ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1675/21 Справа № 205/9860/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0002163 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2021 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, якому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24.00 години 09 липня 2021 року включно,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити йому запобіжний захід, встановлений ухвалою суду від 13.05.2021 року.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що стороною обвинувачення та судом були порушені його права.
Зазначає, що суд першої інстанції не бере до уваги факти його невинуватості, а керується лише його попередніми судимостями та відсутністю соціальних зв`язків.
Звертає увагу на те, що він сім місяців перебуває під вартою.
Стверджує, що розгляд справи знаходиться на стадії дебатів і більшість ризиків, зазначених прокурором, вже відсутні.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2021 року ОСОБА_7 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24.00 години 09 липня 2021 року включно.
Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що зазначений прокурором ризик вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_7 є доведеним, оскільки у судовому засіданні встановлено, що обвинувачений має дві непогашені судимості, в тому числі й за вчинення кримінального правопорушення під час відбування покарання в установі закритого типу, пов`язаного з порушенням режиму відбування покарання у вигляді позбавлення волі.
Крім того, доведено ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_7 від суду, оскільки він не одружений, на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, а також не має постійного місця роботи та навчання, постійного доходу.
Таким чином, суд дійшов висновку щодо продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, оскільки інший, більш м`який запобіжний захід, буде недостатнім для запобігання зазначених ризиків.
Прокурор ОСОБА_8 не надав підтвердження поважності причин неявки до суду, інші прокурори, що входять до групи прокурорів, про причини неявки суд не повідомили, у зв`язку з чим відповідно до ст.4221 КПК України розгляд апеляційної скарги проведено у відсутність прокурора.
Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та просили її задовольнити, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги обвинуваченого не підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт № 0002163 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді від 24.10.2020 року до обвинуваченого ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.

Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 13.05.2021 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Розглядаючи вказане питання, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом правильно встановлена наявність ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше судимий, не має міцних соціальних зв`язків та постійного місця роботи.
Таким чином, зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджуються наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.
Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ Ілійков проти Болгарії, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінювані ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Твердження обвинуваченого про те, що стороною обвинувачення та судом були порушені його права є необгрунтованим, оскільки ОСОБА_7 не вказав, які саме його права були порушенні, що не дає можливості суду апеляційної інстанції перевірити зазначене.
Доводи апеляційної скарги щодо його невинуватості не можуть бути взяті до уваги, оскільки встановлення обставин суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення є задачею судового розгляду, відповідно до якого, у випадку встановлення відсутності складу кримінального правопорушення постановлюється виправдувальний вирок.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на те, що він тривалий час перебуває під вартою не є підставою для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу або скасування запобіжного заходу, оскільки розгляд кримінального провадження триває, знаходиться на стадії дослідження доказів, встановлено наявність ризиків переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовано 24.10.2020 року.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2021 року залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4