БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/150/21
Провадження № 1-кп/730/19/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2021 р. м.Борзна
Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни кримінальне провадження №0000044 від 04.02.2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Блистова Новгород-Сіверського району Чернігівської області проживаючого в АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, непрацюючого, не судимого в силу ст.89 КК України

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 05.12.2020 року близько 17.00 год., з метою крадіжки чужого майна, прибув на територію господарства, яке перебуває в користуванні у ОСОБА_5 , та розташоване за адресою АДРЕСА_2 , де через незачинені двері проник до будинку вказаного господарства, перебуваючи в якому таємно від оточуючих шляхом демонтажу викрав котел парового опалення з чорного металу вагою 52 кілограми загальною вартістю 358 гривень 80 копійок, з врахуванням вартості 1 кілограму брухту чорних металів 6 гривень 90 копійок, заподіявши ОСОБА_5 матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

Також, 06.12.2020 року близько 17-00 години ОСОБА_4 , з метою крадіжки чужого майна, прибув на територію господарства, яке перебуває в користуванні у ОСОБА_5 , та розташоване за адресою АДРЕСА_2 , де через незачинені двері проник до будинку вказаного господарства, перебуваючи в якому повторно таємно від оточуючих шляхом демонтажу викрав котел парового опалення з чорного металу вагою 59 кілограм загальною вартістю 407 гривень 10 копійок, заподіявши ОСОБА_5 матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

Також, 02.02.2021 року близько 17-00 години ОСОБА_4 , з метою крадіжки чужого майна, прибув на територію господарства, яке перебуває в користуванні у ОСОБА_6 , та знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , де через незачинені двері проник до сарайного приміщення вказаного господарства, звідки повторно таємно від оточуючих викрав 138,20кг пшениці загальною вартістю 967 гривень 40 копійок, заподіявши ОСОБА_6 матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

Також 02.02.2021 року близько 20-00 години ОСОБА_4 , з метою крадіжки чужого майна, прибув на територію господарства, яке перебуває в користуванні у ОСОБА_6 , та знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , де через незачинені двері проник до сарайного приміщення вказаного господарства, звідки повторно таємно від оточуючих викрав 147,90кг пшениці загальною вартістю 1035 гривень 33 копійки, заподіявши ОСОБА_6 матеріальну шкоду у вказаному розмірі

Також 03.02.2021 року близько 17-00 години ОСОБА_4 , з метою крадіжки чужого майна, прибув на територію господарства, яке перебуває в користуванні у ОСОБА_6 , та знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , де через незачинені двері проник до сарайного приміщення вказаного господарства, звідки повторно таємно від оточуючих викрав 177,85 кг пшениці загальною вартістю 1244 гривні 95 копійок, заподіявши ОСОБА_6 матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що він дійсно 5.12.2020 року викрав з нежилого будинку домогосподарства, що належить ОСОБА_5 котел парового опалення, щоб здати його на металобрухт і заробити гроші, наступного дня з цією метою він викрав ще один котел який знаходився в даному приміщенні. Також, ОСОБА_4 повідомив, що 2 лютого 2021 року він із сараю господарства, що належить ОСОБА_6 викрав 3 мішки пшениці, в той же вечір повернувся і викрав ще 3 мішки зерна. Наступного дня ввечері він викрав ще 4 мішки зерна. Пояснює, що вчиняв крадіжки, оскільки на той час не мав роботи, отримавши гроші за викрадене майно він купив теплий одяг, оскільки не мав що вдягти взимку. Погоджується з кількістю та вартістю викраденого майна, що зазначені в обвинувальному акті. Зазначає, що влаштувався на роботу і відшкодував потерпілим завдану шкоду. Щиро розкаюється в скоєному, запевняє що більше так не вчинятиме.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були належним чином та своєчасно повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується телефонограмою та довідкою про доставку SMS-повідомлення згідно заявки, але в судове засідання не з`явились, подали заяви, в яких просять розглядати справу без їх участі. Повідомляють, що обвинувачений відшкодував завдану шкоду, вибачився перед потерпілими, претензій до нього не мають та просять призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та матеріалами кримінального провадження, які характеризують його особу й стосуються процесуальних витрат та речових доказів.

Заслухавши обвинуваченого, вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, суд находить, що винуватість ОСОБА_4 в пред`явленому йому обвинуваченні, крім власного визнання ним своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна з урахуванням ознак повторності та проникнення до приміщення, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.

Вирішуючи питання за вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин, особу винного, позицію потерпілих.

ОСОБА_4 за місцем проживання негативної характеристики не має, неодружений, є особою молодого працездатного віку, але офіційно не працює, отримуючи доход від праці по найму, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину внаслідок важких особистих обставин (важкий матеріальний стан).

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно обвинувального акту відсутні.

Потерпілі у своїх заявах повідомляють, що обвинувачений відшкодував завдану шкоду, вибачився перед ними і вони не мають до нього претензій, просять призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Виходячи з положень ст.75 КК України, де законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому суд має врахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючих та відсутності обтяжуючих покарання обставин, особи винного та його ставлення до вчиненого ним діяння, кількості епізодів, виду та вартості викраденого майна, позиції потерпілих, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання призначеного вироком суду з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме визначеній у ст.50 КК України меті покарання.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України, а про процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, - відповідно до положень ст.122, 124 КПК України.

Враховуючи думку прокурора, який зазначив про недоцільність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили, суд вважає за можливе не обирати запобіжний захід обвинуваченому.

На підставі викладеного, керуючись ст.369-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, призначеного вироком суду, з випробуванням з іспитовим строком в 2 (два) роки, поклавши на нього відповідно до ст.76 КК України такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти зазначений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 - не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 980,7 грн в рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз.

Речові докази по справі: 463,95 кг пшениці, які знаходяться на відповідальному зберіганні в потерпілого ОСОБА_6 - залишити ОСОБА_6 ; котли парового опалення вагою 52 та 59 кг, які знаходяться на відповідальному зберіганні потерпілого ОСОБА_5 залишити ОСОБА_5 .

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Борзнянського районного суду ОСОБА_1