Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2645/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2021 м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:
слідчий суддя ОСОБА_1 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_3 ,
його захисника ОСОБА_4 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_2 , по кримінальному провадженню №0000018, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 лютого 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, утриманців не має, із вищою освітою, зареєстрованого як фізична особа підприємець, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

02 березня 2021 року слідчий відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням, погодженим із прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_2 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином та санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, без можливості застосування положень ст. 75 КК України, а також на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання із викладених у ньому підстав.
Підозрюваний та його захисник заперечили щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказуючи на необґрунтованість підозри, та, зважаючи на особу підозрюваного ОСОБА_3 , який є особою молодого віку, раніше не судимий, просили застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту у нічний період доби.
Заслухавши доводи та обґрунтування сторони обвинувачення, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Встановлено, що у провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000018, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 лютого 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснює Київська місцева прокуратура №7.
Як вбачається із доданих до клопотання матеріалів, в кінці листопада 2020 року ОСОБА_7 , який є представником ФОП ОСОБА_8 , звернувся від імені останнього до Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації із письмовим зверненням щодо надання дозволу на встановлення станцій для заряджання електромобілів на території Деснянського району міста Києва.
Через деякий час ОСОБА_9 , отримавши вказаний лист, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди, вирішив використати виниклу ситуацію у своїх корисливих цілях та в ході розмови з ОСОБА_7 , яка відбулася 26 січня 2021 року на території, прилеглій до Деснянської РДА, за адресою: м. Київ, вул. Маяковського, 29, повідомив останньому про можливість вирішення питання щодо надання дозволу на встановлення станцій для заряджання електромобілів на території Деснянського району міста Києва виключно у разі надання грошових коштів в розмірі 2000 доларів США за одну станцію. При цьому, ОСОБА_9 повідомив, що позитивне вирішення цього питання можливе виключно за погодженням з керівництвом Деснянської РДА.
Продовжуючи виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_9 , будучи службовою особою, при подальших зустрічах з ОСОБА_7 повідомив йому про можливість встановлення зарядних станцій за адресами АДРЕСА_3 , на території гаражів-паркінгів. При цьому за погодження та встановлення чотирьох зарядних станцій ОСОБА_9 висунув вимогу ОСОБА_7 про передачу грошових коштів в сумі 8000 доларів США. Після того, як ОСОБА_7 погодився на висунуту вимогу, ОСОБА_9 сказав, що потрібно підготувати офіційний лист на адресу Деснянської РДА з проханням надати дозвіл на встановлення зарядних станцій на зазначених чотирьох адресах. В подальшому такий лист ОСОБА_9 зареєстрував у канцелярії Деснянської РДА за вхідним номером 102/1406 від 12 лютого 2021 року.
В той же час, усвідомлюючи, що для реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на отримання неправомірної вигоди, йому необхідно отримати погодження вказаного листа у Відділі контролю за благоустроєм та збереженням природного середовища Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, до завдань якого віднесено контроль за благоустроєм території, технічним і санітарним станом об`єктів інфраструктури району, впорядкуванням територій підприємств, установ, організацій та присадибних ділянок, утриманням будівель і споруд інженерного захисту територій, утриманням житлових будинків, прибудинкових територій, доріг, зелених насаджень, правомірністю розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм), рекламоносіїв, проведенням будівельних, монтажних та земляних робіт згідно з чинним законодавством, ОСОБА_9 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, у невстановлений час, але не пізніше 23 лютого 2021 року вступив у злочинну змову з в.о. начальника відділу контролю за благоустроєм Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_10 та повідомив йому про свій злочинний намір, який полягав у отриманні неправомірної вигоди від ОСОБА_7 за надання дозволу на встановлення станцій для заряджання електромобілів на території Деснянського району міста Києва.
В свою чергу ОСОБА_10 , будучи службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди, вирішив використати виниклу ситуацію у своїх корисливих цілях та погодився на пропозицію ОСОБА_9 щодо отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 .
В той же час ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що для реалізації спільного з ОСОБА_9 злочинного умислу, спрямованого на отримання неправомірної від ОСОБА_7 , будучи службовою особою та не бажаючи бути викритим у своїй злочинній діяльності, вирішив залучити до злочинної діяльності ОСОБА_3 , який не є службовою особою та працівником Деснянської РДА.
Діючи із вказаною метою, ОСОБА_10 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, у невстановлений час, але до 23 лютого 2021 року вступив у злочинну змову з ОСОБА_3 та повідомив йому про злочинний намір, який полягав у отриманні неправомірної вигоди від ОСОБА_7 за надання дозволу на встановлення станцій для заряджання електромобілів на території Деснянського району міста Києва. При цьому ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_3 про те, що саме він буде отримувати грошові кошти від ОСОБА_7 та вести подальші переговори з приводу фінансових питань.
В свою чергу ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, будучи обізнаним у злочинних намірах ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , погодився на пропозицію ОСОБА_10 та надав згоду на сприяння в отриманні ними неправомірної вигоди.
В подальшому, 23 лютого 2021 року під час особистої зустрічі ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_7 , що для остаточного вирішення питання щодо надання відповіді на подане звернення та погодження розміщення чотирьох зарядних терміналів для заряджання електромобілів необхідно зустрітися з в.о. начальника відділу контролю за благоустроєм Деснянської районної в місті державної адміністрації ОСОБА_10 .
Під час зустрічі 23 лютого 2021 року ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_7 , що витання розміщення зарядних станцій буде вирішено позитивно, та в подальшому він особисто буде сприяти господарській діяльності ОСОБА_7 , погоджуючи всі питання з відповідними службами на території Деснянського району міста Києва. Також ОСОБА_10 підтвердив раніше висунуту вимогу ОСОБА_9 про необхідність передачі готівкових грошових коштів за погодження розміщення станцій та в подальшому про необхідність додаткової оплати в розмірі 10% від отриманого прибутку щомісячно. Крім того, ОСОБА_10 повідомив, що визначену суму готівкових грошових коштів потрібно передавати ОСОБА_3 , який буде виступати «куратором бізнесу» та посередником між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , з одного боку, та ОСОБА_7 , з іншого боку, у вирішенні подальших питань щодо погодження та організації підприємницької діяльності.
Після вказаної зустрічі ОСОБА_9 , будучи службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди, повідомив, що ОСОБА_7 частину грошових коштів в сумі 4 тисячі доларів США повинен передати ОСОБА_10 через посередника ОСОБА_3 , а іншу частину грошових коштів в сумі 4 тисячі доларів США - йому особисто.
В подальшому, 26 лютого 2021 року приблизно о 09 год. 00 хв. ОСОБА_9 отримав від ОСОБА_7 частину обумовленої неправомірної вигоди у розмірі 2000 доларів США, враховуючи те, що дозвіл на влаштування зарядних станцій ще не підписаний, з умовою передачі іншої частини грошових коштів після підписання дозвільних документів.
Того ж дня ОСОБА_7 отримав лист за №102103/25-1280 від 26 лютого 2021 року, відповідно до якого Деснянська РДА не заперечувала проти розміщення зарядних станцій на території паркувальних майданчиків що, що розташовані за наступними адресами: АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 - В.; АДРЕСА_7 .
Після цього, 28 лютого 2021 року ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що його довірена особа, а саме ОСОБА_3 зателефонує ОСОБА_7 та призначить зустріч, під час якої необхідно буде передати грошовові кошти.
В подальшому, 28 лютого 2021 року о 19 год. 05 хв., під час зустрічі в кав`ярні по вул. Володимиро-Либідській, 16 в м. Київ, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, на виконання спільного з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 злочинного умислу, отримав від ОСОБА_7 раніше обумовлену неправомірну вигоду у розмірі 4000 доларів США (заздалегідь ідентифіковані імітаційні грошові кошти).
Під час зустрічі ОСОБА_3 підтвердив свою обізнаність у домовленостях між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , а також обговорив необхідність щомісячних платежів в розмірі 10% від суми прибутку, яку необхідно буде передавати особисто йому.
Таким чином, ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , одержав від ОСОБА_7 неправомірну в розмірі 4000 доларів США, що згідно офіційного курсу гривні до долара США, встановленого НБУ станом на 28 лютого 2021 року, становить 111 720 гривень.
28 лютого 2021 року о 21 год. 15 хв. ОСОБА_3 був затриманий прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_12 в порядку ст. 208 КПК України, а 01 березня 2021 року ОСОБА_3 повідомлено про те, що він підозрюється у пособництві в одержанні неправомірної вигоди, кваліфікуючими ознаками якого є одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням свого службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.
Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Згідно з приміткою до ст. 45 КК України вказаний злочин відноситься до корупційних злочинів.
Про обґрунтованість вказаної підозри свідчать докази, зібрані в ході досудового розслідування, зокрема: заява про вчинення кримінального правопорушення від 09 лютого 2021 року; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 10 лютого 2021 року; протокол огляду мобільного телефону ОСОБА_7 від 15 лютого 2021 року; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 16 лютого 2021 року; протоколи додаткових допитів свідка ОСОБА_7 від 28 лютого 2021 року; протоколи про використання заздалегідь ідентифікованих засобів від 26 та 28 лютого 2021 року; протоколи затримання осіб підозрюваних у вчиненні злочину від 28 лютого 2021 року, а саме, затримання ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; протокол обшуку від 28 лютого 2021 року; письмове повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 01 березня 2021 року.
Разом із цим, з`ясовуючи наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу, слідчим суддею враховується, що відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду у постанові № 4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» (з змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року № 10, від 24 жовтня 2008 року № 15) суди при вирішенні питань, пов`язаних із обранням запобіжного заходу у вигляді взяття під варту мають додержувати вимог ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, відповідно до яких кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків відповідно до процедури, встановленої законом.
Пунктом третім вказаної Постанови Пленуму ВСУ передбачено, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи; репутацію; майновий стан.
Згідно із ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Частиною третьою статті176 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Як встановлено слідчим суддею, підозрюваний ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто він є особою молодого віку, не одружений, утриманців не має, має вищу освіту, займається підприємницькою діяльністю як фізична особа підприємець, раніше не судимий.
Крім того, з`ясовано що він має постійне місце реєстрації та проживання, а саме: значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Слідчим суддею також враховується поведінка підозрюваного після вчинення кримінального правопорушення, який у судовому засіданні заявив про відсутність у нього наміру ухилятися від органів слідства та суду, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає недоведеним наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.
Разом із цим, як встановлено слідчим суддею, на даний час в ході досудового розслідування кримінального провадження отримано відомості щодо причетності до вчинення вказаного кримінального правопорушення інших службових та посадових осіб, зокрема, заступника голови Деснянської в місті Києві державної адміністрації ОСОБА_14 , головного спеціаліста відділу контролю за благоустроєм транспортної інфраструктури та збереження природного середовища Деснянської РДА ОСОБА_15 , директора КП «АВТОТРАНСПОРТНИК» ОСОБА_16 , однак органом досудового розслідування ще не допитано інших співробітників Деснянської РДА, які володіють інформацією щодо прийняття, реєстрації, розгляду заяви ОСОБА_7 , обставин погодження встановлення зарядних станцій та щодо інших обставин вчинення кримінального правопорушення, не встановлено місцезнаходження документів, які мають важливе доказове значення у кримінальному провадженні, не встановлено усіх свідків вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення щодо наявності передбачених статтею 177 КПК України ризиків знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ст. 12 КК України інкримінований підозрюваному ОСОБА_3 злочин, передбачений ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, є тяжким злочином, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Згідно з приміткою до ст. 45 КК України вказаний злочин відноситься до корупційних злочинів, що виключає можливість застосування до підозрюваного положень ст. 75 КК України.
Згідно із ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Таким чином, врахувавши зазначені вище обставини, визначені статтею 178 КПК України, а також приймаючи до уваги те, що під час розгляду клопотання прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, про застосування якого подано клопотання прокурором, а саме запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Згідно з положеннями ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя покладає на підозрюваного обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_2 , по кримінальному провадженню №0000018, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 лютого 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце його проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, чи суду у визначений час;
- не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії ухвали та обов`язків визначити в два місяця, а саме до 02 травня 2021 року.
Копію даної ухвали передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_2 .
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_3 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1