Справа № 706/256/20
УХВАЛА

про застосування примусових заходів медичного характеру

12 березня 2021 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , законного представника особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівці Черкаської області кримінальне провадження з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Христинівки Черкаської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, який проживає по АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, за таких обставин.

ОСОБА_6 в період з 13 по 14 січня 2020 р. шляхом вільного доступу проник до квартири АДРЕСА_2 , де скористався тим, що його дії не помічені сторонніми особами, вчинив таємне викрадення документів на вказану вище квартиру, а саме: свідоцтва про право власності на житло та технічного паспорта на квартиру, що знаходиться у власності громадянина, які є офіційними документами, оскільки перебувають в офіційному обігу, мають необхідні реквізити і містять інформацію, яка засвідчує (підтверджує) факти, котрі мають юридичне значення.

Суд вважає, що скоєння ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, підтверджується доказами, які були досліджені в ході судового розгляду кримінального провадження, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_7 про обставини вчинення суспільно небезпечного діяння, чоловік ОСОБА_8 , який був після інсульта, лежав в лікарні, вона приїжджала до нього, чоловік говорив, що документи на квартиру взяв ОСОБА_6 , інший раз говорив по іншому;

- показаннями свідка ОСОБА_9 про обставини вчинення суспільно небезпечного діяння, ОСОБА_6 мав доступ до квартири ОСОБА_8 та говорив, що ОСОБА_8 мав намір продати квартиру, оскільки не може її утримувати. ОСОБА_6 віддав йому документи на квартиру ОСОБА_8 та говорив, що ОСОБА_8 просив, щоб документи побули в нього. Він двічі був в квартирі ОСОБА_6 , крім них був ще ОСОБА_8 , при другому відвідуванні бачив, що ОСОБА_8 давали якісь таблетки;

- показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що бачив як ОСОБА_6 входив в квартиру ОСОБА_8 , при цьому ОСОБА_6 говорив, що забрав ОСОБА_8 до себе, хоче щоб останнього положили до лікарні, встановили інвалідність. У ОСОБА_6 були ключі і від квартири ОСОБА_8 і від гаража, він не бачив, щоб ОСОБА_6 приходив до квартири при ОСОБА_8 Якось він бачив, що приходили дві молоді жінки, стояли у дворі, говорили, що чекають ОСОБА_6 , який дав оголошення про продаж квартири, підійшов ОСОБА_6 і вони пішли разом. Один раз ОСОБА_6 виносив щось в мішку із гаража, але сусідка зателефонувала дільничному, останній заставив мішок занести назад в гараж;

- показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що одного разу її чоловік ОСОБА_12 вийшов з квартири, побачив, що ОСОБА_6 повісив замок на двері квартири ОСОБА_8 , потім почали приходити люди подивитись квартиру ОСОБА_8 , направляв їх ОСОБА_6 , вона безпосередньо чула це від людей, ОСОБА_7 приїжджала до квартири влітку 2019 р., шукала якісь документи;

- показаннями особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, ОСОБА_6 про те, що був у житлі, яке належало ОСОБА_8 , не пам`ятає, що брав документи на квартиру, ОСОБА_8 ходив завжди з ними та був у нього в кінці 2019 р. на початку 2020 р.;

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 23.01.2020 р.;
- заявою ОСОБА_9 від 20.01.2020 р. про видачу працівникам поліції папки з технічним паспортом та свідоцтвом про право власності на житло;

- протоколом отримання виданих речей від 24.01.2020 р.;

- протоколом огляду документів від 24.01.2020 р.;

- постановою про визнання речовим доказом від 24.01.2020 р.;

- протоколом огляду документів від 10.02.2020 р.;

- постановою про визнання речовим доказом від 10.02.2020 р.

А тому судприходить до висновку, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.
Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 який вважає, що відносно ОСОБА_6 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, думку захисника ОСОБА_5 , особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, ОСОБА_6 , його законного представника ОСОБА_4 , які вважають, що до ОСОБА_6 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку,суд вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом підлягає задоволенню, оскільки мало місце суспільно небезпечне діяння, а саме, викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів, яке було вчинене ОСОБА_6 в стані неосудності, який в момент вчинення суспільно небезпечного діяння не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №76 від 17.02.2020 р. у ОСОБА_6 на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння, були наявні прояви хронічного психічного захворювання у формі біполярного афективного розладу із маніакальними епізодом і з психотичними симптомами (F - 31.2 за МКХ-10), через що на вказаний період часу він не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. На теперішній час у ОСОБА_6 наявні прояви хронічного психічного захворювання у формі біполярного афективного розладу із маніакальними епізодом і з психотичними симптомами, через шо він не може усвідомлювати свої дії і керувати ними, не може правильно сприймати обставини, що мають значення по справі, не може самостійно приймати участь при проведенні слідчих дій і при розгляді справи в суді і за своїм психічним станом через відмічені в клінічній картині прояви неадекватного афекту, дезорганізованої поведінки, некритичності до свого стану і ситуації, що становить пасивний тип суспільної небезпеки і може привести до скоєння ОСОБА_6 суспільно небезпечних дій, він потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом і лікування у примусовому порядку.
У зв`язку з наявністю у ОСОБА_6 клінічних ознак пасивного типу суспільної небезпеки відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, передбачені ст. 94 КК України, у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Суд вважає, що до ОСОБА_6 повинні бути застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України така госпіталізація може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку. А ОСОБА_6 за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі та лікування у примусовому порядку.

Необхідність застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом стверджується вказаним вище висновком судово-психіатричної експертизи №76 від 17.02.2020 р. Висновок судово-психіатричної експертизи не може бути спростований довідкою № 1420/02 від 29.04.2020 р., наданою медичним директором КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» ОСОБА_13 , про те, що ОСОБА_6 не потребує подальшого стаціонарного лікування, та показаннями в.о. завідуючої відділенням КНП «Уманська психіатрична лікарня Уманської міської ради» ОСОБА_14 у судовому засіданні про те, що на даний час потреби у стаціонарному лікуванні ОСОБА_6 немає.
Крім того, необхідність застосування щодо ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом стверджується довідкою КНП «Уманська психіатрична лікарня Уманської міської ради» № 90 від 05.03.2021 р. про те, що ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні в психіатричному відділенні цієї лікарні з 23.06.2020 р. по 13.07.2020 р. та з 15.12.2020 р. по 11.01.2020 р., тобто вже після вчинення ним суспільно небезпечного діяння.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази:

- свідоцтво про право власності на житло, технічний паспорт на квартиру, що знаходиться у власності громадянина, які зберігаються у потерпілої ОСОБА_7 , підлягають залишенню останній;

- рапорт щодо звернення інформаційного характеру, що надійшло на лінію «102» від ОСОБА_11 і яке сформоване з електронної картки Інформаційно- телекомунікаційної системи Інформаційного порталу Національної поліції України (журнал єдиного обліку), який зберігається в матеріалах кримінального провадження, підлягає залишенню у вказаних матеріалах.

Керуючись ст. ст. 512, 513 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Христинівки Черкаської області, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайнимнаглядом за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Речові докази:

- свідоцтво про право власності на житло, технічний паспорт на квартиру, що знаходиться у власності громадянина, які зберігаються у потерпілої ОСОБА_7 , залишити останній;

- рапорт щодо звернення інформаційного характеру, що надійшло на лінію «102» від ОСОБА_11 і яке сформоване з електронної картки Інформаційно- телекомунікаційної системи Інформаційного порталу Національної поліції України (журнал єдиного обліку), який зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити у вказаних матеріалах.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Христинівський районний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1