Справа № 342/730/20
Провадження № 1-кп/342/61/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2021 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка кримінальне провадження №0000083 від 13.04.2020 про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженцяс. Гвізд Надвірнянського району Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.3ст.189 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, українця, уродженця м. Полінчет Іркутської області Російської Федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_3 , який утримується в установі виконання покарань №12

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.3ст.189 КК України,

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Городенківського районного суду перебуває зазначене кримінальне провадження.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 подали клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України. В обгрунтування зазначеного клопотання зазначають, що впровадженні Городенківського районного суду на розгляді знаходиться обвинувальний акт у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_6 та інших за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.189 КК України. Сторона захисту вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України та підлягає поверненню з наступних підстав. Так, зокрема, в обвинувальному акті викладено неіснуючі (повністю спростовані потерпілим) обставини нібито причетності ОСОБА_6 до спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, вимагання грошових коштів та заволодіння його особистим майном, що фактично повністю заперечував потерпілий; формулювання обвинувачення ОСОБА_6 є неконкретним, фактично дублює первинне повідомлення про підозру за ч. 2 ст.187 КК України; містить повністю спростовані слідством докази, що є неприпустимим. Крім того, в обвинувальному акті не вірно зазначені анкетні дані обвинуваченого, зокрема, що нібито у нього на утриманні двоє неповнолітніх дітей, що не відповідає дійсності; не вірно зазначено його фактичне місце проживання АДРЕСА_4 , однак за цією адресою ОСОБА_6 ніколи не проживав. Відсутні також дані про те, що ОСОБА_6 обирався депутатом Коломийської районної ради, є військовозобов`язаним, зареєстрований як приватний підприємець, являється директором і одночасно власником ряду фірм та організацій, що з місця проживання та роботи підзахисний характеризується виключно позитивно. Умисно в обвинувальному акті не зазначено про відсутність вимог матеріального та морального характеру з боку потерпілого. Наведені обставини стороною обвинувачення в обвинувальному акті не зазначені, як такі, що пом`якшують покарання обвинуваченого. В обвинувальному акті, всупереч вимог ст. 291 КПК України взагалі відсутні дані, чи відомості про адвоката обвинуваченого ОСОБА_8 , її місцезнаходження, номер свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та взагалі будь-які дані про те, що вказаний адвокат був залучений до даної кримінальної справи, в якості захисника обвинуваченого ОСОБА_6 . В обвинувальному акті не вірно зазначено та дано кваліфікацію діям обвинуваченого ОСОБА_6 . Крім того, стороною обвинувачення на досудовому слідстві грубо порушено право на захист підзахисного ОСОБА_6 та грубо порушені законні права підозрюваного при ознайомленні з матеріалами справи при відкритті матеріалів справи та виконанні вимог ст. 290 КПК України. За таких обставин просять повернути обвинувальний акт від 01.07.2020 року у кримінальному провадженні №0000083 від 13.04.2020 прокурору; зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні усунути виявлені недоліки обвинувального акта від 01.07.2020 року у кримінальному провадженні №0000083 від 13.04.2020, встановивши для цього строк достатній для виправлення допущених недоліків.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 підтримали подані клопотання про повернення обвинувального акта.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 вважають, що клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, у зв`язку з невідповідністю його вимогам КПК України, слід задовольнити.

Прокурор заперечив щодо задоволення вказаного клопотання, оскільки обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні відповідає вимогам ст.291 КПК України, а фактичні обставини, кваліфікація дій обвинувачених, а також докази по даному кримінальному провадженні будуть встановлюватися та досліджуватися під час судового розгляду даного кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_9 в підготовче засідання не з`явився, однак на електронну адресу суду направив заяву, згідно якої просив суд підготовче засідання у даному кримінальному провадженні проводити у його відсутності. Проти призначення справи до судового розгляду не заперечує, цивільний позов підтримує в повному обсязі.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши подані захисником ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Вимоги до обвинувального акту встановлені ст. 291 КПК України та даний перелік є вичерпним. Так, у статті 291 КПК України визначено, що обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); розмір пропонованої винагороди викривачу; дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 КПК України державне обвинувачення - це процесуальна діяльність прокурора, яка полягає у доведенні перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Як визначає ч. 1 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Ст. 7 КПК України встановлює, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність і диспозитивність.

За положеннями ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Суд не вправі давати вказівки органу досудового розслідування щодо формулювання обвинувачення, отримання додаткових доказів і повинен, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Крім того, суд на стадії підготовчого судового засідання не вправі перевіряти матеріали кримінального провадження щодо повноти досудового слідства та достатності сукупності зібраних доказів та їх належності та допустимості для прийняття відповідного процесуального рішення.

У разі повернення ж обвинувального акту судом першої інстанції з підстав невідповідності обвинувачення, вказівки суду спонукають органи досудового слідства на проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, чим нівелюється процесуальна самостійність прокурора на визначення обсягу достатніх доказів для складання обвинувального акту та дотримання принципу змагальності, згідно з яким саме прокурор як сторона обвинувачення звертається до суду з обвинувальним актом, та свідчить про те, що суд певним чином перебирає на себе функції, які не притаманні йому.

При цьому, з метою недопущення порушення права особи на захист та можливого скасування рішення суду першої інстанції з підстав незабезпечення гарантій на справедливий суд, прокурор відповідно до положень ст.337 КПК України в ході судового розгляду може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення тощо. Суд, в силу цієї ж норми, має право вийти за межі висунутого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, дослідження змісту обвинувального акту в даному кримінальному провадженні свідчить про те, що в обвинувальному акті викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, що відповідає положенням ст. 291 КПК України, а тому відсутні підстави вважати, що обвинувальний акт не відповідає зазначеній вимозі КПК України.

Що стосується, посилання захисника та обвинуваченого на те, що на досудовому слідстві було грубо порушено право на захист підзахисного ОСОБА_6 та грубо порушені законні права підозрюваного при ознайомленні з матеріалами справи при відкритті матеріалів справи та виконанні вимог ст. 290 КПК України, то суд зазначає, що вимоги до обвинувального акту встановлені ст. 291 КПК України та даний перелік є вичерпним. Тому дані обставини не є такими, що враховуються при встановленні судом відповідності обвинувального акту положенням ст. 291 КПК України.

Крім того, суд звертає увагу на те, що належність та допустимість доказів по кримінальному провадженні встановлюється та досліджується під час судового розгляду кримінального провадження.

Оскільки ст. 314 КПК України визначає можливість повернення обвинувального акта як право, а не обов`язок суду, то підставою для такого повернення не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК, а лише та, яка дійсно перешкоджає призначенню судового розгляду.

З метою недопущення порушення рівності сторін у кримінальному провадженні, суд перевіряє обвинувальний акт та повертає його для доопрацювання прокурору тільки у разі встановлення таких обставин, без усунення яких даний акт неможливо призначити до розгляду.

Отже, посилання захисника на те, що в обвинувальному акті не вірно зазначені анкетні дані обвинуваченого, зокрема те, що у ОСОБА_6 на утриманні двоє неповнолітніх дітей, що не відповідає дійсності; не вірно зазначено фактичне місце проживання обвинуваченого ОСОБА_6 АДРЕСА_4 ; відсутні дані про те, що ОСОБА_6 обирався депутатом Коломийської районної ради, є військовозобов`язаним, зареєстрований як приватний підприємець, являється директором і одночасно власником ряду фірм та організацій, не є недоліком, який перешкоджає призначенню його до розгляду.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вказані захисником ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_6 обставини не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору, а тому в задоволенні їх клопотань слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 314, 291, 369 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000083 від 13.04.2020 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.3ст.189 КК України та про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.3ст.189 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1