УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві

клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 25 лютого 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2021 року прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 25 лютого 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України, про арешт майна, а саме: на нежитлове приміщення (в літері А) № 86 на пров. Політехнічному, 1/33 (реєстраційний номер 00).

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Шевченківського управління поліції ГУ НП України в м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 25 лютого 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені на підставі заяви ГО «Легіон Порядку» за фактом того, що службові особи ПП «Твіт» (19118879) використавши завідомо підроблені документи шляхом надання приватному нотаріусу Київського МНО ОСОБА_4 , шляхом обману придбали право на частину нежитлового приміщення (в літері А) № 86 на АДРЕСА_1 загальною площею 75,9 кв.м., яка знаходиться на земельній ділянці територіальної громади міста Києва.

Встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 05.08.2004 № 1922 укладеного з Управлінням з питань комунального майна, приватизації та підприємництва Шевченківської районної у м. Києві Ради, ПП «Твіт» набуло у власність нежиле приміщення загальною площею 159,5 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, нежитлове приміщення № 86 на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 00) має загальну площу 235,4 кв.м.

Відповідно до реєстраційної справи нерухомого майна № 00, директором ПП «Твіт» ОСОБА_5 подано приватному нотаріусу КМНО ОСОБА_6 заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 43016718 від 09.12.2020, технічний паспорт № 11407 від 07.12.2020 та довідку про показники об`єкта нерухомого майна № 07/12/20-11407 від 07.12.2020, виготовлені ТОВ «Київське міське бюро технічної інвентаризації» (40524874), а також дублікат договору купівлі-продажу № 479 від 12.08.2016.

За результатом розглядом вказаних документів приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_6 прийнято рішення № 55659237 від 11.12.2020 про внесення змін до загальної площі об`єкта нерухомого майна з 159,5 кв.м. на 235,4 кв.м.

Також, відповідно до інформації Порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, дозвільних документів для реконструкції та будівництва на пров. Політехнічному, 1/33 не реєструвалося.

Згідно відомостей МІАС ЗМД Містобудівний кадастр Києва, проектна документація за вказаною адресою не розроблялася.

Відповідно до Публічної кадастрової карти України земельні ділянки на АДРЕСА_1 не відводились та не передавалися у власність чи користування.

Крім того, згідно даних Єдиного реєстру нотаріусів, відомості про нотаріуса Київського МНО ОСОБА_6 відсутні.

Внесені приватним нотаріусом зміни про площу нежитлового приміщення безпідставні, що свідчить про незаконну реєстрацію права власності на тимчасову споруду, прибудовану до закладу громадського харчування.

Постановою прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 від 01 липня 2021 року нежитлове приміщення (в літері А) № 86 на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 00), було визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0000011 від 25 лютого 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
З метою всебічного, об`єктивного та неупередженого розслідування кримінального провадження та встановлення істини у справі, зважаючи на те, що нежитлове приміщення (в літері А) АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 00), визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою запобігання злочинним посяганням на вказаний об`єкт нерухомого майна під час проведення розслідування, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане нерухоме майно.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому та просив його задовольнити.

Враховуючи те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт не було тимчасово вилучене та розгляд справи без повідомлення власника майна є необхідним, з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд вищевказаного клопотання без повідомлення про його розгляд власника майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення прокурора, вважаю, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна, оскільки, як встановлено з матеріалів клопотання та пояснень прокурора, що нежитлове приміщення (в літері А) № 86 на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 00), визнане речовим доказом, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також з метою запобігання злочинним посяганням на вказаний об`єкт нерухомого майна під час проведення розслідування, забезпечення його збереження та недопущення подальшого відчуження.

Крім того, слідчим доведено існування реальних ризиків передачі та відчуження вказаного майна, передбачені абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 25 лютого 2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: на нежитлове приміщення (в літері А) АДРЕСА_2 (реєстраційний номер 00).

Ухвала підлягає негайному виконанню.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1