Справа № 182/6904/20
Провадження № 1-кс/0182/259/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.02.2021 м. Нікополь
Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..
ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Нікополі клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.11.2020 за № 0002337 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської області, який зареєстрований у АДРЕСА_1 , фактично мешкає у АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

23.02.2021 до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.11.2020 за № 0002337 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтовано тим, що Досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений час та місці між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник конфлікт з невстановлених на даний час слідством причин.
З метою вирішення вказаної конфліктної ситуації у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на умисне знищення майна ОСОБА_7 шляхом підпалу. Для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 достовірно встановив модель, марку та державний номер автомобіля, на якому пересувається ОСОБА_7 , а також постійне місце його паркування.
В подальшому ОСОБА_5 прийняв для себе рішення про необхідність підшукання особи, яка б змогла реалізувати його злочинний умисел.
Таким чином, ОСОБА_5 усвідомлено прийняв для себе рішення виступити організатором вчинення злочину. Після чого, ОСОБА_5 14.11.2020 о 15.00 год., перебуваючи на території автовокзалу, розташованого по АДРЕСА_3 , запропонував своєму знайомому ОСОБА_8 за грошову винагороду пошкодити автомобіль «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_1 , котрий на праві власності належить ОСОБА_9 та фактичним користувачем якого являється ОСОБА_7 . На вказане останній відмовився, однак, обдумавши пропозицію ОСОБА_5 , 17.11.2020 ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_5 та надав свою згоду та останні домовилися про зустріч на території автовокзалу в м. Нікополь о 17.00 год. для обговорення деталей скоєння злочину.
Так, 17.11.2020 приблизно о 17.00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на території автовокзалу, розташованого по вул. Електрометалургів, 37 в м. Нікополь, Дніпропетровської області, обговорюючи деталі вчинення злочину, запропонував ОСОБА_8 вступити в злочинну змову та за грошову винагороду в сумі 5000 грн. стати виконавцем умисного знищення майна шляхом підпалу, а саме автомобіля «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_1 , фактичним користувачем якого являється ОСОБА_7 . На зазначену пропозицію ОСОБА_8 надав свою добровільну згоду.
В цей же час ОСОБА_5 , котрий є організатор умисного пошкодження чужого майна шляхом підпалу, реалізовуючи свій злочинний намір, на своєму автомобілі марки ВАЗ 21104 д.н.з. НОМЕР_2 , разом з ОСОБА_8 направився до будинку АДРЕСА_4 , де вказав ОСОБА_8 на припаркований поряд з багатоповерховим будинком автомобіль марки «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_1 , як на об`єкт, який потрібно знищити шляхом підпалу, після чого передав грошові кошти в сумі 200 грн. та пластикову каністру об`ємом 4 літрів від омивача скла, для того, щоб ОСОБА_8 придбав паливні матеріали для здійснення підпалу вище зазначеного автомобіля, таким чином організував скоєння злочину, а саме умисного пошкодження майна шляхом підпалу.
Після чого, ОСОБА_5 , обговоривши з ОСОБА_8 спосіб оплати за виконану роботу, а саме передачу грошових коштів в сумі 5000 грн. на наступний день після здійснення підпалу, висадив останнього на мікрорайоні «Жуковського» в м. Нікополь та направився у невідомому напрямку.
Так ОСОБА_8 , будучи виконавцем зазначеного злочину, з метою його реалізації 17.11.2020 року о 19.40 год. прийшов на АЗС «Дніпронефть» за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Героїв Чорнобиля 21, де придбав бензин А-92 в кількості 4 літри, з котрим направився в бік «Автовокзалу» в м. Нікополі, де зустрів свого знайомого ОСОБА_10 , котрий був на своєму автомобілі марки «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_3 , якого попрохав підвезти його на місце, на яке він вкаже, на що останній надав згоду.
18.11.2020 приблизно о 03.00 год. ОСОБА_8 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на знищення чужого майна шляхом підпалу, виконуючи замовлення організатора злочину - ОСОБА_5 , попросив свого знайомого ОСОБА_10 на автомобілі марки «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_3 бежевого кольору, власником якого являється останній, під керуванням ОСОБА_10 привезти його до вул. Княжої в м. Нікополь Дніпропетровської області, не повідомивши останнього про свої наміри. По приїзду на місце ОСОБА_8 попросив зупинити автомобіль при в`їзді до вул. Княжої в м. Нікополь Дніпропетровської області, де ОСОБА_8 з багажнику автомобіля дістав каністру з паливно-мастильною сумішшю, а саме бензином А-92, з якою направився до будинку АДРЕСА_4 , де по дорозі на смітнику ОСОБА_8 взяв пластикову пляшку, в яку відлив частину паливно-мастильної суміші, а саме бензину А-92.
Так, 18.11.2020 приблизно о 03 год. 05 хв. ОСОБА_8 , будучи виконавцем, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та передбачаючи можливість настання злочинних наслідків у вигляді реальної небезпеки для життя і здоров`я людей, які проживають на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 поряд з яким на відстані близько 5 метрів був припаркований автомобіль марки «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_1 , та внаслідку вибуху якого є реальна загроза життю та здоров`ю людей, котрі проживають на перших поверхах будинку, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки у вигляді знищення автомобіля та бажаючи їх настання, шляхом внесення джерела возгорання у вигляді паливо мастильних матеріалів, які ОСОБА_8 вилив на капот з каністри, яка була у нього заздалегідь наповнена паливно-мастильною сумішшю, а саме бензином А-92, і приготовлена до вчинення злочину та джерела запалювання у вигляді відкритого полум`я за допомогою запальнички, яка була у останнього при собі, підпалив автомобіль, в результаті чого відбулося горіння автомобіля марки «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_9 , внаслідок чого згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 890 від 15.02.2021 спричинено матеріального збитку на загальну суму 233 313 грн.
Після чого ОСОБА_8 повернувся до автомобіля, на якому приїхав, а саме «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_3 , де на нього чекав ОСОБА_10 , на якому направився в бік «АТБ - маркету», де по дорозі зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що здійснив підпал автомобіля, на який він йому вказав.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.3 ст. 27 ч.2 ст. 194 КК України як організація умисного знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.
Окрім того, протягом листопада місяця 2020 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт. З метою вирішення вказаної конфліктної ситуації у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на умисне знищення майна ОСОБА_11 шляхом підпалу.
Для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 достовірно дізнався про модель, марку та державний номер автомобіля, на якому пересувається ОСОБА_11 , а також постійне місце його парковки.
В подальшому ОСОБА_5 прийняв для себе рішення про необхідність підшукання особи, яка б змогла реалізувати його злочинний умисел.
Таким чином, ОСОБА_5 усвідомлено прийняв для себе рішення виступити організатором вчинення злочину.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 розуміючи, що попередньо вже підшукав особу та домовився з нею про вчинення іншого злочину, а саме умисного знищення чужого майна шляхом підпалу - автомобіля «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_1 , фактичним користувачем якого являється ОСОБА_7 , 17.11.2020 приблизно о 18.40 год. зателефонував ОСОБА_8 та запропонував вчинити інший злочин, а саме підпал автомобіля марки «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_5 , фактичним користувачем якого являється ОСОБА_11 , на що ОСОБА_8 дав свою добровільну згоду. Після чого, ОСОБА_5 розказав подробиці вчинення злочину, а саме повідомив у телефонному режимі марку, модель, колів та державний номер автомобіля, який необхідно знищити шляхом підпалу, а також про його місце розташування, таким чином керуючи діями ОСОБА_8 в телефонному режимі.
Так, 18.11.2020 приблизно о 03.10 год. ОСОБА_8 після виконання замовлення ОСОБА_5 , а саме підпалу автомобіля марки «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 перебуваючи на території «АТБ - маркету» розташованого за адресою: Дніпропетровська область м. Нікополь вул. Електрометалургів 42 г, з багажнику автомобіля «Део Ланос» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_10 , котрий не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_8 , взяв заздалегідь придбаний ним бензин в пластиковій ємкості та зателефонував ОСОБА_5 і повідомив де він перебуває, при цьому запитавши куди саме йому потрібно йти до місця розташування автомобіля марки «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_5 . На що ОСОБА_5 по телефону вказав на маршрут та описав автомобіль, який потрібно було знищеними шляхом підпалу, таким чином організував умисне знищення автомобіля марки «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_5 шляхом підпалу.
18.11.2020 о 04.00 год. ОСОБА_8 переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії ніким не будуть поміченими, перебуваючи на подвір`ї багатоквартирного будинку АДРЕСА_5 , на яке вказав йому ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на знищення шляхом підпалу автомобіля марки «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_5 , з корисливих мотивів, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки у вигляді знищення автомобіля марки «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_5 та бажаючи їх настання, облив автомобіль марки «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_5 чорного кольору, що перебував у користуванні ОСОБА_11 паливно-мастильною сумішшю, а саме бензином А-92, який заздалегідь підготував та приніс із собою у пластиковій ємкості й підпалив його за допомогою сірників, внаслідок чого в результаті горіння було знищено автомобіль марки «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_5 . Вказаними діями потерпілій ОСОБА_12 завдано матеріальної шкоди згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 891 від 15.02.2021 року на суму 319 891,80 грн.
Після чого ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_5 , якому повідомив про виконання підпалу автомобіля «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_5 .
19.11.2020 ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_8 , якому передав грошові кошти в сумі 2500 грн. за виконання знищення автомобіля марки «Honda Accord» д.н.з. НОМЕР_5 та автомобіля марки «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_1 .
Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 27 ч. 2 ст. 194 КК України організація умисного знищення чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, вчинене шляхом підпалу.
22.02.2021 ОСОБА_5 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 27 ч. 2 ст. 194 КК України.
Оскільки ОСОБА_5 вчинив умисні тяжкі злочини, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до 10 років, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання, що може спонукати його переховуватись від слідства та суду; він не має міцних соціальних зв`язків, на утриманні нікого не має, у нього немає постійного місця роботи та постійного законного джерела заробітку, є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може незаконно впливати на свідків, оскільки вони йому відомі. Також ОСОБА_5 відомі і особи, які є фактичними власниками та користувачами вищезазначених знищених транспортних засобів, що може спонукати до впливу на них для зміни своїх показів. Крім того, ОСОБА_5 може впливати на підозрюваного ОСОБА_8 , який фактично був виконавцем вчинення злочинів, оскільки він повністю підтверджує вину ОСОБА_5 . Інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам, оскільки, особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт не зможуть запобігти ризику переховування від слідства та/або суду, впливу на свідків. У його оточенні немає осіб, які заслуговують на довіру й зможуть поручитися за виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків. Також, підозрюваний не працює і не має законних джерел існування. З урахуванням викладеного, слідчий просить обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, оскільки вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.3 ст. 27 ч.2 ст. 194 КК України, а також є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.
Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував. Хоча він і не вчиняв цих злочинів, в інтересах слідства просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 в будинку, де він фактично мешкає. Ніяких намірів переховуватися від слідства та суду не має, він має постійне місце проживання і завжди з`являвся до слідчого. Зобов`язується це робити і в подальшому, будь-якого наміру здійснювати тиск на потерпілих та свідків він не має, ухилятися від слідства та суду також не буде.
Захисник підозрюваного ОСОБА_6 проти клопотання слідчого заперечувала. Вказала на те, що слідчий та прокурор не назвали підстав, які б свідчили про ризики невиконання її підзахисним процесуальних обов`язків. Доказів того, що він може переховуватись від слідства немає, як і доказів можливості тиску та впливу на потерпілого та свідків. Тримання під вартою - це занадто суворий вид запобіжного заходу. Сама тяжкість майбутнього покарання не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. ОСОБА_5 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки дружину, 2-х дітей. Тому, оскільки прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам, просить застосувати до її підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Допитана у судовому засіданні ОСОБА_13 пояснила, що вона є цивільною дружиною ОСОБА_5 . Вони проживають разом вже 8 років, мають 2-х спільних дітей, ОСОБА_5 працює в будівельній бригаді. Вона впевнена, що намірів переховуватися від слідства та суду у ОСОБА_5 немає, вона зможе забезпечити його належну поведінку у випадку перебування під домашнім арештом.
Вислухавши прокурора, підозрюваного, захисника, слідчий суддя враховує наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2)наявність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, як це зазначено у ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;
3) вік та стан здоров`я;
4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію;
7) майновий стан;
8) наявність судимостей;
9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Як вбачається з наданих копій матеріалів, а саме з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.11.2020, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002337 розпочато 18.11.2020.
22 лютого 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.3 ст. 27 ч. 2 ст. 194 КК України, а саме організація умисного знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу та організація умисного знищення чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, вчинене шляхом підпалу.
Враховуючи відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» позицію Європейського суду, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється на початковому рівні у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.3 ст. 27 ч. 2 ст. 194 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується висновками експерта, протоколами допиту потерпілого, свідків, протоколом пред`явлення особи для впізнання та письмовими поясненнями самого підозрюваного. При визначені обґрунтованості підозри слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
При обранні виду запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисних тяжких злочинів.
Слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України /переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду/ об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 3-х до 10-ти років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.
Також слідчий суддя вважає , що наявний й ризик незаконного впливу на свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), бо ОСОБА_5 знайомий зі свідками, йому відомі й особи, які є фактичними власниками та користувачами вищезазначених знищених транспортних засобів, що може спонукати до впливу на них для зміни своїх показів. Крім того, ОСОБА_5 може впливати на іншого підозрюваного по даному кримінальному провадженні - ОСОБА_8 , який фактично був виконавцем вчинення злочинів, оскільки він повністю підтверджує вину
Також слідчий суддя враховує репутацію підозрюваного, який не має постійного місця роботи та законних джерел доходів, не одружений, на утриманні нікого не має.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, який було встановлено під час судового розгляду.
Зазначений висновок узгоджується і з позицією Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під вартою, тому суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства (наприклад, рішення «Ілійков проти Болгарії», «Москаленко проти України» та інш.).
При цьому обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.
Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим під час судового розгляду ризикам.
Так, особисте зобов`язання не зможе перешкодити можливості переховування підозрюваного.
Жодних звернень щодо передачі ОСОБА_5 на поруки не надходило.
Домашній арешт щодо ОСОБА_5 недоцільно застосувати, так як вказаний запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам.
Таким чином, аналізуючи всі викладені вище обставини у їх сукупності, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість можливого призначеного покарання, наявність обґрунтованої підозри та ризикам можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення тиску на свідків, також дані про особу підозрюваного, на переконання слідчого судді, прокурором доведено те, що обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти доведеним ризикам.
Зважаючи на відомі обставини кримінального провадження, на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя приходить до висновку про доведеність обставин, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд, слідчий суддя зобов`язаний визначити підозрюваному розмір застави, достатній для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК.
Відповідно до вимог ст. 182 ч. 4 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
П. 2) ч. 5 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Слідчий суддя, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, вважає необхідним та достатнім встановлення застави згідно ч. 5 ст. 182 КПК України в розмірі - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 181 600 грн.
На переконання слідчого судді саме такий розмір застави у сукупності з покладенням на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України буде достатнім для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, дозволить контролювати його місце перебування під час досудового розслідування, а також зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, які встановлені під час судового розгляду.
Керуючись ст. 176-178, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.11.2020 за № 0002337 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів та строку досудового розслідування, тобто ухвала діє до 15-40 год. 21 квітня 2021 р.
Строк тримання під вартою обчислюється з моменту винесення ухвали, тобто з 15-10 год. 24.02.2021.
Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави в сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 181 600 грн. для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею у даній ухвалі, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави та зобов`язаний виконувати наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;
- не відлучатися із м. Нікополь, Дніпропетровської області, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками без дозволу слідчого, прокурора.
Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі нез`явлення його за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин або неповідомлення ним про причини своєї неявки або порушення ним обов`язків, покладених на нього цією ухвалою, застава звертається у дохід держави.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1