Справа № 148/964/21
Провадження №1-кс/148/270/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року м. Тульчин

Слідчий суддя Тульчинського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина клопотання старшого слідчого Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000170, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , громадянину України, українцю, одруженому, з середньо-спеціальною освітою, тимчасово не працюючому, військовозобовязаному в силу ст. 89 КК України не судимому, -
встановив:
Старший слідчий Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 звернувся в суд з вказаним вище клопотанням, яке погоджено з прокурором Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_3 .
Клопотання мотивоване тим, що Тульчинським РВП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000170 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України, підозрюваним у якому є ОСОБА_5 .
Так, ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 30 травня 2021 близько 23:00 год. він знаходився в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 , який перебуває у користуванні ОСОБА_7 , де спільно з останнім вживали спиртні напої. В той же час між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виникла сварка, яка переросла в конфлікт, що супроводжувався взаємними образами та погрозами фізичною розправою, після чого ОСОБА_5 покинув домогосподарство, що перебуває у користуванні ОСОБА_7 та автомобілем ВАЗ 2108 поїхав у невідомому напрямку. Через 5-10 хвилин ОСОБА_5 повернувся назад та зупинився біля подвір`я вищевказаного домогосподарства. Вийшовши з автомобіля, ОСОБА_5 дістав привезену з собою власну мисливську гладкоствольну рушницю COBALТ SA 28 SEMI № НОМЕР_1 , 12 калібру, попередньо спорядивши її набоями, привівши в готовність до стрільби, та підійшов впритул до воріт вказаного домогосподарства. Тримаючи рушницю в руках, висловлюючи погрозу позбавити життя ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_7 і бажаючи їх настання, ОСОБА_5 спрямував рушницю на потерпілого, який в той час перебував на подвір`ї. Не припиняючи свої злочинні дії, цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, маючи навички поводження з гладкоствольною зброєю та усвідомлюючи можливі наслідки її застосування, погрожуючи вбивством ОСОБА_7 , стоячи навпроти нього на приблизній відстані 2,5 метрів, ОСОБА_5 здійснив постріл в напрямку потерпілого. В момент пострілу ОСОБА_7 різко відійшов праворуч, внаслідок чого підозрюваний в потерпілого не влучив. Таким чином, ОСОБА_5 виконавши всі дії, які він вважав необхідними для доведення свого умислу на умисне вбивство до кінця, але з причин, які не залежали від його волі, розпочатий ним злочин не закінчив, після чого з місця події зник.
31.05.2021 року 03:50 год. в межах вказаного кримінального провадження згідно п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України ОСОБА_5 затримано. Цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 України - закінчений замах на умисне вбивство.
Необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 обґрунтована тим, що він підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, а також існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;незаконно впливати на потерпілого, свідка; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відтак, слідчий просить обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 діб без визначення розміру застави.
У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в ньому. Вважають, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, щоб уникнути відповідальності за вчинене, оскільки підозрюється у вчинення особливо тяжкого злочину, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі до 15 років; впливати на потерпілого, який вже звертався до слідчого, щоб змінити покази, а також на свідків, які ще не допитані в ході дусодового розслідування, знищити речові докази, оскільки з місця події підозрюваний втік, намагався приховати докази, розібравши після пострілу рушницю та помістивши її в сейф за місцем свого проживання; продовжити вчиняти інші правопорушення, так як раніше був засуджений. Вважають, що жоден інший запобіжний не зможе перешкодити вказаним ризакам та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечили проти клопотання слідчого. Послались на те, що жоден із ризиків, наведених слідчим у клопотанні, не доведено стороною обвинувачення. Так, паспорт громадянина України у підозрюваного вилучено у звязку зі слідством, а без паспорта кудись виїхати, щоб переховуватись, неможливо, тай такого наміру у нього не було. Жодним чином на те, що потерпілий бажає змінити свої покази підозрюваний не впливав, оскільки був затриманий відразу після подій та знаходиться під вартою; знищити докази він такогож не має змоги, так як всі докази вилучено та приєднано до кримінального провадження. Крім того, він не заперечує своєї причетності до того, що саме він у нічний час здійснив постріл зі своєї рушниці в населеному пункті. Однак жодного умислу на вбисвтво ОСОБА_8 у нього не було. Якби він хотів цього, то, маючи навики поводження зі зброєю, з відстані 2,5 м. міг це легко зробити. При цьому його дії не призвели до завдання шкоди здоровю потерпілого. Вважають, що органом досудового розслідування необгрунтовано предявлену підозру за ч.1 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України. Підозрюваний просив не обирати йому запобіжного заходу. Захисник вважала, що максимальним запобіжним заходом у даному випадку може бути домашній арешт в нічний час, однак, на її думку, і для нього немає достатніх підстав.
Заслухавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши представлені докази, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Пунктом 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, визначено, що заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, запобіжні заходи.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
На підставі ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» № 14 від 19.12.2014 зазначено, що відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.
Крім того, з аналізу ч.2 ст. 177 КПК України вбачається, що, крім наявності ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК, слід враховувати, що підставою застосування запобіжного заходу має бути наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» у пункті 175 зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Крім того, згідно рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
На час розгляду клопотання органом досудового слідства ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України.
З матеріалів клопотання слідчий суддя прийшов до переконання, що слідчим, прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України.
Обґрунтуваність даної підозри підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.05.2021(а.п. 7), протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 31.05.2021 (а.п. 10-11), протоколами огляду місця події від 31.05.2021 (а.п.8-9), протоколом обшуку від 31.05.2021 (а.п. 14-15) та вилученими в ході його проведення речовими доказами.
Також прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості підорюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення відповідальності, оскільки він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі до 15 років; можливості впливати на свідків, які ще не допитані в ході досудового розслідування.
Разом з цим, стороною кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, не доведено наявність існування інших ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначених у клопотанні, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати чи спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки в рамках даного провадження, як установлено в ході судового засідання, проведено обшук та огляд і вилучено речові докази. Не доведено прокурором і того факту, що підозрюваний може впливати на потерпілого, оскільки потерпілий свої покази вже надав, а ОСОБА_5 був затриманий відразу після подій о 03.50 год. 31.05.2021 та жодної фізичної можливості вплинути на потерпілого, який хоче змінити свої покази, як стверджував слідчий, в нього не було. Не обгрунтовані на думку слідчого судді доводи слідчого, прокурора про те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як вже притягувався до кримінальної відповідальності, оскільки судимість у нього погашена та в силу ст. 89 КК він є не судимою особою, чого слідчим та прокурором не заперечено. Тому такі доводи є лише припущенням.
Отже, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризиків щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування чи суду, впливу на свідків, які не допитані під час досудового розслідування, що свідчить про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу з метою запобігання вказаним ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя керується вимогами ст. 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках, за встановленою процедурою.
Так, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років.
Також слідчим суддею приймається до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є найбільш суворішим запобіжним заходом. А за змістом ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту ще й винятковий запобіжний захід, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
При цьому, на переконання слідчого судді, сторою обвинувачення не доведено обставин недостатності застосування підозрюваному ОСОБА_5 більш мякого запобіжного заходу, не повязаного з позбавленням волі, зокрема домашнього арешту.
За змістом ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Частиною 4 ст. 194 КПК України, визначено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбаченні пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачених пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.
Отже, з врахуванням тяжкості інкримінованого підозрюваному злочину, існуючих ризиків, особи підозрюваного, який в силу ст. 89 КК є не судимою особою, має стійкі соціальні звязки, зокрема це підтверджується тим, що він одружений, має постійне місце проживання, на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина, за місцем проживання характеризується позитивно, скарг на нього не надходило, на обліку у лікаря-нарколога і психіатра він не перебуває, з 2008 року працює з періодичним оформленням на біржі праці, враховуючи співмірність вчиненого ним діяння та завданими його діями наслідкам, а саме, що потерпілий не зазнав ушкоджень життєвоважливих органів, враховуючи думку потерпілого, викладену в адресованій ним суду заяві від 02.06.2021 про відсутність у нього претензій до підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування до підозрюваного більш мякого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме цілодобового домашнього арешту.
Слідчий суддя вважає, що цілодобовий домашній арешт з покладенням на підозрюваного ОСОБА_5 обовязків, визначених п.п. 3, 8, 9 ч.5 ст. 194 КПК України, дозволить запобігти ризикам щодо ухилення останнього від органів досудового розслідування, суду, впливу на свідків та забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обовязків.
З огляду на викладене підстав для задоволення клопотання слідчого не вбачається.
Керуючись ст. 177, 181 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на 60 діб, шляхом заборони цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з покладанням на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду невідкладно;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання;

- здати на зберігання до управління Державної міграційної служби України у Тульчинському районі паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право виїзду за межі державного кордону України,

- носити електроний засіб контролю.

Початок строку запобіжного заходу обраховувати з 02.06.2021 по 31.07.2021.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

Виконання ухвали покласти на начальника Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, забезпечити доставку підозрюваного до місця проживання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1