Справа № 676/2606/18
Провадження № 1-кп/676/21/21
ч.1 ст. 121 КК України
ВИРОК

Іменем України

25 червня 2021 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю прокурора Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_2 , захисника-адвоката ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого в зоомагазині м. Вишневе, Київської області, не судимого, паспорт серії НОМЕР_1 від 16 листопада 2013 року виданий Кам`янець-Подільським РС УДМСУ в Хмельницькій області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,

обвинуваченого за ч.1ст.121 КК України, -

встановив:
ОСОБА_4 14 лютого 2018 року о 3 год. 30 хв. в с. Цибулівка , за місцем свого проживання, по АДРЕСА_1 , з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень, взяв саморобний фінський ніж, викликав таксі поїхав в м. Кам`янець-Подільський на зустріч потерпілому ОСОБА_6 , який проводив його дівчину. Тоді ж, приїхавши в м. Кам`янець-Подільський до перехрестя вул. Лесі Українки та вул. Гунська о 3-й год. 50 хв. вийшов з автомобіля, наздогнав навпроти будинку № 44 по вул. Лесі Українки потерпілого ОСОБА_6 , який ішов позаду ОСОБА_7 з метою з`ясування відносин. За вказаних обставин, у зазначеному місці, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 розпочалась суперечка та бійка, в ході якої ОСОБА_4 упав на землю, після чого схопив лівою рукою за ногу ОСОБА_6 , а правою рукою дістав саморобний фінський ніж, яким умисно, з прикладанням значної сили почав наносити удари в область ніг потерпілого ОСОБА_6 , при цьому влучив два рази в ліву ногу, один раз в праву ногу та один раз в передпліччя правої руки, спричинивши таким чином потерпілому тілесні ушкодження в вигляді колото-різаних поранень (наскрізних) правого стегна з ушкодженням судинно-нервового пучка правого стегна (стегнова артерія, стегнова вена, масивним пошкодженням задньо-медіальної групи м`язів стегна і пошкодження глибових стегнових артерій та сідничного нерву), колото-різаного поранення лівої калитки з ушкодженням сім`яного канатику, колото-різаного поранення правого передпліччя, що призвело до гострої крововтрати, геморагічного шоку 3 ступеня, спричинивши таким чином ОСОБА_6 тілесні ушкодження, які по степеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення, після яких потерпілий відійшов декілька метрів та упав на землю від гострої крововтрати.

Обвинувачений ОСОБА_4 у суді вину визнав частково,спочатку намагався переконати суд в тому, що діяв в стані афекту (ст.123 КК України), а пізніше переконував суд і в тому, що діяв з перевищенням меж необхідної оборони (ст. 124 КК України). По суті обвинувачений пояснив, що декілька місяців зустрічався з ОСОБА_8 , серйозно сприймав відносини між ними, мав відповідні плани. Увечері 13 лютого 2018 року прийшов додому і відпочивав. Після 0 год. 14 лютого 2018 року до нього зателефонувала ОСОБА_9 , яка просила допомоги, пояснила, що до неї пристають хлопці. Білінська ОСОБА_10 розповіла, що вона з ОСОБА_6 і його товаришем знаходяться в нічному клубі, потерпілий забрав у неї гардеробний номерок і не відпускає додому. Після цього, ОСОБА_11 ще декілька разів телефонувала і було чути, що біля неї є хлопці, які насміхаються над нею і над ним. Він вирішив розібратись, а тому замовив таксі до міста. Коли виходив з дому, взяв з собою ніж, щоб налякати хлопців. Коли виїхав до міста, в телефонну трубку було чути, що до ОСОБА_11 висловлювалися нецензурною лайкою, хочуть зґвалтувати, декілька разів обривався зв`язок, через що він дуже хвилювався. Приїхавши у м. Кам`янець-Подільський, поблизу військкомату побачив ОСОБА_12 , вийшов з автомобіля, сказав їй іти в автомобіль, а сам підійшов до ОСОБА_6 та запитав його чому він іде за ОСОБА_10 , але потерпілий став йому погрожувати, при цьому відразу ж наніс 3-4 удари кулаками в обличчя, від чого у нього (обвинуваченого) злетіли окуляри, розсік брову і очі заливала кров. Відштовхнувши ОСОБА_6 , він ( ОСОБА_13 ) дістав ніж і сказав, що буде захищатися. Проте, потерпілий підійшов і знову вдарив, після чого він втратив свідомість і самоконтроль на декілька секунд, а коли прийшов до тями, потерпілий від нього відходив в сторону і за 4-5 м впав. На снігу він побачив багато крові. Сховавши ніж, підійшов до ОСОБА_6 , розстібнув йому куртку, наклав джгут на ногу і почав кричати щоб викликали швидку допомогу. На місце події приїхали поліцейські та швидка медична допомога. Обвинувачений вважає, що спричинив тілесні ушкодження, захищаючись, коли розмахував перед собою ножем на рівні пояса потерпілого. Момент нанесення ударів ножем, стверджував, що не пам`ятає, оскільки сильно хвилювався, в машині його «трусило». Білінська ОСОБА_10 йому повідомила, що вона нібито пішла з подругою в нічний клуб, але як виявилося, вона його обманула.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, суд вважає, що вина ОСОБА_4 доводиться повністю дослідженими у суді доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_6 у суді повідомив, що 7-8 лютого 2018 року, через «Інстаграм» зв`язався з ОСОБА_8 . До того часу вони були рік знайомі. Половину 2017 року, вони зустрічались, як хлопець і дівчина. 13 лютого 2021 року о 21 год. зустрівся з ОСОБА_14 і зателефонував до ОСОБА_10 , з ОСОБА_11 зустрілися у парку біля фонтана о 23 год. 55 хв. Далі, пішли втрьох в парк Шевченка. Через 20 хв. ОСОБА_15 запросив у нічний клуб, там сиділи, курили кальян і пили коктейль. О 2 год. 20 хв. ОСОБА_10 пішла в хол говорити по телефону, після чого повернулась без настрою, попросила номерок від гардеробу, на що сказав їй сказав зачекати, і піти, коли він розрахується. ОСОБА_15 розрахувався, і взявши куртку ОСОБА_10 , виніс їй на вулицю і одягнув її. Вони втрьох пішли, проводжаючи її. Христина йшла попереду і розмовляла по телефону, вона перед кимось виправдовувалася. Вони пішли по вул. Лесі Українки, це було приблизно 3 год. ночі, дійшли до ЗАГСУ і на перехресті побачив, що з автомобіля вибіг обвинувачений ОСОБА_4 , з нецензурною лайкою і з погрозами він (обвинувачений) перший наніс удар кулаком в груди. Після цього, він (потерпілий) відхилився від ще одного удару і захищаючись наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_4 , від якого обвинувачений послизнувся і присів на коліно і схопив (обійняв) його (потерпілого) за праву ногу. Далі, він ( ОСОБА_16 ) при спробі вирватись і відштовхнути обвинуваченого втратив свідомість і не пригадує, що відбувалось далі. 16 лютого 2018 року вдень прийшов до свідомості в лікарні. Від лікарів дізнався, що у нього чотири ножових поранення: одне в руку, одне в пах, два в праву ногу і одне поранення було наскрізне. Крім того, було пошкоджено артерію, м`язи, сідничний нерв, у паху пошкоджено чоловічі органи.

З цього часу у нього (потерпілого) було вісім операцій, з яких 4 в Україні та 4 в Польщі. Інвалідності не оформляв, проте ходити не може, не відчуває ногу, вона не функціонує, йому не відомо чи зможе він мати дітей.

На травень 2019 року матеріальні затрати на лікування становили майже 300 тис. грн. Моральну шкоду оцінює в 500 тис. грн., Пояснив, що моральна шкода полягає в наступному: у 20-ти річному віці він мав плани на життя, але вже тривалий час паралізований, до жовтня 2020 року лежав в ліжку, не ходив, від хвилювання були нервові зриви, безсоння, не міг ходити в туалет; всі друзі створили сім`ї, а він не знає чи зможе мати дітей. Щоб відновити роботу сідничного нерва, йому нажимали на больові точки і це тривало майже два роки тричі на тиждень, від чого він відчував нестерпну біль.

Доводи обвинуваченого про несвідоме спричинення тілесних ушкоджень і самозахист спростував очевидець злочину ОСОБА_17 .

Так, свідок ОСОБА_17 у суді підтвердив, що в ніч з 13 на 14 лютого 2018 року отримав замовлення на с.Цибулівку. Не доїхавши до місця призначення, побачив обвинуваченого який вже йшов йому на зустріч. Під час поїздки у місто, обвинувачений просив їхати швидше, чув як ОСОБА_4 розмовляв з дівчиною по телефону, говорив, «що в кращому випадку поб`ю морду». З обвинуваченим вони поїхали в центр м. Кам`янця-Подільського до перехрестя вулиць Гунська і Лесі Українки, де обвинувачений побачив двох хлопців і дівчину наказав зупинитися, вийшов з машини і розпочав бійку, потерпілий виглядав сильнішим, далі він (свідок) помітив у правій руці обвинуваченого ніж який блиснув лезом. ОСОБА_4 почав наносити удари ножем потерпілому в таз, було біля 4-6 ударів. Бійка тривала дуже короткий проміжок часу приблизно до 2 хв. Від ножових ударів, потерпілий впав і втратив свідомість. Дівчина почала викликати швидку, потерпілому перемотали рану. Обвинувачений був біля потерпілого, допомагав. Це було приблизно 2-3 година ночі. Пізніше обвинувачений повідомив, що старався бити по ногах, будь-яких серьозних тілесних ушкоджень на обличчі обвинуваченого не бачив. Свідок ОСОБА_17 у суді стверджував, що він не бачив будь-яких підстав для застосування ножа обвинуваченим, не вбачав він і обставин для самозахисту, адже стверджував, що обвинувачений сам розпочав бійку і використав у ній ніж.

Свідок ОСОБА_18 , колишня дівчина обвинуваченого, повідомила, що з обвинуваченим зустрічалася до лютого 2018 року. В ніч з 13 на 14 лютого 2018 року до неї зателефонував ОСОБА_6 , який запропонував зустрітися, проте, вона відмовила, але ОСОБА_6 почав погрожувати, тому вона погодилась вийти до магазину «Вогник», далі вони гуляли містом. З ними був ОСОБА_19 , який попросив піти з ним у нічний клуб. Далі, вони утрьох відпочивали у нічному клубі і коли вона сказала, що йде додому, ОСОБА_6 не хотів її відпускати. Тоді вона зателефонувала до ОСОБА_4 і сказала, де вона знаходиться, попросила, щоб він під`їхав і допоміг їй. ОСОБА_6 продовжував не відпускати, забрав гардеробний номерок. На вулиці ОСОБА_6 вдарив її в груди і вона впала. Плачучи з сльозами вона знову зателефонувала ОСОБА_4 і попросила, щоб він забрав її. Коли вона пішла в сторону гуртожитку, ОСОБА_16 і ОСОБА_19 йшли позаду неї за 5-10м. Час від часу, ОСОБА_6 підбігав до неї, обіймав, хотів поцілувати. Все це в телефон чув ОСОБА_4 . На перехресті вулиць Гунська і Лесі Українки вони зустрілися з ОСОБА_4 , обвинувачений наказав їй йти в таксі. Тоді ж , ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_4 і розпочалася бійка, вона злякалася і побігла вверх по вулиці. Коли повернулася, ОСОБА_6 вже лежав, а ОСОБА_4 був біля нього, накладав джгут на ногу. Ніж був біля ОСОБА_4 . Раніше цей ніж вона вже бачила в ОСОБА_4 , він часто носив його з собою. Їй відомо, що ОСОБА_4 вдома спав коли вона йому телефонувала, після їхньої розмови ОСОБА_4 мав намір забрати її додому. Свідок ОСОБА_18 негативно характеризувала потерпілого, вважала що його дії привели до конфлікту, стверджувала, що вона його боялася.

Свідок ОСОБА_15 , друг потерпілого, повідомив, що вони з потерпілим разом навчалися в податковому коледжі. В лютому 2018 року ОСОБА_20 зайшов до нього в гості. ОСОБА_6 повідомив, що має зустрітися з Белінською Христиною у парку біля фонтана в м. Кам`янці-Подільському. Після зустрічі вони втрьох відправилися за вином, яке розпили в парку Шевченка, а звідти пішли у нічний клуб відпочивати. В клубі між ОСОБА_11 і Ясінським розпочалась якась суперечка тому ОСОБА_11 намагалась покинути клуб. Далі, він і ОСОБА_6 наздогнали її біля «Фуршету» по вул. Лесі Українки. Христина говорила по телефону. Він йшов позаду і не слухав її розмову. ОСОБА_21 також йшов позаду неї. Коли підійшли до військкомату, то приїхав обвинувачений і вийшов із машини. Обвинувачений та ОСОБА_21 почали конфлікт, ОСОБА_13 запитав: «Чого ти йдеш за нею»? ОСОБА_16 відповів: «Яка різниця?». Далі розпочалась бійка, він (свідок) підійшов до Ясінського, але той вже впав та втратив свідомість, йшла кров, а в руках ОСОБА_4 був ніж. ОСОБА_4 надавав ОСОБА_6 медичну допомогу, обвинувачений на місці зізнався, що вдарив потерпілого ножем. На обличчі біля носа у обвинуваченого також була кров після бійки. Як пояснював свідок, ОСОБА_6 . ОСОБА_22 не штовхав, не бив, не погрожував, але розмовляв з нею підвищеним голосом. Характеризує ОСОБА_23 як спокійного і не конфліктного.

Свідок ОСОБА_24 повідомив, що зимою 2018 року на 102 прийшло повідомлення, про те, що по вул. Лесі Українки в м. Кам`янці-Подільському невідомий спричинив ножові поранення потерпілому. Прибувши, на місці злочину був обвинувачений ОСОБА_4 , він (обвинувачений) мав ніж в кобурі, яку тримав на нозі. На місце прибула слідчо-оперативна група. На місці події також була дівчина, яка повідомила, що з обвинуваченим ОСОБА_4 вони зустрічаються, він приїхав за нею, тому, що потерпілий ОСОБА_6 переслідував її. ОСОБА_4 був тверезий, спокійний. На місці обвинувачений пояснював, що приїхав на таксі в місто за дівчиною, в ході конфлікту наніс удар потерпілому ОСОБА_25 , оскільки він його штовхав. Як пояснював на місці обвинувачений, він хотів потерпілого налякати ножем. Ніж був не складний, схожий на мисливський, обвинувачений пояснював, що взяв ножа з дому для самооборони.

Свідок, ОСОБА_26 , матір потерпілого підтвердила, що зі слів сина їй відомо, що він у ту ніч зустрічався з ОСОБА_27 , з ними був ОСОБА_19 , вони разом відпочивали у нічному клубі. Потім, потерпілий проводив дівчину до гуртожитку, але до нього підбіг обвинувачений ОСОБА_4 і вдарив його, на що її син дав «здачу» нанісши один удар. Після цього, обвинувачений вдарив її сина ножем. Ножовий удар був в литкову частину, ножем було пошкоджено артерію, вени та нерв. Син тривалий час лікується в Польщі, був прооперований сім разів. Від ножового поранення не може ходити. Зі слів потерпілого їй відомо, що обвинувачений взяв її сина «за груди» і почалася бійка.

Вина ОСОБА_4 доводиться і фактичними даними, зафіксованими у протоколах слідчих дій, висновками експертиз та іншими документами.

Так, протоколом огляду від 14 лютого 2018 року доведено, що місцем вчинення злочину була територія біля будинку №44 по вул. Лесі Українки в м. Кам`янець-Подільському. На місці зафіксована обстановка характерна для інкримінованого злочину: знайдено окуляри, біля них зафіксовано плями бурого кольору подібні на кров, в місці падіння потерпілого виявлено пляму крові неправильної форми розміром 100 см. на 120 см. На місці події знайдено шапку в`язану. Під час огляду місця події у затриманого ОСОБА_13 вилучено знаряддя злочину ніж мисливський з чохлом. З місця події вилучено сліди крові, шапку, слід взуття, окуляри, мисливський ніж (т.1 м.д.с а.с.10-20)

Під час слідчого експерименту ОСОБА_4 показав на місце вчинення злочину, дані зафіксовані під час слідчого експерименту свідчили, що ОСОБА_4 свідомо наніс удари потерпілому (т.1а.с.144-146). Водночас, з метою применшення своєї вини, ОСОБА_4 вказував, що наносив удари несвідомо, хаотично, нібито захищаючись від потерпілого. Проте, такі його твердження і версія щодо способу спричинення ущкоджень спростовані висновком судово-медичної експертизи №152 від 26 березня 2018 року, якою доведено, що на момент нанесення ножем тілесних ушкоджень, ОСОБА_13 знаходився перед потерпілим ОСОБА_16 в лежачому положенні, на лівому боку опираючись на лівий ліктьовий суглоб з вільною правою рукою в які тримав ніж (т.1а.с. 240-244).

Оглянуті 25 березня 2019 року у судовому засіданні речові докази також доводять вину обвинуваченого. Так, продемонстрований прокурором мисливський ніж з дерев`яним руків`ям і сталевим лезом на якому є малюнок скорпіона і напис «2017», з чохлом для носіння на нозі є знаряддям злочину, ним було спричинено тілесні ушкодження. Цим речовим доказом доводиться вина обвинуваченого.

Доводиться вина обвинуваченого і оглянутим в засіданні одягом, на якому помічені місця виявленої крові , що за груповою належністю може походити від потерпілого, зокрема в суді оглянуто джинси обвинуваченого з позначками (об`єктами), з великою плямою схожою на кров на лівому коліні ; зимова чорна куртка з капюшоном, з якої вилучено об`єкти , на яких виявлено кров людини.

Оглядом мобільного телефону 24 червня 2019 року у суді встановлено, що обвинувачений безпосередньо перед злочином декілька разів розмовляв з ОСОБА_11 , яка користувалась номером , тобто, він знав, де знаходиться його дівчина, що з нею відбувається, усвідомлював, відсутність якоїсь надзвичайної небезпеки.

Взуття потерпілого не містять слідів злочину, а тому є неналежним доказом.

Висновком судово-медичного експерта №142 від 15 березня 2018 року доведено, що потерпілому ОСОБА_16 14 лютого 2018 року були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент спричинення, а саме: тілесні ушкодження в вигляді колото-різаних поранень (наскрізних) правого стегна з ушкодженням судинно-нервового пучка правого стегна (стегнова артерія, стегнова вена, масивним пошкодженням задньо-медіальної групи м`язів стегна і пошкодження глибових стегнових артерій та сідничного нерву), колото-різаного поранення лівої калитки з ушкодженням сім`яного канатику, колото-різаного поранення правого передпліччя, що призвело до гострої крововтрати, геморагічного шоку 3 ступеня (т.1а.с.234-238).

Обставини конфлікту підтверджуються також висновком судово-медичного експерта, який встановив у обвинуваченого ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я : ЗЧМТ, струс головного мозку, крововилив лівого ока та забій лівого ока; та легкі тілесні ушкодження: садна в лівій підочній ділянці (т.1а.с. м.д.с. 195-196).

Цим висновком спростовано версію захисту про те, що обвинуваченому загрожувала якась смертельна небезпека і він вимушено застосував ніж в цілях самооборони. Легкі тілесні ушкодження на тілі обвинуваченого свідчать, що підстав для застосування ножа для самооборони чи оборони дівчини у ОСОБА_4 не було, адже його здоров`ю і життю фактично нічого не загрожувало, нічого не загрожувало і Белінській, яка погодилась відпочивати з Ясінським у нічному клубі.

Суд позбавлений можливості вважати, що обвинувачений діяв в умовах необхідної оборони, обов`язковою умовою кваліфікації за ст. 124 КК України є перебування винного при вчиненні цього діяння у стані необхідної оборони або у разі перевищення заходів, необхідних для затримання особи, яка вчинила кримінальне правопорушення. Проте, за обставинами справи ОСОБА_4 не перебував у такій обстановці, тому, вчинене ним слід кваліфікувати за ч.1 ст. 121 КК України.

Згідно висновку експерта №9.3-0273:18 від 22 березня 2018 року, кров потерпілого ОСОБА_6 належить до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В системи АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_4 належить до групи В(ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А системи АВО. На поверхні представленого на експертизу ножа, виявлено кров людини. При визначенні групової належності у слідах крові на ножі виявлено антиген Н та ізогемаглютинін анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО. Кров у цих слідах може походити від особи (осіб) кров якої (яких) відноситься до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В в тому числі і від потерпілого ОСОБА_6 , походження її від підозрюваного ОСОБА_4 виключається ( т.1 м.д.с.а.с. 177-183).

Згідно висновку експерта № 9.3-0276:18 від 22 березня 2018 року, на поверхні представленого на експертизу марлевого тампону зі змивами з місця події - тротуарної доріжки по АДРЕСА_3 , виявлено кров людини, і кров у цих слідах може походити від потерпілого ОСОБА_6 , походження її від підозрюваного ОСОБА_4 виключається (т.1 м.д.с.а.с. 188-193).

Згідно висновку експерта № 9.3-0274:18 від 30 березня 2018 року, на поверхні представленої сорочки виявлено сліди крові людини, яка може походити від потерпілого та від обвинуваченого (об`єкт №3), а в об`єктах №№4,5,7 може походити лише від Ясінського, у об`єктах №6 кров може походити лише від ОСОБА_4 (т.1 м.д.с.а.с. 203-208).

Згідно висновку експерта № 9.3-0272:18 від 4 квітня 2018 року, на поверхні джинсових штанів виявлено сліди крові людини. При визначенні групової належності у слідах крові на штанах об`єкти №№ 3-5,7-11 виявлено антиген Н в об`єкті № 6 виявлено антиген В ізосерологічної системи АВО. Кров у цих слідах об`єкти №№3-5,7-11 може походити від особи (осіб) кров якої (яких) відноситься до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В в тому числі і від потерпілого ОСОБА_28 , походження її від підозрюваного ОСОБА_4 виключається, кров в об`ємі № 6 може походити від особи (осіб) з групою крові В(ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А в тому числі і від ОСОБА_4 , походження її від ОСОБА_6 виключається.( т. 1 м.д.с.а.с. 217-222).

Згідно висновку експерта № 9.3-0275:18 від 5 квітня 2018 року, на поверхні представленої на експертизу зимової куртки ОСОБА_4 виявлено кров людини яка може походити від потерпілого ОСОБА_6 , походження її від підозрюваного ОСОБА_4 виключається (т.2 м.д.с.а.с. 5-10).

Отже, на місці події, на вилученому у обвинуваченого ножі, одязі ОСОБА_13 курточці, штанах, сорочці виявлено кров, яка за груповою належністю відповідає крові потерпілого, що в сукупності з іншими доказами доводить вину ОСОБА_4 у інкримінованому йому злочині.

Згідно висновку експерта № 3.3-0016:18 від 3 квітня 2018 року, представлений на експертизу ніж до категорії холодної зброї не відноситься, виготовлений саморобним способом з використанням металообробного обладнання по типу фінських ножів. Описані експертом характеристик цього ножа свідчать, що ним можна спричинити тяжкі тілесні ушкодження, адже ніж має довжину 272мм., довжина клинка 160мм., ширина двосторонньої заточки чітко виражена (т.1м.д.с.а.с. 227-232).

Висновком дактилоскопічної експертизи не встановлено сліду пальців рук на знарядді злочину, тому, цей висновок експерта є неналежним доказом, ним не доводиться вина обвинуваченого ( т.1м.д.с. а.с.115-120) .

Аналогічно, висновком додаткової СМЕ №190 від 10 квітня 2018 року, яку проведено за клопотанням захисника, не спростовується вина обвинуваченого і не підтверджується, а тому цей доказ є неналежним (т.1 м.с.п. а.с.69-72, т.2 а.с.34-37)

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 144 від 12 березня 2018 року, ОСОБА_4 будь-яким психічним захворюванням не страждає, не страждав таким і на період інкримінованого йому злочину, а тому може та міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_4 в момент вчинення кримінального правопорушення в будь-якому хворобливому стані психіки не знаходився, а тому міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. ( т.1 м.д.с.а.с. 138-139). Отже, суд вважає, що ОСОБА_4 щодо скоєного є осудним, він психічно здоровий, а тому здатен був усвідомлювати, керувати і контролювати свої дії.

Судом ретельно перевірено версію захисту про перебування ОСОБА_13 в стані афекту, вчинення дій за умов необхідної оборони. Але такі версії захисту не знайшли свого підтвердження.

Так, висновком стаціонарної судово-психіатричної експертизи №734 від 23 грудня 2019 року було встановлено, що ОСОБА_4 на момент скоєння інкримінованих йому кримінальних дій в стані фізіологічного афекту не перебував, проте перебував у стані емоційного напруження, який є підставою для кваліфікації стану сильного душевного хвилювання (юридична категорія). При цьому, переживав відчуття внутрішньої напруги, відчуття страху та небезпеки, підвищене хвилювання, відчуття тривоги за своє життя та здоров`я. Встановлені дії потерпілого, який наносив тілесні ушкодження ОСОБА_4 , викликали даний стан емоційного напруження та стали причиною його наступної поведінки. Після дій потерпілого (погрози та удари) емоційне напруження та відчуття суб`єктивної безвихідності перейшли у фазу емоційного вибуху, тут пошуки раціонального методу вирішення конфліктної ситуації знижуються, що суттєво вплинуло на його свідомість та поведінку, через що його здатність передбачати наслідки своїх дій та керувати ними була зниженою. Дії щодо переслідування уночі Белінської, внаслідок образи, погрози та адресу дівчини, внаслідок вигуків нецензурної та непристойної лайки потерпілим в бік Белінської і обвинуваченого могли частковою мірою стати причиною наступної поведінки ОСОБА_4 . Стан емоційного напруження, відчуття внутрішньої напруги, відчуття страху, небезпеки, підвищене хвилювання, відчуття тривоги за своє життя та здоров`я у обвинуваченого ОСОБА_4 міг виникнути в результаті застосування до нього насильства в момент бійки і заподіяння йому потерпілим тілесних ушкоджень ( т. 2 м.с.п.а.с. 127-131).

Експерт ОСОБА_29 у суді пояснювала, що ОСОБА_4 у з 20 листопада по 24 грудня 2019 року перебував на стаціонарній експертизі. Вважає, що на момент вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_4 перебував в стані емоційного напруження, який є підставою для кваліфікації стану сильного душевного хвилювання. Такий стан у обвинуваченого, на думку експерта, виник внаслідок того, що його життю загрожувала небезпека, обвинувачений міг втратити свідомість внаслідок удару потерпілого.

Проте, такий висновок був незрозумілими та не чіткими, а під час допиту експерт ОСОБА_29 не змогла відповісти на ряд питань та вказати на головні ознаки (етапи) просування такого особливого емоційного напруження .

Висновки Хмельницької експертної установи суд не бере до уваги, оскільки вони перевірені іншими двома експертизами і були спростовані іншими експертами.

Так, експерти Львівської експертної установи (КНП ЛОР ЛОКПЛ ) у висновку від 7 вересня 2020 року № 402, зазначили, що рівень та продуктивність психічних процесів (пам`ять, увага, мислення) ОСОБА_4 знаходяться в межах психічної норми. Відхилень в емоційній та мотиваційних сферах не відмічалось. З особливостей особистості на першому плані діагностується акцентуація характеру по гіпертимно-афективному типу, яка також знаходиться в межах психічної норми. У ОСОБА_4 відмічаються такі особливості: схильність (на нетривалий час) до спалахів гніву, агресії, дратівливість, егоцентризм, самовпевненість, активність, а також схильність до ризику, пригод та ревнощів, які могли вплинути на його поведінку на момент інкримінованих йому дій, але не суттєво. ОСОБА_4 на момент інкримінованих йому дій, у стані фізіологічного афекту не перебував. Не перебував він також і в будь-якому іншому емоційному стані, який міг би суттєво вплинути на його свідомість та діяльність та бути науково-психологічною підставою для висновку суду про стан сильного душевного хвилювання (т.2 м.с.с.а.с. 208-213).

На перевірку двох протилежних за змістом висновків, суд призначив експертизу до Київської експертної установи, і згідно висновку Київського міського центру судово-психіатричної експертизи від 4 лютого 2021 року № 63, визначені у ОСОБА_4 риси гіпертимного кола (активність, комунікабельність, переважання позитивного настрою тощо) сприяють соціальній самореалізації та не заважають регуляції поведінки в проблемних обставинах. У період правопорушення ОСОБА_4 не знаходився у стані афекту, в тому числі, фізіологічного, про що свідчить відсутність визначальних ознак в їх необхідній сукупності. У досліджуваний період ОСОБА_4 знаходився в стані емоційного напруження, який не досягав афективної глибини та не вплинув істотно на його поведінку, тобто не знижував здатності регулювати свої дії на передбачати їх наслідки. Даний стан емоційного напруження проявився в імпульсивному реагуванні під час фізичного конфлікту, базувався на суб`єктивному сприйнятті ситуації як стресової та вимагаючої агресії у відповідь, внаслідок попереднього накопичення хвилювання та страху («переслідування уночі його дівчини, образи та погрози, вигуки нецензурною лайкою з боку потерпілого, застосування до нього насильства, заподіяння йому потерпілим тілесних ушкоджень») (т.3 м.с.п. а.с. 10-16).

Частина 1 ст.121 КК України, за якою пред`явлено обвинувачення ОСОБА_4 , передбачає відповідальність за умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження. З об`єктивної сторони цей злочин характеризується діянням у вигляді посягання на здоров`я іншої людини, наслідком у вигляді тілесних ушкоджень та причинним зв`язком між указаним діянням та наслідком, а із суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом) коли винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки у вигляді тяжких тілесних ушкоджень й бажає або свідомо припускає її настання.
Відповідальність за ст. 123 КК України, передбачено за умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене в стані сильного душевного хвилювання, викликаного жорстоким поводженням, або таким, що принижує честь і гідність особи, а також за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого. Суб`єктивна сторона складу цього злочину характеризується особливим емоційним станом суб`єкта - його сильним душевним хвилюванням, а умисел на заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень виникає раптово і реалізується негайно. Сильним душевним хвилюванням (фізіологічним афектом) є раптовий емоційний процес, викликаний поведінкою потерпілого, що протікає швидко та бурхливо, і певною мірою знижує здатність особи усвідомлювати свої дії та керувати ними. Таким, що виник раптово, визнається стан сильного душевного хвилювання, процес виникнення і протікання якого характеризується неочікуваністю, миттєвістю, бурхливістю, швидкоплинністю. Тобто психічне ставлення особи при вчиненні цього злочину характеризують дві особливості: 1) умисел завжди є таким, що раптово виник, і афектованим; 2) емоційний стан винної особи характеризується сильним душевним хвилюванням, що певною мірою знижує її здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними.
Це пов`язано з психофізіологічними характеристиками стану сильного душевного хвилювання, існування якого є несумісним із заздалегідь обдуманим умислом. Тобто, якщо аналіз фактичних обставин справи свідчить про те, що суб`єкт злочину мав достатньо часу, щоб обдумати, спланувати вчинення ним умисного тяжкого тілесного ушкодження, а отже, у нього відсутній стан сильного душевного хвилювання.
З урахуванням викладеного розмежування умисного тяжкого тілесного ушкодження та умисного тяжкого тілесного ушкодження у стані сильного душевного хвилювання здійснюється як за об`єктивною, так і суб`єктивною стороною цих злочинів. Зокрема, при кваліфікації злочину за ст. 123 КК України, суспільно небезпечне діяння особи спровоковано жорстоким поводженням, або таким, що принижує честь і гідність особи, а також за наявності системного характеру такого поводження з боку потерпілого

Зі встановлених судом обставин кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 14 лютого 2018 року, отримавши дзвінок від дівчини Белінської, викликав таксі, зібрався, взяв з собою знаряддя злочину ніж, певний проміжок часу їхав у автомобілі до міста, перебував на зв`язку з Белінською і розмовляв з нею, усвідомлюючи, що ніякої смертельної небезпеки для неї немає. По приїзду, він розпочав конфлікт і застосував у бійці ножа, спричинивши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження. За встановлених судом фактичних обставин дії ОСОБА_4 носили активний характер, і останній, маючи достатню кількість часу, обдумано та сплановано вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, що свідчить про відсутність у нього стану сильного душевного хвилювання. Вчинки, які інкримінують ОСОБА_4 були послідовними, цілеспрямованими, пролонгованими у часі, з чіткою орієнтацією в просторі та ситуації, при цьому зв`язку з оточенням він не втрачав, цілеспрямовано рухався у просторі, розподіляв власну увагу, добре їх пам`ятає, відтворює згідно зі своєї версії, у стані фрустрації чи фізіологічного афекту не перебував, тому що відсутня НОМЕР_3 , характерна для такого стану.
Відсутність у ОСОБА_4 стану сильного душевного хвилювання підтверджується також висновками судово-психіатричної експертизи (про психічне повноціння обвинуваченого) та судово-психологічними експертизами Львівської та Київської експертних установ, які спростували доводи захисту і висновки Хмельницької експертної установи.
Зазначені обставини вказують на наявність у діях ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ч.1ст.121 КК України, що виключає можливість кваліфікації цього діяння за ознаками ст.123 КК України.
Отже, суд прийшов до переконання, що обвинувачений ОСОБА_4 , осудний і в період інкримінованого йому злочину не перебував в стані сильного душевного хвилювання.

Враховуючи викладене, розглядаючи справу в межах пред`явленого обвинувачення, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння злочин передбачений ч.1 ст.121 КК України.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_4 не судимий, виключно позитивно характеризується (т.2 м.с.п. а.с.48,50, 51, 52, 54) на обліках в медичних установах не перебуває, працює, має намір створити сім`ю. Проживав з батьками і братом. ОСОБА_4 вчинив умисний тяжкий злочин проти здоров`я людини, він умисно наніс удари потерпілому, заподіяв тяжкі тілесні ушкодження Ясінському, внаслідок цих дій потерпілий продовжує тривале лікування, він не може повноцінно рухатись.

Дії ОСОБА_4 є суспільно небезпечними, а тому обвинуваченого однозначно слід позбавити волі. ОСОБА_4 посягнув на конституційне право людини, яке охороняється і захищається Державою. Відповідно до ст.ст.3 і 27 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Цими найважливішими конституційними нормами ОСОБА_4 знехтував.
Потерпілий в суді наполягав на найсуворішому покаранню для обвинуваченого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є надання медичної допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення. За обставинами справи, ОСОБА_13 , як такий що має медичну освіту, вірно оцінив обстановку і небезпеку та з метою припинення крововтрати потерпілим перев`язав йому ногу, та перебував на місці до приїзду медиків та поліцейських.

Суд позбавлений можливості вважати, що ОСОБА_4 щиро розкаявся чи активно сприяв у встановленні істини, адже він висував версію про вчинення злочину в стані сильного душевного хвилювання, вчинення злочину з перевищенням меж необхідно оборони, які в суді не підтвердились. ОСОБА_4 відшкодував добровільно незначну суму збитків, а тому суд позбавлений можливості вважати, що обвинувачений усунув заподіяну шкоду.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Наведені вище обставини у їх сукупності привели суд до висновку, що ОСОБА_4 становить підвищену небезпеку для суспільства, у зв`язку з чим його слід позбавити волі. Водночас, враховуючи його позитивні характеристики, зважаючи на наявність пом`якшуючої обставини, враховуючи обставини справи згідно яких поведінка потерпілого певною мірою сприяла злочину (він (потерпілий) проводив чужу дівчину, знаючи, що в неї є хлопець з яким вона зустрічається), суд вважає, що покарання повинно бути реальним та мінімальним в межах санкції ч.1 ст. 121 КК України. Саме таке покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Потерпілий ОСОБА_6 пред`явив позовні вимоги до ОСОБА_4 , просив стягнути з ОСОБА_4 матеріальну шкоду в сумі 296 491,70 тис. грн., яка складає вартість витрат на лікування, втрачений закордоном дохід. Крім того, просив стягнути і моральну шкоду в сумі 500 000 тис. грн. (т.1 м.с.п. а.с. 34-53, 224-264).

Так, спочатку позивач просив відшкодувати 43080 грн. матеріальних витрат на медикаменти, 20000 грн. втраченого місячного доходу закордоном у зв`язку з втратою працездатності та 500 000 грн. моральної шкоди. (т.1 м.с.п. а.с. 34-53).

Пізніше, позивач збільшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача 90 357 грн. матеріальних витрат на лікування та 204 834, 6 грн. втраченого заробітку, та моральної шкоди на суму 500 000 грн. (т.1 м.с.п. а.с. 224-264).

Позивач наполягав на уточнених вимогах, відповідач визнав матеріальну шкоду лише на суму добровільно відшкодованих коштів (16480 грн.).

Вирішуючи позов суд прийшов до висновку про необхідність його часткового задоволення з наступних підстав.

Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди підлягає частковому задоволенню. Згідно з ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності до вимог ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Встановлено, що через неправомірні дії обвинуваченого позивачу завдана майнова шкода, що становить суму збитків, які позивач зазнав у зв`язку з лікуванням і довів платіжними документами на придбання ліків, медичних консультацій в Україні на суму 46080,35 грн. (чеки українською мовою т.1а.с.38-53), а також оригіналами іноземних документів, які перекладені на українську мову і відповідно засвідчені на суму - 6931,11 польських злотих, які становили 47277,1 грн. (т.2 а.с м.с.п. 230-264). Всього підтверджуючих документів позивачем надано на суму 93 357, 45 грн. В силу доведення вини ОСОБА_4 , підтвердження цієї суми відповідними довідками (чеками), в цій частині матеріальні вимоги ОСОБА_6 є обґрунтованими. Водночас, з наданих суду документів (т.2 м.с.п. а.с.38, 39) слідує, що 22 лютого 2018 року мати обвинуваченого - ОСОБА_30 передала кошти ОСОБА_26 матері потерпілого ОСОБА_6 10 тис. грн. (десять тисяч гривень) та 12 березня 2018 року ще 200 (двісті) Євро, що станом на 12 березня 2018 року за офіційним курсом Національного банку України становили 6480 грн. На цю суму слід зменшити матеріальні вимоги позивача і стягнути з відповідача 76 877, 45 грн. матеріальної шкоди. Суд не бере до уваги доводи позивача про те, що добровільно відшкодовану суму (16480 грн.) позивач затратив на відновлення чи придбання аналогічного одягу, окулярів, які були пошкоджені, адже будь-яких документів про таке суду не надано.

Також, суд вважає, що позивач не довів права на відшкодування заробітку (доходу), втраченого ним внаслідок втрати працездатності. При визначенні розміру заробітку (доходу), який втратив потерпілий внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, важливу роль відіграє той факт, чи перебуває особа на момент заподіяння їй шкоди у трудових відносинах, чи міг мати постійний щомісячний дохід (винагороду) згідно трудової чи іншої угоди. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 81 ЦПК) . Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2ст.78 ЦПК). В силу вимог ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Цих вимог законодавства позивач не врахував. Для доведення втраченого заробітку позивач використав копію документу на іноземній мові, без надання суду оригіналу цього документу та без засвідчення його у порядку встановленому національним і міжнародним правом (т.1 м.с.п. а.с.228). Переклад цього документу на українську мову не робить його офіційним, адже джерелом доказів має бути оригінал документу. Будь-яких інших доказів, окрім вказаної копії довідки і її перекладу позивач не надав, а тому, суд позбавлений можливості зробити висновки, що позивач офіційно працевлаштований закордоном і втратив дохід через ушкодження спричиненні його здоров`ю. В цій частині у задоволенні позову слід відмовити.
Відповідно до вимог ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У відповідності до вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними діями відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Така шкода, виходячи з п.п. 1,2 ч.2 ст.23 ЦК України, проявилась у душевних стражданнях потерпілого, яких він зазнав у зв`язку із спричиненням йому тілесних ушкоджень, які були небезпечними для його життя в момент спричинення, тривалим лікуванням, втратою нормальних функцій організму. Визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з обвинуваченого, суд враховує характер та обсяг страждань, втрат, яких зазнав потерпілий, їх тривалості. З 14 лютого 2018 року життя потерпілого кардинально змінилося, він фактично не може повноцінно рухатись, пересуватись, переніс значну кількість операцій, його лікування і реабілітація передбачають больові процедури. Однозначно, позивачу завдано суттєвих моральних страждань. Враховуючи характер та тривалість негативних змін в його житті, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, заробітків відповідача, суд вважає, що моральні вимоги позивача слід зменшити та стягнути з відповідача 350 000 грн.

Обвинувачений не переховувався від суду, не порушував обов`язок явки до суду, прокурор не мав клопотань про його ув`язнення в період судового розгляду, а тому суд не вбачає підстав для затримання обвинуваченого до набрання вироком законної сили.

На досудовому слідстві ОСОБА_4 було затримано 14 лютого і звільнено з під варти 16 лютого 2018 року (т.1а.с.м.д.с26-28, 65-66) , під час судового розгляду він перебував на стаціонарі у психіатричному закладі з 20 листопада по 24 грудня 2019 року під час проведення експертизи (т.2 м.с.п. а.с.127-131). Ці строки слід зарахувати до терміну відбуття покарання.

Долю речових доказів у справі слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Судові витрати слід стягнути з засудженого на користь Держави.

Арешт накладений на речові докази і майно згідно ухвали слідчого судді від 16 лютого 2018 року слід скасувати (т.1а.с.55-56).

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд -

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді п`ять років позбавлення волі.

Строк відбуття рахувати з дня затримання, зарахувавши у термін відбуття покарання строк затримання з 14 по 16 лютого 2018 року та термін перебування на стаціонарі у психіатричному закладі з 20 листопада по 24 грудня 2019 року.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь потерпілого ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) - 76 877, 45 грн. матеріальної шкоди спричиненої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь потерпілого ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) - 350 000 грн. моральної шкоди спричиненої кримінальним правопорушенням.

В решті позовних вимог позивача відмовити.

Скасувати арешт накладений на речові докази і майно згідно ухвали слідчого судді від 16 лютого 2018 року .

Речові докази: джинсові штани, сорочку, чоловічу зимову куртку чорного кольору, мобільний телефон «Apple iPhone 4», імеі НОМЕР_5 , в комплекті із сім-картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_6 , одна пара чоловічого зимового взуття на шнурівках розміром «42» фірми виробництва «adidas» моделі «traxion» чорного кольору повернути ОСОБА_4 ; джинсові штани чорного кольору, одну пару чоловічого зимового взуття розміром «42» фірми «Lasocsi» чорного кольору, в`язану шапку чорного кольору із написом «Converse» повернути ОСОБА_6 ; дактилокарта ОСОБА_4 та один диск з відеозаписом слідчого експерименту зберігати в матеріалах справи; знаряддя злочину - ніж з коричневою дерев`яною рукояткою у чохлі чорного кольору - конфіскувати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Держави 38664 , 25 грн. судових витрат пов`язаних з залученням експертів.

Вирок можна оскаржити через суд, який його ухвалив, до апеляційного суду Хмельницької області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники кримінального провадження вправі отримати у суді копію вироку.

Суддя Кам`янець-Подільського
міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1