Справа № 604/701/20
провадження № 1-кп/598/55/2021
ВИРОК
іменем України

"23" червня 2021 р. Збаразький районний суд

Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 ,.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі Тернопільської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000129 від 09 червня 2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого електрозварювальником ТОВ «ТЕГРОС», раніше судимого: вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області від 22.12.2015 за ч.3 ст.296, ч.1 ст.162 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 25.05.2018 по відбуттю строку покарання,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України,

встановив :

8 червня 2020 року о 20 годині 12 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебував спільно зі своїми знайомими у громадському місці, а саме на території АЗС ТОВ «Люкс», розташованої в с.Старий Скалат по вул.Центральній Підволочиського району Тернопільської області. В той же час на території даної АЗС ТОВ «Люкс» спільно зі своїми знайомими перебував ОСОБА_7 , з яким ОСОБА_6 знайомий, однак жодних відношень не підтримує. Крім цього, в той же час на територію АЗС ТОВ «Люкс» на своєму автомобілі марки «Акура», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою заправки автомобіля, приїхали ОСОБА_8 спільно зі своєю знайомою. ОСОБА_6 , який перебував у громадському місці, на території ТОВ АЗС «Люкс», розташованої в с.Старий Скалат по вул.Центральній Підволочиського району Тернопільської області, ігноруючи існуючі елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності, виражаючи явну неповагу до суспільства, зневажаючи громадський порядок, бажаючи самоутвердитись в очах своїх знайомих та інших присутніх осіб, став виражатись до ОСОБА_8 нецензурною лексикою, демонструючи при цьому зневажливі та нецензурні рухи своїми руками, і з останньою у ОСОБА_6 виник словесний конфлікт Надалі, о 20 годині 16 хвилин, після заправки свого автомобіля ОСОБА_8 попросила групу осіб, серед яких був ОСОБА_6 , від`їхати автомобілем «ЗАЗ Славута» реєстраційний номер НОМЕР_2 , оскільки він перешкоджав проїзду. Після чого, ОСОБА_6 сів за кермо автомобіля марки «ЗАЗ Славута», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та розпочав рух в напрямку автомобіля марки «Акура», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного ОСОБА_8 та зупинився на відстані 0,5-1 метра перед вказаним автомобілем. Через 10-20 секунд, ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «ЗАЗ Славута», реєстраційний номер НОМЕР_2 , умисно розпочав рух по території вказаної АЗС та допустив зіткнення з передньою частиною автомобіля «Акура» реєстраційний номер НОМЕР_1 належного ОСОБА_8 .. Надалі, о 20 годині 31 хвилин, ОСОБА_6 , продовжуючи свої хуліганські злочинні дії, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась в насильстві із заподіянням тілесних ушкоджень, без будь-якого значного приводу, взяв вогнегасник, який заходився біля заправної колонки на території вказаної АЗС, і підійшовши з ним до ОСОБА_7 , який в цей момент знаходився спільно зі своїми знайомим в стороні та у конфлікт з ОСОБА_6 не вступав, умисно наніс ОСОБА_7 один удар вказаним вогнегасником в ділянку обличчя, від якого останній втратив рівновагу та впав на землю. В той же час, ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії направленні на вчинення хуліганства, після того як ОСОБА_7 від нанесеного удару вогнегасником знаходився в лежачому положенні на землі та не чинив йому жодного опору, ігноруючи існуючі елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, зневажаючи право на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканність, умисно наніс йому декілька ударів ногами по обличчі, голові та тулубу, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: синця носа, рани червоної облямівки верхньої губи зліва, що поширюється на слизову оболонку та садна її червоної облямівки зліва, скол емалі коронкових частини першого та 2-20 верхніх лівих зубів, садна слизової оболонки нижньої губи зліва, садна ділянки правого ліктьового суглоба, що поширюється на верхню третину передпліччя та ще одного садна верхньої третини правого передпліччя, які відносяться до легких з короткочасним розладом здоров`я тілесних ушкоджень, також завдав значної шкоди громадському порядку, спричинив шкоду особистим інтересам потерпілого ОСОБА_7 наданих йому Конституцією України, правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканність.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 є винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.296 КК України, як за ознаками дій, передбачених частиною першою цієї статті, які були вчинені особою, раніше судимою за хуліганство.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що 03 серпня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України.

23 червня 2021 року прокурор Підволочиського відділу Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_6 , з участю захисника адвоката ОСОБА_5 , за згодою потерпілого ОСОБА_7 , на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України, в приміщенні Збаразького відділу Теребовлянської окружної прокуратури Тернопільської області, уклали угоду про визнання винуватості у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, за змістом якої обвинувачений ОСОБА_6 ознайомлений і йому зрозумілий, зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України. Сторони узгодили, що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України, призначається у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, термін якого буде визначений судом.

Заслухавши сторони кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, суд приходить до висновку, що угода може бути затверджена з таких мотивів.

Відповідно до положень ч.ч.2, 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до післідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , відповідно до ч.4 ст.12 КК України є нетяжким злочином. Шкоду завдано потерпілому ОСОБА_7 , який надав письмову згоду прокурору на укладення вищезазначеної угоди. Угоду укладено під час судового розгляду, узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі передбачене санкцією ч.3 ст.296 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України, а її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачений не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечував у судовому засіданні і обвинувачений ОСОБА_6 ..

Умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Накладений арешт згідно ухвали слідчого судді Збаразького районного суду від 11 червня 2020 року, відповідно до вимог ч.4 ст.174 КПК України, підлягає скасуванню.
Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.94, 369-371, 373-374, 472-474 КПК України, суд,-

засудив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 червня 2021 року між прокурором Підволочиського відділу Теребовлянської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , з участю захисника адвоката ОСОБА_5 , за згодою потерпілого ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000129 від 09 червня 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України.

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України призначивши йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням та визначенням іспитового строку 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Накладений згідно ухвали слідчого судді Підволочиського районного суду Тернопільської області від 11 червня 2020 року арешт на вогнегасник червоного кольору без наявного маркування, вилучений з території АЗС ТОВ «Люкс», що знаходиться за адресою с.Старий Скалат вул.Центральна Підволочиського району Тернопільської області, який зберігається в камері зберігання речових доказів Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області

скасувати.

Речовий доказ у справі, а саме: вогнегасник червоного кольору без наявного маркування, вилучений з території АЗС ТОВ «Люкс», що знаходиться за адресою с.Старий Скалат вул.Центральна Підволочиського району Тернопільської області, який зберігається в камері зберігання речових доказів Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області, повернути АЗС ТОВ «Люкс».

На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Даний повний вирок суду складений, підписаний і проголошений суддею 23 червня 2021 року.

Суддя Богдан Олещук