Справа № 597/533/21
Провадження № 1-кп/597/67/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2021 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики об`єднані кримінальні провадження № 0000009, №0000088 про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Горлівка Донецької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовозобов`язаного, із професійно-технічною освітою, непрацюючого, розлученого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, раніше несудимого в порядку статті 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, військовозобов`язаного, із професійно-технічною освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, раніше судимого:

18.12.1998 року Заліщицьким районним судом Тернопільської області за ч.1 ст.229-6 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 23.08.2000 року по відбуттю покарання;

16.05.2001 року Заліщицьким районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.196-1, ч.2 ст.215-3, ч.3 ст.193, 42 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 25.07.2005 року постановою Вінницького районного суду умовно-достроково, невідбутий строк покарання 5 місяців 25 днів;

07.08.2008 року Заліщицьким районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ст.ст.69, 70 КК України до 2 років обмеження волі. Звільнений 23.10.2009 року по відбуттю покарання;

22.03.2011 року Заліщицьким районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.3 ст.28, ч.2 ст.306, ст.69, ч.1 ст.70 КК України до 9 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області переглянуто вирок та призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі. Звільнений 13.01.2016 року по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2020 року близько 1 години ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме: в АДРЕСА_2 , попередньо домовилися між собою на таємне викрадення чужого майна групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення, а саме: вчинення крадіжки велосипедів із багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Надалі, реалізовуючи свій злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення, в період часу з 05 години 19 хвилин по 05 годину 31 хвилину 03.12.2020 року ОСОБА_4 разом із ОСОБА_3 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом віджиму металевих дверей, проникли в підсобне приміщення, що знаходиться на першому поверсі багатоповерхового житлового будинку по АДРЕСА_3 . В подальшому, ОСОБА_4 в групі з ОСОБА_3 , діючи умисно, переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає та їхні дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, викрали велосипед торговельної марки Ardis, модель Infiniti, вартістю 2800 гривень, який належить ОСОБА_6 , а також велосипеди торговельної марки CUBE, модель Touring, вартістю 6632 гривні, торговельної марки Decathlon, модель Btwin, вартістю 4891 гривня, торговельної марки Maxx Pro, модель М300, вартістю 5062 гривні 67 копійок, які належать ОСОБА_7 , чим спричинили ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2800 гривень та ОСОБА_7 на загальну суму 16585 гривень 67 копійок.

У подальшому ОСОБА_4 разом із ОСОБА_3 , не маючи наміру повертати викрадені речі, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, реалізували викрадене майно.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в інше приміщення.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінують, визнав у повному обсязі та надав наступні показання. 03.12.2020 року близько 1 години він перебував за місцем проживання ОСОБА_4 , що в АДРЕСА_2 , де вони з останнім домовилися на таємне викрадення велосипедів із багатоквартирного будинку, що за адресою: АДРЕСА_3 . Надалі вони з ОСОБА_4 , шляхом віджиму металевих дверей ломом, проникли в підсобне приміщення, що знаходиться на першому поверсі вищевказаного багатоповерхового житлового будинку, звідки викрали чотири велосипеди, які згодом реалізували. На даний час він шкодує, що так вчинив, щиро розкаюється та просить його суворо не карати.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінують, визнав у повному обсязі та надав показання аналогічні показанням ОСОБА_3 . На даний час він шкодує, що так вчинив, щиро розкаюється та просить його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, однак подав письмову заяву, в якій просить кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розглядати у його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не має, просить суд суворо їх не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, однак подав письмову заяву, в якій просить кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розглядати у його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не має, просить суд суворо їх не карати. Цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, просить залишити без розгляду.

Винність обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 знайшла своє повне ствердження у судовому засіданні показами обвинувачених, які повністю погодилися зі всіма доказами, які були зібрані по справі під час досудового розслідування.
Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачені та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує їх дії за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в інше приміщення.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться у постанові №7 Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно яких при призначенні покарання, суди в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є тяжким, фактичні обставини кримінального провадження, дані про особу винуватого, який раніше несудимий, є особою молодого віку, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст.66 КК України, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, думку потерпілих, які просять суворо не карати обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, обставин, що пом`якшують покарання, особи винуватого, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Одночасно суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без відбування покарання, тому його слід звільнити від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, що відповідатиме ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, буде достатнім для виправлення та попередження нових злочинів, так як покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Суд також вважає, що на ОСОБА_3 слід покласти обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є тяжким, фактичні обставини кримінального провадження, дані про особу винуватого, який раніше судимий, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд враховує щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків, думку потерпілих, які просять суворо не карати обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, особи винуватого, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Одночасно суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, тому його слід звільнити від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, що відповідатиме ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, буде достатнім для виправлення та попередження нових злочинів, так як покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Суд також вважає, що на ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.
Суд також вважає, що з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слід стягнути процесуальні витрати на користь держави, а саме: вартість проведених судових товарознавчих експертиз.
Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином, суд вважає, що їх слід залишити без розгляду, оскільки потерпілий цивільний позивач подав заяву про залишення заявленого цивільного позову без розгляду у зв`язку з відшкодуванням обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 завданої йому моральної та матеріальної шкоди у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за даною статею у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.
На підставі п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 покласти на орган пробації за місцем проживання засудженого.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за даною статею у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_4 покласти на орган пробації за місцем проживання засудженого.
Речові докази у кримінальному провадженні:
велосипеди торговельної марки CUBE, модель Touring та торговельної марки Decathlon, модель Btwin, які передані під розписку про зберігання потерпілому ОСОБА_7 , вважати такими, що передані за належністю;
залізний лом, який зберігається у камері зберігання речових доказів відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області, знищити після набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на користь держави в розмірі 1062 (одна тисяча шістдесят дві) гривні 43 копійки, а саме: вартість проведеної судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/120-21/1022-ТВ від 04.02.2021 року та вартість проведеної судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/120-21/1862-ТВ від 25.02.2021 року.
Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати на користь держави в розмірі 1062 (одна тисяча шістдесят дві) гривні 43 копійки, а саме: вартість проведеної судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/120-21/1022-ТВ від 04.02.2021 року та вартість проведеної судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/120-21/1862-ТВ від 25.02.2021 року.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1