею та потерпілою 22.07.2020 мав місце конфлікт. Доводи про те, що потерпіла отримала травми внаслідок падіння з висоти власного зросту та удару об залізну раму спростовуються висновком експерта.

Відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" (заява №1637/04), зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

15. Отже суд, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 КПК, знаходить, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 слід кваліфікувати за частиною першою статті 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Вказаний висновок судом зроблений поза розумним сумнівом, а вина ОСОБА_3 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні повністю доведена.

VІ. Призначення покарання.
16.Відповідно до статті 66 КК України в обвинувальному акті обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

17. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачені ст.67 КК України, не встановлено.

18. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 65 КК враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із статтею 12 КК України за ч. 1 ст. 125 КК України є кримінальним проступком;

- особу винної, її вік, те, що вона раніше не судима, наявність у неї постійного місця проживання, відсутність залежностей, наявність у неї на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Окрім наведених вище мотивів при призначенні покарання судом враховуються індивідуальні особливості вчиненого діяння, позицію сторони обвинувачення прокурора, який просив призначити обвинуваченій покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позицію потерпілої та її захисника, які просили призначити покарання згідно вимог кримінального закону.

За таких обставин суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для її виправлення та попередження скоєння нею нових злочинів, в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу оскільки суд переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для її виправлення, попередження нових злочинів.

VІІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
19.Цивільний позов.

Потерпілою ОСОБА_5 на підготовчому судовому засіданні подано цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої злочином.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 22.07.2020 о 12год.00 хв. ОСОБА_3 перебуваючи в спільному дворі будинку на ґрунті неприязних відносин, під час словесного конфлікту нанесла їй множинні удари своєю рукою затиснутою в кулак та взутими ногами в живіт, нижні кінцівки, чим спричинила їй тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірних покривах, які згідно висновку судово-медичної експертизи №336 від 06.08.2020 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

В результаті нанесених побоїв ОСОБА_5 вимушена була пройти курс лікування для фізичної реабілітації. Так згідно призначення сімейного лікаря потерпіла придбала за свій рахунок ряд знеболюючих, заспокійливих та крововідновлюючих препаратів на загальну суму 2091,24грн.

Крім того, внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 вона зазнала фізичного болю, пов`язаного з отриманими тілесними ушкодженнями; стан її здоров`я погіршиввся, у зв`язку з чим вона зверталась за медичною допомогою та багато часу витратила на лікування. Погіршився її звичайний ритм життя у зв`язку з лікуванням, погіршився психічний стан. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень вона не мала змоги належним чином доглядати за сином-інвалідом.

Вказані події відбулись на подвір`ї багатоквартирного будинку на очах у інших жителів будинку. Вищезазначене завдало їй моральних страждань, у зв`язку з чим вона просить стягнути з обвинуваченої також моральну шкоду, яку оцінює у 30000грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_5 та її представник, адвокат ОСОБА_6 , позовні вимоги підтримали у повному обсязі, з підстав, викладених у позовній заяві, просили позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 та її захисник адвокат ОСОБА_7 позовні вимоги не визнали, заперечуючи вину обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй правопорушення.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи в частині цивільного позову, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, приходить до висновку, що позов цивільного позивача у кримінальному провадженні підлягає до задоволення частково, з наступних підстав.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Згідно з положеннями ч.2ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за пр авилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до положень ч.1ст.129 КПК України, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Суд вважає, що дослідженими в судовому засіданні доказами винуватості обвинуваченої встановлено протиправну поведінку ОСОБА_3 , що стверджується матеріалами кримінального провадження; встановлено наявність шкоди - заподіяння позивачці ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень та причинний зв`язок між діями обвинуваченої та наслідками, що настали, який підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

За результатами розгляду кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченої доведена, її дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, оскільки в судовому засіданні доведено факт спричинення ОСОБА_3 умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_5 , тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди (п.п.8, 9 частини другої статті 16 ЦК України).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (частина перша та пункт 1 частини другої статті 23 ЦК України).

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода може полягати як у фізичному болю та стражданнях, так і у душевних переживаннях, які фізична особа зазнала внаслідок протиправної поведінки відносно неї.

Аналіз норм ЦК України щодо відшкодування шкоди з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 3-51гс14.

Разом з тим, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.

Суд вважає, що позовні вимоги цивільного позивача про відшкодування майнової шкоди підлягають задоволенню частково, оскільки дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що долучені до матеріалів позовної заяви чеки на медичні препарати, якими цивільний позивач обґрунтовує свої вимоги перебувають у причинному зв`язку з діями обвинуваченого та заподіяних останнім наслідків легких тілесних ушкоджень, разом з тим, перевіркою вказаних документів фіскальних чеків, встановлено, що сума таких витрат становить 1078,40грн.

Щодо позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 р. № 4 передбачено, що моральна шкода це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п. 3).

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Вирішуючи питання щодо розміру завданої моральної шкоди, що підлягає стягненню, суд приймає до уваги тривалість моральних страждань і переживань потерпілої, оскільки внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, був порушений нормальний ритм життя позивачки. Після вчинення протиправних дій, ОСОБА_3 не визнала своєї винуватості у вчиненому, не попросила вибачення у ОСОБА_5 та в добровільному порядку не відшкодувала заподіяну шкоду.

Отже, беручи до уваги конкретні обставини провадження, наслідки, що настали, характер і глибину душевних страждань, які перенесла потерпіла, їх тривалість, істотність вимушених змін у життєвих стосунках, та зважаючи на обставини при яких було заподіяно моральну шкоду, суд вважає, що позовні вимоги потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди підлягають до задоволення частково, а з відповідачки ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 слід стягнути 3 000, 00 грн. моральної шкоди.

Визначаючи саме такий розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що здоров`я людини є найвищою соціальною цінністю, позивач зазнала моральних страждань, істотність вимушених змін у життєвих стосунках. Вказана сума, враховуючи особу обвинуваченої і характер вчиненого діяння, на думку суду відповідає вимогам розумності та справедливості і за даних конкретних обставин не може вважатися явно завищеною чи надмірною.

За наведених обставин, враховуючи ст.ст.1166, 1167 ЦК України суд дійшов висновку, що цивільний позов підлягає до задоволенню частково, шляхом стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 суми 1078,40грн. майнової шкоди та 3000грн. моральної шкоди.

20. Речові докази відсутні.

21. Процесуальні витрати по справі відсутні.

22. Запобіжний захід судом не обирався і підстав для його обрання при постановленні вироку суд не вбачає.

Керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінально процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою за частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850грн.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 суму 4078 (чотири тисячі сімдесят вісім гривень)грн., 40коп., з яких: 1078(одну тисячу сімдесят вісім гривень) 40коп. майнової шкоди та 3000(три тисячі гривень) моральної шкоди.

В задоволенні решти вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1