ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1715/21 Справа № 191/4760/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2021 року про скасування іспитового строку та направлення для відбування покарання у вигляді позбавлення волі,

за участю:
прокурора ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2021 року засудженому ОСОБА_6 скасовано іспитовий строк та направлено для відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, відповідно до вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2019 року.
Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції виходив з того, що засуджений неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126, ч. 1, 2 ст. 130 КУпАП та був підданий адміністративним стягненням у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами, що свідчить про те, що засуджений грубо порушує покладені на нього вироком суду обов`язки, систематично вчиняє адміністративні правопорушення та не бажає ставати на шлях виправлення. Крім цього, суд зазначив, що засуджений також порушив обов`язок, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме 08 лютого 2021 року не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та постановити нову про відмову у скасуванні йому іспитового строку.
В обґрунтування апеляційних вимог, зазначає, що суд не врахував тієї обставини, що йому не було відомо про винесені щодо нього постанови у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим, дізнавшись про них, він звернувся з заявами до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя та Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з метою отримати ці постанови та оскаржити їх у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим, вважав за неможливе проведення об`єктивного перегляду ухвали суду до закінчення процесу оскарження постанов суду першої інстанції.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим просив залишити її без змін.
Засуджений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_8 будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце апеляційного перегляду, до зали суду не з`явились, причин своєї неявки суду не повідомили, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи та про поважність причин неприбуття не направляли, у зв`язку з чим апеляційний перегляд було проведено у їх відсутність, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України.
Мотиви суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Приймаючи рішення про скасування засудженому ОСОБА_6 іспитового строку, суд першої інстанції виходив з того, що засуджений, будучи ознайомленим з порядком здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі та обов`язками, покладеними на нього вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2019 року, 08 лютого 2021 року не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не надав документів, які підтверджують поважність такої неявки. Крім того, ОСОБА_6 за час відбуття покарання вчинив п`ять адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, та, відповідно, п`ять разів притягався до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративних стягнень. Таким чином, суд дійшов до висновку, що засуджений безвідповідально ставиться до обмежень та обов`язків, встановлених вироком суду, що свідчить про те, що він не бажає ставати на шлях виправлення.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується й апеляційний суд, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 164 КВК України, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.
Як вбачається з вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.08.2019 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбуття основного покарання з іспитовим строком 3 роки. На засудженого, у відповідності до ст. 76 КК України було покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
З обов`язками, визначеними вироком суду та порядком здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджений ОСОБА_6 був ознайомлений 09.10.2019 року, знав про обсяг обов`язків, покладених на нього вироком суду, що не оскаржується в апеляційному порядку.
Не дивлячись на свою обізнаність про покладені на нього обов`язки, 08 лютого 2021 року засуджений ОСОБА_6 до уповноваженого органу з питань пробації не з`явився, будь-яких документів, які підтверджують поважність причин неявки не надав. При цьому, колегія суддів зазначає, що засуджений ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі не оскаржує висновки суду в цій частині.
Крім цього, за час відбуття іспитового строку покарання засуджений ОСОБА_6 п`ять разів притягався до адміністративної відповідальності, а саме 17.11.2020 року за ч. 3 ст. 126 КУпАП, 10.12.2020 року за ч. 3 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, 23.12.2020 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП та 11.01.2021 року за ч. 2 ст. 130 КУпАП, тобто за адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, в тому числі й за керування транспортними засобами з ознаками сп`яніння.
Колегія суддів не бере до уваги доводи засудженого щодо того, що вказані постанови, наразі, оскаржуються з наступних підстав.
Як видно з Єдиного державного реєстру судових рішень, станом на 03 серпня 2021 року, в провадженні Запорізького апеляційного суду перебували апеляційні скарги ОСОБА_6 на постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2020 року, 10 грудня 2020 року, 23 грудня 2020 року та 11 січня 2021 року, а в провадженні Дніпровського апеляційного суду перебувала апеляційна скарга ОСОБА_6 на постанову Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2021 року за ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Постанови суду перших інстанції стосовно ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 126 КУпАП були скасовані Запорізьким та Дніпровським апеляційними судами.
В той же час, постановами Запорізького апеляційного суду від 27 травня 2021 року, 15 червня 2021 та 27 липня апеляційні скарги ОСОБА_6 залишено без задоволення, постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2020 року, 23 грудня 2020 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП та від 11 січня 2021 року за ч. 2 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_6 залишено без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 166 КВК України, систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Колегія суддів зазначає, що у даному випадку ОСОБА_6 будучи позбавленим права керування транспортним засобом на строк 2 роки ухилявся від відбуття цього додаткового покарання, систематично вчиняв нові адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не виконував покладені на нього вироком суду обов`язки, що свідчить про правильність висновків суду першої інстанції про те, що засуджений не бажає ставати на шлях виправлення, а тому звільнення від відбування покарання у даному випадку не виконує мети призначеного покарання та має бути скасовано, а засуджений направлений до місць позбавлення волі для відбуття призначеного йому судом покарання.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути визнані істотним в розумінні ч. 1 ст. 412 КПК України або потягнути неповноту судового розгляду в даному кримінальному провадженні не встановлено, а доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження, у зв`язку з чим вони задоволенню не підлягають, а відтак ухвала суду першої інстанції має бути залишена без змін.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 квітня 2021 року про скасування ОСОБА_6 іспитового строку та направлення його для відбування покарання у вигляді позбавлення волі залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4