Справа №484/3545/20
Провадження №1-кс/484/485/21
У Х В А Л А
про відмову у задоволенні скарги
23.07.2021р. м.Первомайськ
Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю підозрюваної ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 , старшого слідчого СВ Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області - ОСОБА_5 , секретар судового засідання - ОСОБА_6 розглянувши скаргу захисника ОСОБА_3 щодо повідомлення про підозру ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001113,

ВСТАНОВИВ:

до суду від захисника підозрюваної ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 надійшла скарга щодо повідомлення про підозру ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001113. Обґрунтовуючи скаргу захисник вказала, що під час досудового розслідування ОСОБА_2 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України 21.05.2021р., 28.05.2021р. та 18.07.2021р. повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, які є необґрунтованими, безпідставними, складеними за відсутністю належних та допустимих доказів, отже належать скасуванню.

Зокрема 28.05.2021р. слідчим повідомлено про підозру ОСОБА_2 за участю адвоката ОСОБА_7 , хоча згідно доручення Центру надання вторинної безоплатної правової допомоги від 21.05.2021р. була залучена захисник ОСОБА_8 , а 24.05.2021р. був укладений договір між матір`ю підозрюваної та нею. Однак слідчим не виконані вимоги КПК України щодо заміни захисника за призначенням ОСОБА_8 на захисника за договором ОСОБА_3 . Крім того, будь-які дані про завчасне повідомлення захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_3 про проведення процесуальної дії, а саме повідомлення про підозру 28.05.2021р. матеріали справи не містять. Протокол про відмову від захисника складений не був. Отже, слідчий не надав можливості адвокату ОСОБА_3 бути присутньою під час вручення другого повідомлення про підозру, що є порушенням права на захист.

Також слідчий не виконав вимогу ст.. 279 КПК України та 28.05.2021р. знову повідомив про підозру у тому ж кримінальному провадження, вказаному у повідомленні про підозру від 21.05.2021р., а вже 18.06.2021р. повідомив про зміну раніше повідомленої підозри, хоча мав двічі, починаючи з 28.05.2021р. повідомляти про нові підозри через реєстрацію нових кримінальних правопорушень та їх подальшого об`єднання.

Крім того, слідчий перевищив службові обов`язки та умисно допустив юридичну помилку під час кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, так по кожному з 57 епізодів було розпочате досудове розслідування як по окремих тотожних злочинах задля штучного підвищення рівня розкриття тяжких злочинів в області без зазначення ознаки повторності, хоча такий злочин є проводжуваним.

Також жодний із доказів, що міститься в матеріалах кримінального провадження, не підтверджує суб`єктивну сторону вчиненого ОСОБА_2 діяння, а також прямого умислу на незаконне зберігання, перевезення з метою збуту психотропних речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб, відсутні будь-які прямі докази її причетності до вказаного вище кримінального правопорушення. У матеріалах кримінального провадження відсутні нові витяги про реєстрацією, доручення на проведення досудового розслідування, постанови про призначення групи прокурорів, постанови про об`єднання матеріалів кримінального провадження. Не були відкриті документи, що стали підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій, що свідчить про недопустимість вказаних доказів. Протоколи про проведення негласних слідчих (розшукових) дій складені з порушенням вимог ч.3 ст. 252 КПК України.

Отже, повідомлення про підозру не містить виклад фактичних обставин та обґрунтування, які можуть переконати в можливій причетності ОСОБА_2 до вчинення кримінального правопорушення, що їй інкримінують.

Під час судового засідання захисник та підозрювана ОСОБА_2 підтримали скаргу у повному обсязі та просили її задовольнити.

Прокурор та слідчій просили відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі через необґрунтованість.

Заслухавши учасників засіданя, дослідивши надані матеріали, приходжу до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження Первомайським РВП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001113 03.06.2020р., за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, а саме незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні психотропних речовин з метою збуту за попередньою змовою групою осіб.

У вчинені вказаного правопорушення 21.05.2021р. повідомлено про підозру ОСОБА_2 за епізодом від 21.05.2021р.

28.05.2021р. ОСОБА_2 повідомлено про підозру у вчинені правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, до якого включені епізоди від 21.05.2021р. та інші епізоди. Вказане повідомлення вручене ОСОБА_2 за участю захисника ОСОБА_7 , який був призначений постановою слідчого від 28.05.2021р. При цьому у зазначені постанові слідчий вказав, що підозрювана відмовилась від захисника ОСОБА_8 , оскільки користується послугами іншого захисника на платній основі, який про дату, час та місце проведення окремої процесуальної дії (вручення підозри) повідомлений належним чином та не має змоги прибути у зазначений час до Первомайського РВП ГУКНП в Миколаївській області. Однак матеріали кримінального провадження не містять доказів повідомлення захисника ОСОБА_3 про дату, час та місце вручення підозри ОСОБА_2

18.06.2021р. ОСОБА_2 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.

Згідно витягів з ЄРДР 21.05.2021р. внесені відомості за №0000294 за кваліфікацією ч.2 ст. 307 КК України, яке об`єднане постановою від 22.05.2021р. з кримінальним провадженням №0001113. 28.05.2021р. до ЄРДР внесені відомості щодо 20 епізодів про кожному епізоду окремо, які об`єднані постановою від 28.05.2021р. з кримінальним провадженням №0001113. 15.06.2021р. до ЄРДР внесені відомості щодо 35 епізодів про кожному епізоду окремо, які об`єднані постановою від 16.06.2021р. з кримінальним провадженням №0001113.

Під час досудового розслідуванні проведені негласні слідчі (розшукові) дії, експертизи та інші слідчі дії. Строк досудового розслідування продовжений до 21.08.2021р.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 КПК України, у випадках:

1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;

2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів;

3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 КПК України.

У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 КПК України.

Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Письмове повідомлення про підозру в порядку, передбаченому ст.ст. 276-278 КПК України, є початковим моментом притягнення особи до кримінальної відповідальності. Підтвердженням цього є положення п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

За змістом ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст.. 279 КПК України у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор.

Відповідно до вимог ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно пункту третього частини третьої наведеної вище норми закону, підозрюваний, обвинувачений має право на першу вимогу мати захисника і побачення з ним до першого допиту з дотриманням умов, що забезпечують конфіденційність спілкування, а також після першого допиту - мати такі побачення без обмежень їх кількості й тривалості; на участь захисника у проведенні допиту та інших процесуальних дій; на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_2 підозри, суд виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994р., де суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого особі кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, суд вбачає, що наявні обґрунтованість підозри ОСОБА_2 в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини.

Обґрунтованість підозри також була встановлена слідчими суддями під час вирішення питання щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_2 .

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя (суд) на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя (суд) на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Отже, наявність або відсутність вини особи у інкримінованому їй злочині, належність та допустимість доказів, а також питання щодо неправильної кваліфікації дій підозрюваної, на даному етапі слідчим суддею не вирішується. Вказані питання повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Як вбачається зі змісту оскаржуваних документів, повідомлення про підозру, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри були погоджені прокурором, здійснювалося повноважною особою, а саме слідчим, підозрюваній були роз`яснені права, вказані документи вручено особисто підозрюваній в день складання. Також у повідомленнях про підозру, повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри викладені зміст, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_2 , відомих на той момент, зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Отже, органом досудового розслідування при складанні повідомлень ОСОБА_2 про підозру, повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри дотримані вимоги ст. 277 КПК України.

Твердження захисника про порушення права на захист в наслідок неповідомлення її як захисника про повідомлення про підозру її підзахисній та повідомлення про підозру без її участі, не можуть слугувати безумовною підставою для скасування письмового повідомлення про підозру, за наявності підстав її обґрунтованості. Окрім цього, ст. 52 КПК України не передбачено обов`язкової участі захисника при врученні повідомлення про підозру.

Керуючись ст.ст. 276-279, 303, 306, 307, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

в задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 щодо повідомлення про підозру ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001113, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1