Справа № 136/871/21
провадження 1-кс/136/206/21
УХВАЛА
іменем України

"07" червня 2021 р. м. Липовець

Слідчий суддя Липовецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого від 30.04.2021 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 від 29.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , звернувся до суду із вищевказаною скаргою на постанову начальника СВ ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій обл. майора поліції ОСОБА_5 від 30.04.2021 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 від 29.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

Підставність вищезазначеної скарги мотивує тим, що зазначена постанова винесена з порушенням норм процесуального права, є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки досудове розслідування проведено слідчим поверхнево, було вчинено лише три слідчі дії: допитано у якості свідків ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; жодних інших слідчих дій проведено не було.

Крім цього, слідчим не було встановлено в чиєму будинку проживає ОСОБА_6 , хто та на якій підставі здійснює за нею догляд, отримує пенсію, чи може вона вільно пересуватись; не встановлено причини смерті ОСОБА_9 , який помер раптово, склад належного майна ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , хто здійснює догляд за їх будинком; не встановлено віддаленість місця знаходження населеного пункту, де перебуває наразі ОСОБА_6 .

Крім цього, при здійсненні блискавичного досудового розслідування, оскільки відомості до ЄРДР внесено 29.04.2021, а 30.04.2021 винесено оскаржувану ним постанову, він ОСОБА_4 , позбавлений був можливості реалізувати свої права, як потерпілого шляхом подачі відповідної заяви та дачі показів у кримінальному провадженні, позбавлений можливості надати додаткові докази, заявити ряд клопотань, що стало підставою для його звернення до суду із даною скаргою.

Ухвалою суду від 25.05.2021 було відкрито провадження за скаргою та витребувано матеріали кримінального провадження, в рамках якої подано скаргу.

У судовому засіданні представник заявника скаргу підтримала з підстав у ній наведених, просила її задовольнити. Суду пояснила, що досудове розслідування, яке тривало менше однієї доби не може бути повним та об`єктивним. Її довіритель скористався правом відмовитись від дачі показів у даному кримінальному провадженні на підставі ст.63 Конституції України з тих міркувань, що мав намір скористатись правовою допомогою, яку вона йому надає та відповідно заявити ряд клопотань в рамках даного кримінального провадження, що було його позбавлено можливості. Вважає, що досудове розслідування є поверхневим, не було встановлено причин смерті ОСОБА_9 , обсяг його спадщини, чи перебувала ОСОБА_7 у шлюбі та правові підстави її проживання із сином ОСОБА_6 до часу його смерті, не встановлено чи є достатні умови для проживання ОСОБА_6 у ОСОБА_7 , які документи дають право останній утримувати ОСОБА_6 . Також вказала, що бездіяльність чи дії слідчого ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження не оскаржувались.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, в силу приписів ст. 306 КПК України, його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення представника заявника, вивчивши та дослідивши матеріали додані до скарги, матеріали кримінального провадження, що були надані на виконання ухвали суду від 25.05.2021, встановив, що 29.04.2021 на підставі ухвали слідчого судді Липовецького районного суду Вінницької області від 23.04.2021, якою зобов`язано СВ ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області внести за заявою ОСОБА_4 відомості до ЄРДР було вчинено відповідні дії та внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

За наслідками проведеного досудового розслідування 30.04.2021 заступником начальника СВ ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій обл. майором поліції ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття вищевказаного кримінального провадження від 30.04.2021 за відсутності в діях ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

ОСОБА_4 , не погодившись із вищевказаним рішенням слідчого звернувся до суду із даною скаргою.

Процесуальна можливість оскарження рішень слідчого та прокурора про закриття кримінального провадження регламентована ст. 24, пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 303 КПК, при цьому суб`єктами оскарження відповідного рішення слідчого є заявник, потерпілий, його представник, законний представник.
Перевіривши матеріали кримінального провадження слідчий суддя встановив, що копію оскаржуваної постанови було отримано ОСОБА_4 - 12.05.2021, який у даному кримінальному проваджені є заявником, оскільки за наслідками розгляду його скарги було внесено відомості до ЄРДР, отож останній є суб`єктом звернення та строк звернення до суду, визначений ст..304 КПК України ним не пропущено, оскільки відповідно до поштового відправлення в адресу суду скарга спрямована 22.05.2021.
Слідчим суддею встановлено, що у даному кримінальному провадженні не було повідомлено жодній особі про підозру, отож слідчим дотримано вимоги п.1 ч.1 ст.284 КПК України та постанова винесена ним в рамках наданих йому повноважень.
Згідно з положеннями ст. 2 Кримінального процесуального кодексу завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування й судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Положеннями ч. 2 ст. 9 КПК України, встановлено, що слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно положень ст. 25 КПК України слідчий зобов`язаний в межах своєї компетенції, зокрема, вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Статтею ст. 91 КПК передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення).

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 91 КПК доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Разом з тим, для прийняття відповідного процесуального рішення, зокрема про закриття кримінального провадження, положення ч. 1 ст. 94 КПК України покладають на слідчого обов`язок на підставі всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Слідчим мають бути дотримані вимоги щодо процесуального рішення визначені ст.110 КПК України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України однією із підстав закриття кримінального провадження є встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень КПК України питання про визнання досудового розслідування неповним і таким, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, належить до повноважень слідчого судді під час здійснення судового контролю в кримінальному провадженні. Слідчий суддя наділений компетенцію на прийняття рішень, якими може зобов`язати слідчого чи прокурора припинити дію або вчинити певну дію, а також вирішити питання щодо законності відповідних процесуальних рішень слідчого чи прокурора в кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя, розглядаючи скаргу на рішення про закриття кримінального провадження, повинен на підставі доводів заявника, слідчого та/або прокурора й матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення, так і обставин, установлених ним у кримінальному провадженні, та чи наявні передбачені ст. 284 КПК України підстави для його закриття.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, у тому числі на предмет обґрунтованості доводів скаржника ОСОБА_4 , слідчий суддя встановив, що в ході досудового розслідування даного кримінального провадження слідчим було допитано ОСОБА_6 із застосуванням відеозапису, про що додано запис CD диска та протокол допиту свідка від 29.04.2021 до матеріалів кримінального провадження.

Крім цього, слідчим було допитано в якості свідків: ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , на що вказують протоколи допиту свідків.

Слідчим було надано доручення працівникам оперативного підрозділу ВП №4 про проведення слідчих (розшукових) дій в даному кримінальному провадженні відповідно до постанови від 29.04.2021 (а.с.8 кримінального провадження), на виконання якої останніми допитано в якості свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які надали свої пояснення, що зафіксовані у протоколах допиту свідків.

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_4 від 29.04.2021, останній відмовився від будь яких пояснень відповідно до ст.63 Конституції України.

Слідчим суддею встановлено, що жодних заперечень чи клопотань ОСОБА_4 не висловлював, проставивши підпис під тим, що відмовляється від часі пояснень.

У заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 вказав саме на незаконне, протиправне утримання ОСОБА_13 його бабусі ОСОБА_6 , яка не являється а ні членом родини, а ні родичем та не маючи інших правових підстав, у зв`язку із чим остання позбавлена можливості залишати приміщення, в якому перебуває.
Відповідальність за ст.146 КК України, настає за незаконне позбавлення волі або викрадення людини.
Складом злочину визнається сукупність закріплених у кримінальному законі ознак, за наявності яких реально вчинене суспільно небезпечне діяння визнається злочином. Такими елементами є: 1) об`єкт злочину; 2) об`єктивна сторона злочину; 3) суб`єктивна сторона злочину; 4) суб`єкт злочину. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність) особи, поведінка якої оцінюється у даному конкретному випадку, не є злочином.
Основним безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ст.146 КК України, є воля, честь і гідність особи.
Об`єктивна сторона злочину полягає у незаконному позбавленні волі особи всупереч Конституції України, законів України, а також чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Позбавлення волі може полягати у триманні особи в місці, де вона взагалі не бажає або більше не бажає перебувати, або в поміщенні її в місце, яке вона не має змоги вільно залишити, хоча бажає цього.
Способами незаконного позбавлення волі можуть бути будь-які - обман, зловживання довір`ям, відібрання засобів пересування, ключів чи інших необхідних засобів тощо.
Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом: особа усвідомлює, що за законом вона не має права позбавляти волі чи викрадати іншу особу, але бажає це зробити.
Із переглянутого відео, яке додано до матеріалів кримінального провадження та протоколу допиту як свідка ОСОБА_6 , яка є потенційним потерпілим, встановлено, що за її добровільною згодою вона проживає у ОСОБА_7 , яка її належно доглядає, ніхто її силоміць не утримує та не позбавляє волі. ОСОБА_4 приходиться їй онуком, до них із чоловіком він інколи приїжджав та бачив її хворобливий стан, однак ніякого догляду їм не надавав. Вона, ОСОБА_6 , при розумі та здоровому глузді зробила особисте розпорядження на користь ОСОБА_13 яким заповіла належне їй майно.

Крім цього до матеріалів кримінального провадження додана довіреність ОСОБА_6 (а.с.22 кримінального провадження), якою вона уповноважила ОСОБА_7 на вчинення дій від її імені та в її інтересах.

Із пояснень свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , що зафіксовані у протоколах допиту свідків не встановлено, що ОСОБА_6 проти своєї волі проживає у ОСОБА_13 , навіть ставлячи під сумнів покази ОСОБА_7 , яка може бути зацікавленою особою.

У ході судового розгляду скарги слідчим суддею встановлено із пояснень представника, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_13 існують неврегульовані та невирішені спори, що розглядаються за правилами цивільного судочинства в інших судах з приводу майна, яке увійшло до складу спадкової маси після смерті батька заявника ОСОБА_14 , який приходиться сином ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .

Утім такі обставини, а також питання хто отримує пенсію ОСОБА_6 , причини смерті ОСОБА_9 , склад належного майна ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , хто здійснює догляд за їх будинком, чи перебувала ОСОБА_7 у шлюбі та правові підстави її проживання із сином ОСОБА_6 до часу його смерті, не підлягають з`ясуванню в рамках кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.146 КК України.

Діючим законодавством чітко розмежовуються поняття закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (п.2 ст.284 КПК України).
Слідчим було встановлено відсутність в діях ОСОБА_7 саме об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст.146 КК України, що виключає подальше розслідування у даному кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ст.110 КПК України слідчий обґрунтував та навів мотиви з яких він дійшов до таких висновків, зазначив у постанові, які саме ознаки кримінального правопорушення та елементи (об`єктивна сторона) відсутні в діях конкретної особи в даному випадку.
Що стосується доводів представника заявника щодо незабезпечення слідчим прав ОСОБА_4 на дачу ним своїх пояснень та подачу відповідних клопотань, слідчий суддя звертає увагу, що останній відмовився від дачі показань на підставі ст.63 Конституції України, жодних заперечень не висловив, пояснень не надав, у тому числі, що бажає скористатись правовою допомогою чи заявляти клопотання, тощо.
Доводи представника заявника в частині швидкого проведення досудового розслідування не виправдовують його неефективність, оскільки нормами КПК України визначено граничні строки проведення досудового розслідування із дня внесення відомостей до ЄРДР, у той же час не забороняють проводити його в менші короткі строки.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчий вжив передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин повідомленого заявником кримінального правопорушення, постанова відповідає вимогам ст.110 КПК України, а рішення відповідає основним завданням кримінального провадження.

За вказаних мотивів суд, відповідно до ст.307 КПК України, вважає, що наявні правові підстави для відмови в задоволенні скарги.

Керуючись ст. 24, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 30.04.2021, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 від 29.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали суду складений 10.06.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1