У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.06.2021 Справа №607/10863/21

(провадження № 1-кс/607/3558/2021)

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000516 від 21.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, з неповною середньою освітою, проживає: АДРЕСА_1 , одружений (зі слів), не працює, раніше судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИЛА:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернулась до слідчого судді із вказаним клопотанням, у якому просить застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 діб, без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 20.04.2021р. року близько 21:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в парку "Топільче" в м. Тернополі із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито викрав у ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 700 грн., та мобільний телефон торгової марки "Xiaomi Redmi 3", чим спричинив матеріальну шкоду на суму 2000 гривень. 30 квітня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. 20 травня 2021 року ОСОБА_5 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280, ч. ч. 2, 3 ст. 281 КПК України оголошено у розшук та досудове розслідування зупинено. 16.06.2021 року місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 було встановлено та досудове розслідування відновлено. На думку слідчого, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненому повторно.

Слідчий зазначає, що органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за умисні злочини проти власності, на шлях виправлення не став та скоїв новий злочин. Так, 20 квітня 2021 року близько 21:00 год. у ОСОБА_5 , який перебував у парку «Топільче» в м. Тернополі, виник злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, 20 квітня 2021 року близько 21:00 год. ОСОБА_5 , який перебував у парку «Топільче» в м. Тернополі, підійшов до ОСОБА_7 , та, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що виразилось у нанесенні удару рукою в область голови, від чого ОСОБА_7 впав на землю. Після цього ОСОБА_5 відкрито викрав мобільний телефон торгової марки " Xiaomi Redmi 3" вартістю 1300 гривень, та грошові кошти в сумі 700 гривень. Своїми діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження. Із викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втік, чим завдав ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2010 гривень.

На думку слідчого, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Метою застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому слідчий зазначила, що застосування застави, чи застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , не є можливим, оскільки останній не працює, і, застосування іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, не буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання виникненню вищевказаних ризиків.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому, та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечив. Вказав, що ризики, зазначені у клопотанні, відсутні, а також прокурором не доведено неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу. Просив застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника, просив застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення, дослідивши копії матеріалів, якими обґрунтовано клопотання, слідчий суддя дійшла до такого висновку:

Встановлено, що слідчим слідчого відділу Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000516 від 21.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

30 квітня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.

20 травня 2021 року відповідно до постанови про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного у розшук, у зв`язку із неявкою ОСОБА_5 на неодноразові виклики до слідчого, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000516 постановлено зупинити та оголосити у розшук підозрюваного ОСОБА_5 .

Постановою про відновлення досудового розслідування від 16 червня 2021 року досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000516 постановлено відновити.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку слідчого судді, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 21.04.2021 року; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 22.04.2021 року; протоколом пред`явлення потерпілому особи для впізнання від 21.04.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 21.04.2021 року; висновком експерта № 324 від 21 квітня 2021 року; протоколом добровільної видачі від 21.04.2021 року, згідно якого підозрюваний ОСОБА_5 видав викрадений мобільний телефон; протоколом огляду предмету від 17 травня 2021 року.

Згідно з вимогами ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

На даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті. Суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини особи у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграф 1 (с) Конвенції, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Існування «обґрунтованої підозри» розглядається як необхідна, а при первісному обранні навіть іноді неодмінна і достатня підстава для арешту.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, наведені слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та доведені прокурором в судовому засіданні, а саме підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Висновок про наявність зазначених ризиків обумовлюється тим, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи міру покарання, яке загрожує йому у випадку визнання його винуватим, і яке полягає в позбавленні волі на строк від чотирьох до шести років, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Про схильність ОСОБА_5 до такої поведінки свідчить і те, що він, отримавши 21.04.2021р. повістки про виклик до слідчого, на визначений час до слідчого жодного разу не з`явився, перебував у розшуку з 20 травня 2021 року. Також ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, а доказове значення показання свідків матимуть лише ті, які отримані під час судового розгляду або в порядку ст. 225 КПК України. Також ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 та ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК України, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що має місце проживання в м. Ужгород, однак на даний час там не проживає, тимчасово проживає в місті Львові, точної адреси не знає, зі слів одружений зі слів, хоча документально цього підтвердити не зміг, не працює, раніше судимий.

Враховуючи вищенаведені обставини, у тому числі вагомість доказів, тяжкість покарання, обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

За встановлених обставин слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого в частині застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтоване і доведене, а застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному випадку відповідатиме його особі, обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.

Крім того, слідчому судді не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ст. 177 КПК України.

Посилання сторони захисту на можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу слідчий суддя вважає безпідставним.

Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, а тому, враховуючи вимоги ст. 178 КПК України, та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заперечення захисту зазначених висновків не спростовують.

Докази, які б свідчили про негативний стан здоров`я підозрюваного, який би унеможливлював перебування ОСОБА_5 в умовах СІЗО, слідчому судді не надані.

Крім цього, згідно з вимогами ч. ч. 3, 4 ст. 183 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зобов`язаний, але може визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, розмір завданої шкоди, його матеріальний та сімейний стан, слідчий суддя приходить до висновку про можливість визначення застави в межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, який достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та не буде завідомо непомірним для нього, - в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90800 (дев`яносто тисяч вісімсот) грн.

У зв`язку з наведеним клопотання слідчого слід задовольнити частково, у задоволенні клопотання захисника та підозрюваного про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176 178, 183, 193, 194, 198, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши ОСОБА_5 негайно під варту із залу суду.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90800 (дев`яносто тисяч вісімсот) грн. для внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Тернопільській області (Код отримувача/код за ; Отримувач ТУ ДСА в Тернопільській області; Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; номер рахунку /IBAN/: UA0003454; призначення платежу «застава за ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000516 за ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 червня 2021 року»).

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

-з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утриматись від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання в орган досудового розслідування свої паспорти та інші документи, які надають право виїзду за межі території України.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у випадку невиконання покладених на нього обов`язків, внесена сума застави буде звернута в дохід держави.

У задоволенні клопотання захисника та підозрюваного про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 .

Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 22.07.2021р.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1