Ухвала

Іменем України
29 березня 2021 року

м. Київ
справа № 219/12703/16-к

провадження № 51-4647 зр 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_5 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 11 вересня 2019 року,
встановив:
Вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 квітня 2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 07 грудня 2017 року апеляційні скарги обвинуваченого та захисника задоволено частково, а вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 квітня 2017 року в частині призначеного покарання змінено.
Постановлено вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_5 у строк покарання строк перебування його під вартою з 20 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У решті вирок місцевого суду залишено без зміни.
Вказані судові рішення ОСОБА_5 оскаржив у касаційному порядку.
Постановою Верховного Суду від 11 вересня 2019 року касаційну скаргу з доповненнями ОСОБА_5 задоволено частково, а вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 07 грудня 2017 року скасовано і призначено новий розгляд у суді першої інстанції.
ОСОБА_5 , посилаючись на положення ст. 380 КПК України, просить роз`яснити постанову Верховного Суду від 11 вересня 2019 року. При цьому у своїй заяві просить роз`яснити з якого часу вважаються скасованими вирок місцевого суду та ухвала апеляційного суду щодо нього, чи вважаються такі судові рішення такими, що набрали законної сили та чи тягнуть вони за собою правовий наслідок у вигляді судимості, перебування його під вартою до ухвалення постанови суду касаційної інстанції вважається відбуванням покарання чи попереднім ув`язненням.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи заяви та матеріали касаційного провадження, колегія суддів вважає, що у роз`ясненні постанови Верховного Суду від 11 вересня 2019 року необхідно відмовити з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Як убачається з тексту постанови Верховного Суду від 11 вересня 2019 року, така постанова складена у відповідності до вимог ст. 442 КПК України з посиланням на норми чинного кримінального процесуального закону, викладена чіткими зрозумілими реченнями і не містить у собі труднощів для розуміння її точного змісту.

Колегія суддів звертає увагу, що питання, про роз`яснення яких просить ОСОБА_5 у своїй заяві, не охоплюються положеннями ст. 380 КПК України, а зводяться до надання консультації щодо тлумачення норм кримінального та кримінального процесуального законодавства.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для роз`яснення постанови Верховного Суду від 11 вересня 2019 року.
Керуючись статтями 380, 441 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити ОСОБА_5 у роз`ясненніпостанови Верховного Суду від 11 вересня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3