справа № 164/204/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2021 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Маневицької ВК (№ 42) ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Державної установи «Маневицька виправна колонія (№ 42)» про приведення вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 6 лютого 2017 року щодо засудженого ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ, -

В С Т А Н О В И В:

Державна установа «Маневицька виправна колонія (№ 42)» звернулася до суду із клопотанням, в якому просить привести вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 6 лютого 2017 року щодо засудженого ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорії кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ, який набув чинності 1 липня 2020 року.
Заслухавши представника Маневицької ВК (№42) та прокурора, які клопотання підтримали, засудженого, який просив задовольнити клопотання, дослідивши письмові матеріали справи та особової справи № 43-Б-18, суд приходить наступних висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 цього ж Кодексу, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ.

Судом встановлено, що вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 6 лютого 2017 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від призначеного покарання, якщо він протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені судом обов`язки (а.о.с.7-8).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 серпня 2017 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання у виді 5 років позбавлення волі, призначеного за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 6 лютого 2017 року. Строк відбування покарання обчислювати засудженому ОСОБА_5 з дня приведення вироку до виконання (а.о.с.4-5).

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_5 було затримано 12 лютого 2018 року (а.о.с. 1-2).

Згідно з частинами 1, 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Частина 3 статті 74 КК України визначає, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Санкцією частини 1 ст. 309 КК України визначено, що незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту - караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті ті самі дії, вчинені за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, - караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 6 лютого 2017 року привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII в частині призначення покарання за ч. 2 ст.309 КК України, а тому слід вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

Керуючись ст. 5 КК України, ст. 537, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання Державної установи «Маневицька виправна колонія (№ 42)» задовольнити.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 6 лютого 2017 року відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , привести у відповідність до Кримінального кодексу України з урахуванням змін, внесених Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року .

Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 2 ст. 309 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі.

Копію ухвали направити у державну установу „Маневицька виправна колонія № 42" для виконання та засудженому для відому.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя
Маневицького районного суду ОСОБА_1