Справа № 639/3663/20
Провадження № 1-кп/639/258/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2021 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0002458 від 27.12.2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 14.09.2005 приблизно о 12 годині 10 хвилин перебував у приміщенні торгівельного залу магазину «Антураж», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 83, де побачив на стільці необачно залишену без нагляду жіночу сумку, належну раніше йому не знайомій ОСОБА_5 .

Саме в той час у нього виник умисел, направлений на заволодіння вказаною жіночою сумкою з її вмістом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 підійшов до стільця, на якому лежала зазначена жіноча сумка, а потім оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи ту обставину, що за його діями ніхто, як на його думку, із сторонніх осіб і співробітників магазину не спостерігав, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого задуму, шляхом вільного доступу, таємно заволодів жіночою сумкою, вартість якої в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, з її вмістом, а саме грошовими коштами у сумі 600 гривень та мобільним телефоном «Моторола С-205», вартістю 152 гривень.

Відразу ж після цього, ОСОБА_4 звернувши на свою користь викрадене майно та грошові кошти, з місця скоєння кримінального проступку зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 752 гривні, з яких 600 гривень - викрадені грошові кошти, а 152 гривні - вартість мобільного телефону, що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 10881 від 12.06.2020.

В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_6 заявлено клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання обвинуваченого та просив його задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_7 у поданій до суду заяві просила розглядати кримінальне провадження за її відсутності.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм наслідки закриття провадження за вказаних обставин, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; - відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 24 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284288 Кримінального процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст.12 КК України Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі..

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 інкримінується вчинення 14 вересня 2005 року кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Згідно п. 2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Згідно ч. 2 ст. 49 КК України, Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту 14.09.2015 року (день вчинення інкримінованого епізоду злочинної діяльності).

Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь - які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

З огляду на наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання обвинуваченого, закінчився 15-річний строк давності, передбачений ч.2 ст. 49 КК України. При цьому хоча матеріали кримінального провадження і судової справи і містять об`єктивні докази на підтвердження підстав для зупинення строків давності (оскільки ОСОБА_4 перебував у розшуку з 20.12.2005 р. по 25.07.2020 р.), проте відсутні дані про переривання строків давності. Таких відомостей не надано і стороною обвинувачення під час судового розгляду.

В будь-якому випадку з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення станом на день розгляду справи в суді 18.03.2021 р. пройшло більще 15 років, що є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 49 КК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого з огляду на те, що кримінальне правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_4 , є кримінальним проступком, та з моменту його скоєння минуло більше п`ятнадцяти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання ОСОБА_4 про його звільнення від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак слід задовольнити клопотання обвинуваченого та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч.2 ст.49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч. 1 ст. 185 КК України.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Чудові витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки звільнення від кримінальної відповідальності проводиться з нереабілітуючих підстав.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст. 128, 174, 284, 288, 369-372 КПК України, п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 49 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження і звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України в зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України на підставі п. 1 ч. 1, ч. 2 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002458 від 27.12.2014 року - закрити.

Стягнути зі ОСОБА_4 на користь Национального наукового центру «Інститут судових експертиз им. Засл. проф. М. С. Бокаріуса» (колишня назва - Харківський науково-дослідний інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса) процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 64 копійки (к/п, а.с. 258).

Речові докази залишити у володінні потерпілої ОСОБА_7 (к/п, а.с. 26).

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення, а особами, які не були присутніми під час оголошення ухвали у той же строк після отримання її копії.

Повний текст ухвали складено 19.03.2021 р.

Суддя ОСОБА_1