Справа № 643/5788/21
Провадження № 1-кс/643/1599/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.04.2021 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , підозрюваного ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові погоджене прокурором клопотання слідчого Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000230 від 30.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -
встановив:
З поданого клопотання вбачається, що слідчим відділом ХРУП № 2 ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000230 від 30.03.2021 за ч. 4 ст. 187 КК України, яким встановлено, що 29.03.2021, близько 13:30, ОСОБА_3 , за попередньою змовою та в групі з двома невстановленими особами, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, маючи спільний злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, діючи з корисливих мотивів, заготовивши заздалегідь знаряддя для вчинення вказаного злочину, а саме ніж, предмет зовні схожий на пістолет, рухаючись на автомобілі «Крайслер» у кузові мінівен чорного кольору, зупинились поруч із ОСОБА_7 та із застосуванням фізичної сили посадили останнього в зазначений автомобіль.

Далі, з метою незаконного збагачення шляхом заволодіння чужим майном, невстановлена в ході досудового розслідування особа, тримаючи при собі заздалегідь заготовлений ніж та погрожуючи його застосуванням, спрямувала ніж в бік потерпілого, в наслідок чого заволоділа грошовими коштами у сумі 20 000 доларів США та мобільним телефоном «Apple iPhone 11 64 GB Black» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , які знаходились у нагрудному кармані, одягненої на потерпілому куртки.

30.03.2021 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Того ж дня проведено огляд місця події за адресою: м. Харків, вул. С. Ковпака, буд. 40, під час якого вилучено автомобіль «Volkswagen Golf», н.з. НОМЕР_3 , сірого кольору, 2002 року випуску, належний ОСОБА_3 .

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, вилученого в ході огляду місця події 30.03.2021, оскільки вилучений автомобіль має відношення до кримінального правопорушення, буде використаний в якості речового доказу, а також в ньому можуть знаходитись речі та документи, що мають значення для досудового розслідування.

Прокурор надав суду заяву, в якій клопотання підтримав, судовий розгляд просив провести без його їх участі.

Захисники підозрюваного проти арешту майна частково заперечували, посилались на те, що автомобіль не є знаряддям вчинення злочину, оскільки не використовувався під час його безпосереднього вчинення, отже не міг зберегти на собі сліди кримінального правопорушення. В розумінні ст. 98 КПК України автомобіль не є речовим доказом. Просили відмовити у задоволенні клопотання в частині позбавлення права користування автомобілем та передати його на відповідальне зберігання власнику.

Підозрюваний ОСОБА_3 підтримав позицію захисників.

Розглянувши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя встановив наступне: органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 .

Згідно протоколу огляду місця події від 30.03.2021, у період часу з 11:55 по 12:30 за адресою: м. Харків, вул. С. Ковпака, буд. 40, вилучено автомобіль «Volkswagen Golf», н.з. НОМЕР_3 , сірого кольору, 2002 року випуску, належний ОСОБА_3 .

Клопотання подано на поштове відділення 31.03.2021 на наступний робочий день після вилучення майна, тобто строк звернення до суду слідчим дотриманий.

Згідно абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а метою, крім іншого, забезпечення збереження речових доказів (абз. 2 ч. 1, ч. 2 ст.170 КПК України).

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження тощо.

Як встановлено з копій матеріалів кримінального провадження, підозрюваний та потерпілий дійсно прибули на місце скоєння злочину на іншому автомобілі, проте саме на автомобілі «Volkswagen Golf», вони прибули до гаражів по АДРЕСА_1 та саме на цьому автомобілі з вказаної адреси обидва, після скоєння злочину, повернулись до місця, де зустрілись.

Отже, є очевидним, що автомобіль може містити сліди вчинення кримінального правопорушення, залишені як підозрюваним, так і потерпілим. Враховуючи викладене, надання підозрюваному права користування та зберігання автомобіля може призвести до знищення зазначених слідів.

Таким чином, слідчий суддя вважає доведеним, що вилучений автомобіль є речовим доказом, міг зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, проте для встановлення цього факту необхідно проведення комплексу слідчих та процесуальних дій, що потребує додаткового часу.

Враховуючи вищевикладене, а також знаходження досудового розслідування на початковому етапі, обмеження власника у користуванні, розпорядженні та володінні своїм майном на даний час є цілком обґрунтованим, отже клопотання про арешт майна підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, -

постановив:
Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час огляду місця події 30.03.2021 за адресою: м. Харків, вул. С. Ковпака, буд. 40, а саме: автомобіль «Volkswagen Golf», н.з. НОМЕР_3 , сірого кольору, 2002 року випуску, належний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом позбавлення права користування, відчуження і розпорядження вказаним майном.

Питання щодо зберігання вилученого майна вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1