Провадження № 1-в/638/520/21
УХВАЛА
Іменем України

04 серпня 2021 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в дистанційному режимі відеоконференції з ДУ «Олексіївська виправна колонія» клопотання засудженого ОСОБА_4 , 1976 року народження, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання у відповідності до ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», в редакції від 26 листопада 2015 року, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з клопотанням, в якому просив суд зменшити йому строк покарання і відрахувати з нього 1 рік і 8 місяців, в обґрунтування якого зазначив, що оскільки під час його попереднього ув`язнення умови тримання в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та в Лук`янівському слідчому ізоляторі в м. Києві були неналежними, тому вважає, що наявні підстави для відрахування з строку основного покарання термін попереднього ув`язнення 1 рік і 8 місяців.
В судовому засіданні ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив суд зменшити йому строк покарання і відрахувати з нього 1 рік і 8 місяців, звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, зарахувати йому строк попереднього ув`язнення у строк покарання у відповідності до ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», в редакції від 26 листопада 2015 року, або замінити невідбуту частину покарання більш м`яким.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечував з підстав безпідставності вимог.
Заслухавши учасників справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , 1976 року народження, засуджений вироком Московського районного суду міста Харкова від 30 березня 2020 року за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду від 04 червня 2020 року вирок Московського районного суду міста Харкова від 30 березня 2020 року змінено, перекваліфіковано дії ОСОБА_4 з ч. 2 ст. 15 та ч. 1 ст. 115 на ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі. В іншій частині вирок без змін. Початок строку відбування покарання 14 березня 2019 року, а кінець строку відбування покарання 14 березня 2025 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 67 КВК України засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Згідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Тобто обов`язковою умовою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання кримінальний закон передбачає відбуття засудженим за вчинення тяжкого злочину не менше двох третин строку покарання.
На час розгляду клопотання, тобто станом на 04 серпня 2021 року, ОСОБА_4 , який вироком суду засуджений за вчинення тяжкого злочину, з призначеного йому покарання у виді 6 років позбавлення волі відбув 2 роки 4 місяці 22 днів.
Оскільки на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_4 не відбув двох третин строку покарання, до нього в силу вимог закону не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, а тому клопотання у цій частині задоволенню не підлягає.
Щодо клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, то суд виходить з наступного.

В силу положень частини 3 статті 82 КК України головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

При цьому, відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.02р. №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

З матеріалів особової справи ОСОБА_4 вбачається, що останній утримуючись у місцях попереднього ув`язнення та в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» адміністраціями установ не заохочувався. Згідно наданої характеристики, засуджений ОСОБА_4 з 23 липня 2020 року відбуває покарання в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)». За період відбування покарання вимоги режиму відбування покарання не порушував, не заохочувався адміністрацією установи. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, але позитивного прикладу не подає. У відношенні до представників адміністрації ввічливий. Норм санітарії та особистої гігієни дотримується, спальне місце та приліжкову тумбочку не завжди утримує в чистоті і порядку, не завжди підтримує охайний зовнішній вигляд. До праці ставиться посередньо, не завжди в повному обсязі виконує доручену роботу. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується. Виконує роботи з самообслуговування, додержується правил техніки безпеки та пожежної безпеки на виробництві та відділенні соціально-психологічної служби. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов. Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, займається самоосвітою, читає художню літературу. Не приймає участь у роботі самодіяльних організацій та не проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи, до складу ради колективу засуджених відділення не входить, на профілактичному обліку не перебуває. За весь період відбування покарання характеризується посередньо.

Такі відомості відносно засудженого ОСОБА_4 , на думку суду, не є достатніми для висновку про успішність процесу його виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до нього більш м`якого виду покарання, у зв`язку з чим суд вважає, що у задоволенні клопотання в цій частині слід відмовити.

Щодо вимог ОСОБА_4 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, суд зазначає наступне.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838-VІІІ, який набрав чинності 24 грудня 2015 року, до частини 5 ст. 72 КК України було внесено зміни.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, що діяла до 21.06.2017 року) зазначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Вирішуючи подане до суду клопотання засудженого, судом враховується, що відповідно до правового висновку щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року (справа №663/537/17), положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України.
Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII (пряма дія Закону №838-VIII).
Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).
Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» (Закон №2046-VIII), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII. В такому разі Закон №838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону №2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №2046-VIII (пряма дія Закону №2046-VIII), згідно якого частина 5 ст. 72 КК України викладена у наступній редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті».
Зі змісту вироку, за яким ОСОБА_4 відбуває покарання, вбачається, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, останнім вчинено 14 березня 2019 року.
За таких обставин суд вважає, що клопотання ОСОБА_4 в цій частині також задоволенню не підлягає.
Клопотання ОСОБА_4 про зменшення йому строк покарання і відрахувати з нього 1 рік і 8 місяців у зв`язку з неналежними умовами тримання в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та в Лук`янівському слідчому ізоляторі в м. Києві також не підлягає задоволенню, оскільки такі вимоги не грунтуються на нормах діючого КПК України та КК України.
При цьому, згідно ч. 1, 5, 6 ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Закони України про кримінальну відповідальність повинні відповідати положенням, що містяться в чинних міжнародних договорах, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України. Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до положень ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Зміни до кримінального процесуального законодавства України можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до законодавства про кримінальну відповідальність, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Норми діючого КПК України та норми діючого КК України не передбачаєть підстав для зменшення строку покарання у зв`язку з неналежними умовами тримання в слідчому ізоляторі.
Керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 18.05.2017 року), суд
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 , 1976 року народження, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання у відповідності до ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», в редакції від 26 листопада 2015 року, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з моменту оголошення.
Повний текст ухвали проголошено 04 серпня 2021 року о 16 год 37 хв.

Суддя ОСОБА_1