Провадження № 1-кс/947/5090/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.04.2021 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою №0000337 від 22.02.2021 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Долина, Овідіопольського району, Одеської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000337 від 22.02.2021 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України.

У невстановлений час, ОСОБА_7 , з метою незаконного збагачення та отримання матеріальних благ, шляхом вчинення корисливих умисних злочинів, спрямованих на незаконне виготовлення, придбання, зберігання та перевезення, з метою збуту, а також збут особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин розробив план злочинної діяльності для вчинення тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин на території Одеської області.

Усвідомивши для себе обставини та умови, що можуть сприяти або заважати вчиненню злочину, а також визначивши ряд необхідний заходів, що будуть ускладнювати викриття злочинів правоохоронними органами, ОСОБА_7 встановив для себе спосіб отримання швидкого та незаконного збагачення, шляхом скоєння злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотиків.

Розуміючи, що реалізація злочинного плану, направленого на систематичний незаконний збут наркотичних засобів та психотропних речовин на території Одеської області, потребує залучення інших осіб, які будуть діяти за вказівками організатора незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин та будуть об`єднанні загальною метою - отримання незаконного прибутку, ОСОБА_7 , приблизно на початку січня 2021 року, залучив в якості безпосередніх виконавців ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким довів деталі плану протиправної діяльності, пов`язаної із незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин. Після чого, зазначені особи, переслідуючи корисливі мотиви, дали свою добровільну згоду на участь разом із ОСОБА_9 у зазначеній протиправній діяльності під його безпосереднім керівництвом.

Таким чином, ОСОБА_7 , використовуючи свої лідерські якості, маючи рішучий та вольовий характер, будучи обізнаним про способи та заходи діяльності правоохоронних органів, щодо викриття та розслідування злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, розуміючи можливі наслідки протиправних дій, проте нехтуючи суворістю визначеного кримінальним законодавством покарання, створив на території Одеської області організовану групу з розподілом ролей та функцій кожного з її учасників, об`єднавши їх єдиною метою отримання незаконного прибутку, підпорядкувавши собі членів зазначеного злочинного угруповання під своїм безпосереднім керівництвом.

В результаті чого, члени зазначеної організованої групи під керівництвом ОСОБА_9 попередньо зорганізувалися у стійке злочинне об`єднання для скоєння злочинів, пов`язаних з незаконним виготовленням, придбанням, зберіганням, перевезенням особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин, погодили план протиправних дій, визначили ролі кожного з учасників такої групи та встановили правила конспірації своєї незаконної діяльності, а також прийняли інші заходи щодо функціонування та тривалого існування вказаного злочинного угруповання (придбання мобільних телефонів, сім-карток тощо).

Згідно злочинного плану і розподілу функцій між членами групи, кожний з її учасників виконував відведені йому функції, а саме:

ОСОБА_7 , обравши собі роль керівника організованої групи: розробив план збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, який довів до відома інших учасників групи; визначив схему реалізації злочинного плану; планував і керував діями всіх учасників по збуту наркотичних засобів та психотропних речовин; визначав предмет злочину та місця для здійснення збуту наркотичних засобів та психотропних речовин; безпосередньо приймав участь у вчиненні злочинів незаконному виготовленні, придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також збував і керував незаконним збутом на території Одеської області наркотичних засобів та психотропних речовин; придбав необхідне обладнання для здійснення незаконної діяльності по збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, а також з метою їх виготовлення, зважування, розфасовування та сортування (електронні ваги, фольгу, полімерні пакетики, сім-карти операторів мобільного зв`язку, пробірки, колби, інгредієнти тощо); виготовляв та фасував наркотичні засоби та психотропні речовини; розробляв схеми приховування незаконної діяльності від правоохоронних органів; встановлював правила конспірації під час продажу наркотиків; визначав ціну наркотичних засобів та психотропних речовин; встановлював правила дисципліни між учасниками злочинного угруповання і контролював їх дотримання; приймав заходи впливу та заохочення до членів організованої та керованої ним групи; розподіляв кошти, отримані від збуту наркотиків між членами злочинного угруповання.

ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , будучи членами організованої групи, згідно розробленого плану та відведених їм ролей виконавців, брали участь у виготовленні психотропних речовин, приймали замовлення щодо збуту наркотичних засобів та психотропних речовин; отримавши замовлення наркотичних засобів та психотропних речовин передавали вказану інформацію організатору ОСОБА_9 , після чого, діючи на виконання вказівок організатора, отримували від нього необхідну кількість певного наркотику, незаконно зберігали та збували вказані речовини; як співучасники, члени злочинного угруповання отримували частину грошових коштів, які надходили від незаконного збуту наркотичних засобів та психотропних речовин.

Зазначена група мала стійкий характер, високий ступінь організованості, відрізнялася побудованою ієрархією, чітким плануванням, підготовкою до вчинення злочинів, розподілом ролей та функцій між її учасниками.

Діючи на виконання узгодженого між членами злочинного угруповання плану та відповідно до обраної собі ролі керівника злочинного об`єднання, ОСОБА_7 , з метою особистого збагачення внаслідок незаконного збуту наркотиків, відповідно до розробленої схеми безпечного отримання та зберігання грошових коштів, які надходять від збуту наркотиків, дотримуючись встановлених правил конспірації, в невстановлений час та місці, при невстановлених обставинах безпосередньо виготовляв психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, а також здійснював придбання у невстановлених осіб особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс у невстановленій кількості, які в подальшому незаконно розфасовував на дрібні частки, переважно по 1 граму та діючи в якості керівника організованої ним групи, незаконно зберігав за місцем свого мешкання з метою збуту та подальшої реалізації злочинного плану спільно з іншими учасниками злочинного угруповання.

Отримавши інформацію від членів створеного ним злочинного угруповання щодо необхідності збуту того чи іншого наркотичного засобу чи психотропної речовини, ОСОБА_7 , готував для ОСОБА_5 та ОСОБА_8 необхідну кількість зазначеного наркотику.

Діючи відповідно до визначених ролей та правил конспірації, члени організованої групи ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , після отримання замовлення на певний наркотик, отримували від потенційних покупців грошові кошти за збут наркотичних засобів та психотропних речовин, а зазначені грошові кошти передавали організатору групи ОСОБА_9 .

Отримавши незаконний прибуток від збуту наркотиків, організатор групи ОСОБА_7 , діючи відповідно до визначеної йому ролі та на виконання плану злочинної діяльності, виплачував ОСОБА_5 та ОСОБА_8 винагороду у визначеному ним розмірі.

Крім того, з метою конспірації, одним із елементів якої була мінімізація спілкування між організатором та членами групи на предмет злочинної діяльності, виключення постійного контакту з організатором групи, ОСОБА_7 , діючи відповідно обраної собі ролі керівника, вимагав від членів організованої та керованої ним групи ОСОБА_5 та ОСОБА_8 отримувати декілька замовлень наркотику, після чого повідомляти «клієнтів» про час та місце де і коли вони можуть отримати наркотики. У той же час, ОСОБА_7 видавав ОСОБА_5 та ОСОБА_8 певну кількість наркотиків, які вони незаконно зберігаючи при собі перевозили до місця подальшого збуту відповідно до плану злочинної діяльності.

Так, грошові кошти, отримані незаконним шляхом від збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, використовувалися членами організованого та керованого ОСОБА_9 угруповання, як основне і постійне джерело засобів існування, за допомогою яких вони набували матеріальні блага необхідні для повсякденного життя, а також з метою збільшення обсягів і каналів збуту наркотиків.

Таким чином, на протязі тривалого часу, ОСОБА_7 , починаючи з січня 2021 року, спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , скоїли ряд умисних злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, при наступних обставинах.

Організатор злочинного угруповання ОСОБА_7 , у невстановлений час, при невстановлених обставинах, діючи відповідно визначеної йому ролі та на виконання плану злочинної діяльності, з корисливих мотивів, переслідуючи умисел, направлений на незаконне виготовлення, придбання, зберігання та перевезення з мето збуту, а також незаконного збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетаміну, у невстановленої особи придбав прекурсор фенілнітропропен, а також інші інгредієнти та хімічний посуд та в порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, а саме положень ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 22.12.2006, за адресою: АДРЕСА_2 , спільно з членом організованої групи ОСОБА_5 виготовили невстановлену кількість психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, яку розфасував на дрібні дози та став незаконно зберігати з метою подальшого збуту за місцем свого мешкання за вищевказаною адресою.

Так, 05.03.2021, біля 11:59, організатор злочинного угруповання ОСОБА_7 , знаходячись в салоні автомобіля «BMW 5», білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , біля універсаму «Точка», діючи відповідно плану злочинної діяльності та визначеної собі ролі, зустрівся з ОСОБА_10 , який діяв на підставі постанови про контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, та незаконно збув останньому за 3000 гривень порошкоподібні речовини білого кольору масою 4,733 г та 2,755 г у двох згортках з фольги, які містить психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, загальний кількісний вміст амфетаміну склав 1,946 г.

У той же день, об 12:06, ОСОБА_10 , який діяв на підставі постанови про контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, добровільно видав співробітникам правоохоронних органів придбаний ним у ОСОБА_7 амфетамін.

Крім того, 15.04.2021 в період часу з 13 год. 54 хв. до 15 год. 36 хв. в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 проведено обшук, під час якого виявлено 10 прозорих полімерних пакунків з речовиною рослинного походження зеленого кольору, речовину рослинного походження коричневого кольору та паперовий згорток з порошкопобідною речовиною білого кольору.

Далі, 15.04.2021 в приміщенні вказаного будинку в ході обшуку, за участю спеціаліста було проведено дослідження вказаних речовин, за результатами яких, реагент змінив своє забарвлення, що свідчить про наявність у речовинах, що досліджувались, наркотичних засобів та психотропних речовин, які ОСОБА_5 , зберігав з метою збуту.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи його наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, посилаючись на наступне.

Підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 України, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачено у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, тому є підстави вважати, що підозрюваний, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення покарання може вдатися до спроб знищення, схову або спотворення будь-яких з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. В даному кримінальному провадженні здійснюється досудове розслідування за фактом незаконного виготовлення, придбання, зберігання, перевезення з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинені організованою групою, в яких обставини вчинення ще досліджуються та органом досудового розслідування не встановлено усіх осіб, причетних до його вчинення.

Підозрюваний ОСОБА_5 може вдатися до вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки останній офіційно не працевлаштований, не має джерел доходів, тобто злочинна діяльність останнього є для нього єдиним способом отримання грошових коштів. Крім того, підозрюваний може незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у зазначеному кримінальному провадженні, покази яких мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, оскільки станом на теперішній час вони не допитані в судовому засіданні. Таким чином, ОСОБА_5 перебуваючи не під вартою може здійснювати вплив на вказаних осіб з метою зміни їх показів чи відмову від них.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання посилаючись на викладені в ньому доводи.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечувала проти клопотання, зазначивши що підозра необґрунтована на підставі чого просила обрати запобіжний захід відносно підозрюваного у виді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді клопотання слідчого, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, та відповідно до п.219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Крім того, Європейський суд з прав людини у п.п. 68-69 Рішення від 17.10.2013 року у справі «Таран проти України» зазначив, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, не достатньо того, щоб цей захід здійснювався відповідно до національного законодавства; він також має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештяк проти Словаччини» (Neљќбk v. Slovakia), заява № 65559/01, п. 74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (див. рішення у справі «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), заява № 11036/03, п. 55, ECHR 2008-... (витяги), і від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), заява № 38717/04, п. 86).

Суд також постановив, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Разом з тим, згідно п.99 рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України», визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органі державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 16.04.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.307 КК України за ознаками: незаконне виготовлення, придбання, зберігання, перевезення з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинені організованою групою.

Дослідивши долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.3 ст.307 КК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи вагомість наявних доказів та обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 особливо тяжкого злочину, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у його вчиненні, враховуючи спосіб, у який злочин був вчинений, те, що злочин був вчинений у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до переконання про доведеність в судовому засіданні наявність ризиків передбачених п.1, п.3, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що з урахуванням обґрунтованості клопотання слідчого вказує на доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Piruzyanv. Armenia», п.п. 104-105-794, автоматична відмова в застосуванні застави без здійснення судового контролю є несумісною з вимогами пункту 3 статті 5 Конвенції.

Відповідно до п.5 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Так, враховуючи, що кримінальне правопорушення було у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою №0000337 від 22.02.2021 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали обчислюється з моменту фактичного затримання, а саме з 15.04.2021 та припиняє свою дію 13.06.2021 року, в межах строку досудового розслідування.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1