Справа № 444/2067/21
Провадження № 1-кп/444/250/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2021 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження №0000342, відомості про якевнесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.06.2021 року,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білий Потік, Чортківського району, Львівської області, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , не працює, українець, громадянин України, не одружений, освіта середня, раніше судимий вироком Сокальського районного суду Львівської області від 31 січня 2020 року за ч.3 ст. 15 - ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі та за ч.2 ст.186 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі; на підставі ч.1 ст.70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів, визначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області 24 лютого 2004 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлено,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

з участю прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області кримінальне провадження № 0000342, відомості про якевнесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.06.2021 року,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, востаннє 31 січня 2020 року Сокальським районним судом Львівської області, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 та ч. 3 ст. 15 - ч. 2 ст. 186 КК України, за що йому призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на основі ст. 75 КК України звільнено від відбуття основного покарання з іспитовим терміном 2 роки, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин.

Так, 23 червня 2021 року близько 14 години 30 хвилини обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись на вулиці Б.Хмельницького, в м. Жовква Львівської області, підійшов до підліткового велосипеда чорно-червоного кольору, який був спертий до будинку АДРЕСА_3 , після чого, скориставшись відсутністю уваги сторонніх осіб, діючи з корисливих мотивів, умисно, повторно, таємно, взявши у руки руль велосипеда, пройшов із ним до автомобіля таксі марки "Volkswagen Caddy" білого кольору, де погрузив вказаний велосипед у багажне відділення, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 4600 гривень 00 копійок.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями, які виразились у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся у вчиненому, просив суворо його не карати. Обвинувачений показав суду, що дійсно 23 червня 2021 року він приїхав в м. Жовква після того як відмітився в органі пробації, побачив, що біля магазину "Мирослава" на вул. Б.Хмельницького стоїть спертий до стіни велосипед, вирішив такий вкрасти. Викрадений ним велосипед він здав в ломбард, за що отримав кошти в розмірі 1224 грн. Однак, вже на наступний день, він викупив зданий ним велосипед з ломбарду. На даний час велосипед повернутий потерпілій. Обвинувачений пояснив, що зробив такий вчинок необдумано, просив його суворо не карати, просив пробачення у потерпілої.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що викраденим велосипедом її дочка, яка має 11 років, 23 червня 2021 року приїхала на роботу до своєї бабці в АДРЕСА_4 і дійсно поставила такий велосипед на дворі і сперла його до стіни. Потерпіла пояснила, що велосипед вона купила своїй дочці у м. Жовква на базарі за 4600 грн. Також потерпіла пояснила, що шкода їй відшкодована, претензій до обвинуваченого вона не має.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого і потерпілої, та дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого.
При цьому потерпілій та обвинуваченому було роз`яснено наслідки ч. 3 ст. 349 КПК України у разі проведення судового розгляду у спрощеному порядку, з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, його вина повністю та об`єктивно доведена доказами, які стороною обвинувачення та захисту не оспорюються та визнаються допустимими та належними.

Дослідивши вищевказані докази, перевіривши доводи сторони обвинувачення та захисту, суд приходить до висновку, що пред`явлене обвинувачення знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 полягає в тому, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), що вчинено повторно, а тому кваліфікація таких дій за ч. 2 ст. 185 КК України є правильною.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому є рецидив злочинів.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно із ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

З огляду на викладене, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який з урахуванням положень ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, мету вчинення суспільно небезпечних дій, зокрема бажання заволодіти чужим майном для подальшого його реалізації і отримання грошових коштів, наявність пом`якшуючих обставин, якими суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння ним у розкритті злочину, наявність обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого, особу обвинуваченого, який раніше судимий, новий злочин вчинив під час іспитового строку, встановленого вироком Сокальського районного суду Львівської області від 31.01.2020 року, нейтрально характеризується за місцем проживання, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, характеру і ступеня його суспільної небезпеки, факту вчинення такого під час відбування іспитового строку, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 йому належить призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.

Суд враховує, що вироком Сокальського районного суду Львівської області від 31.01.2020 року ОСОБА_3 засуджено за ч.3 ст. 15 - ч.2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі та за ч.2 ст.186 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі; на підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_3 призначено покарання за сукупністю злочинів, визначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Новий злочин обвинуваченим ОСОБА_3 вчинено 23.06.2021 року, тобто в період іспитового строку.

Згідно з положеннями ч.3 ст.78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. "Про практику призначеннями судами покарання" частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив новий злочин в період іспитового строку, а також вимоги статей 71, 78 КК України, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально і про неможливість застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні у вигляді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили та приведення вироку до виконання.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати за проведення експертиз відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Питання про скасування арешту на майно накладеного на підставі ухвали слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 29.06.2021 року вирішити в порядку ч.4 ст.174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 КК України до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сокальського районного суду Львівської області від 31.01.2020 року та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з часу приведення вироку до виконання.

Арешт на майно, який накладений на підставі ухвали слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 29.06.2021 року, а саме на:

велосипед чорного кольору з помаранчевими та синіми полосами фірми "Azimut" - скасувати.

Речові докази у справі:

- велосипед чорного кольору з помаранчевими та синіми полосами фірми "Azimut" повернути власнику - потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому ст. 395 КПК України з врахуванням особливостей передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1