ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 791/1/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/91/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2021 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 06.02.2020 року про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,
в с т а н о в и л а:

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 06.02.2020 року заяву засудженого ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Херсонського обласного суду від 17 жовтня 1996 року та постанови Херсонського обласного суду від 20 червня 2000 року залишено без задоволення.
Відповідно до ухвали суду першої інстанції колегія суддів прийшла до висновку, що обставини на які посилається засуджений ОСОБА_8 , як нововиявлені були предметом перевірки суду касаційної інстанції та ухвалою Верховного Суду України від 3 грудня 1996 року було встановлено, що вирок суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочинів за обставин, зазначених у вироку, ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, досліджених у судовому засіданні доказах, на підставі яких правильно застосовано матеріальний закон та вірно призначене покарання, а обставини на які посилається засуджений та його захисник не є нововиявленими в розумінні статті 459 КПК України.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу посилаючись на незаконність ухвали суду першої інстанції, постановленою з порушенням норм процесуального права. Зокрема зазначає, що висновки суду не відповідають обставинам справи, яке полягає в тому, що районним судом не взяв до уваги, що покази обвинуваченого ОСОБА_9 неправдиві, який під час розгляду справи судом обмовив ОСОБА_8 і про які ОСОБА_8 дізнався наприкінці грудня 2017 року. Також суд не взяв до уваги, що завідомо неправдиві показання самого ОСОБА_8 , який під час розгляду справи в суді та на досудовому слідстві обмовив себе у вчиненні злочину через застосування до нього недозволених методів слідства. Захисник в апеляційній скарзі, що залишилося поза увагою про порушення права ОСОБА_8 на захист як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду справи, вказуючи на те, що захисник ОСОБА_10 здійснювала захист формально, неефективно та займала позицію, яка суперечила позиції підзахисного. Наполягає на те, що під час касаційного розгляду справи у 1996 року ОСОБА_8 взагалі не був забезпечений захисник. Також судом було порушено вимоги ст.21 КПК України , де суд повинен був розглянути справу по суті і надати конкретні обґрунтовані відповіді на питання, які ставили захисник та засуджений. Просить скасувати ухвалу Білозерського районного суду і направити справу на новий судовий розгляд.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 посилається на незаконність ухвали суду першої інстанції, постановленою з порушенням норм процесуального права, яке виразилося в порушенні ст. 459 КПК України. Зокрема вказує на те, що районним судом не взяв до уваги, що покази обвинуваченого ОСОБА_9 неправдиві, який під час розгляду справи судом обмовив його і про які він дізнався наприкінці грудня 2017 року, а також стверджує, що захисник та засуджений ОСОБА_11 при розгляді касаційної скарги просили виправдати останнього, переклавши всю вину на нього. Крім того, стверджує, що його захисником була подана в суд першої інстанції уточнена заява про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, яку суд не розглянув в повному обсязі. Також звертає увагу, що під час розгляду справи в суді касаційної інстанції йому не було захисника, чим порушено право на захист. Просить скасувати ухвалу Білозерського районного суду і направити справу на новий судовий розгляд.
Заслухавши суддю - доповідача, доводи засудженого ОСОБА_8 та йогозахисника, які підтримали свої вимоги, викладені в апеляційних скаргах, думку прокурора про залишення заяви без задоволення, перевіривши матеріали провадження та доводи заяви, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Встановлено, що вироком Херсонського обласного суду від 17 жовтня 1996 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнані винуватими у тому, що вони 09.05.1996 року примушуючи ОСОБА_12 до вчинення акту мужоложства, долаючи його спротив, почали бити його. Після чого ОСОБА_9 схопив потерпілого за ноги , утримуючи їх , а ОСОБА_8 зірвав зі стіни електропровід, який знаходився під напругою 220 вольт, і з метою умисного вбивства ОСОБА_12 з особливою жорстокістю став торкатися оголеним кінцем дроту до тіла потерпілого, завдаючи йому особливі страждання. В результаті спільних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_9 смерть ОСОБА_12 наступила від враження током.

Цим вироком ОСОБА_9 було призначено покарання за ст. 17 ч 2, ст. 122 ч. 2 ст. 93 п є, з, ст. 42, 43 КК України ( в ред. 1960 р.) призначено покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна; ОСОБА_8 за ст. 17 ч 2, ст. 122 ч.2 ст. 93 п. е ст. 42, 43 КК України ( в ред. 1960 р.) призначено покарання у виді смертної кари - розстрілу.

Постановою Херсонського обласного суду від 20.06.2000 року вирок суду від 17.10.1996 року відносно ОСОБА_8 змінено та вказано, що ОСОБА_8 слід вважати таким, що засуджений за ст. 17-122 ч. 2 КК України ( в ред. 1960 р.) до 8 років позбавлення волі, за ст. 93 п «е» КК України ( в ред. 1960 р.) до довічного позбавлення волі. На підставі ст. 42, 43 КК України ( в ред. 1960 р.) вважати засудженим до довічного позбавлення волі.

Відповідно до положень ст.459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Згідно п.4 та п.5 ч.2 ст.462 КПК України, у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.
Проте, нововиявленими обставинами - є юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами, оскільки до нововиявлених обставин можуть бути віднесені матеріально-правові факти, що були наявні на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомими заявнику, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін або які мають значення для правильного вирішення спору.
Процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч.2 с. 459 КПК України обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.
Як вбачається із рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі «Праведная проти Росії » (Pravednaya v. Russia), заява № 69529/01, пп. 27-28, та рішення від 6 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v.Moldova № 2), заява № 19960/04, п . 46) процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.
Крім того, положеннями Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року та п. 40 рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов пороти України» від 03.04.2008, визначено, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду, який в свою чергу визначає, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового його вирішення.
Посилаючись на незаконність вироку Херсонського обласного суду від 17 жовтня 1996 року та постанови Херсонського обласного суду від 20 червня 2000 року засуджений ОСОБА_9 , його захисник та засуджений ОСОБА_8 подавали касаційні скарги, в яких стверджували, що покладені в основу вироку докази, отримані із порушенням їх права на захист. ОСОБА_8 також доводив, що він оговорив себе та його оговорив ОСОБА_9 через застосування до них недозволених методів слідства.
Ухвалою Верховного Суду України від 03.12.1996 року встановлено, що висновок суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочинів за обставин, зазначених у вироку, ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, досліджених у судовому засіданні доказах, на підставі яких правильно застосовано матеріальний закон та вірно призначене покарання.
Обставини, на які вказує у своїй заяві засуджений ОСОБА_8 як нововиявлені, були предметом перевірки суду касаційної інстанції, та проаналізовані судом і відхилені, як такі, що не знайшли свого підтвердження.
Доводи захисника та засудженого, що захисник ОСОБА_10 здійснювала захист формально, неефективно та займала позицію, яка суперечила позиції підзахисного є надуманими та безпідставними, оскільки під час досудового слідства та розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_8 відводів захиснику не заявляв, а так само захисник не заявляв самовідвід.
Винуватість захисника або слідчого у зловживанні ними при досудовому розслідуванні кримінальної справи щодо ОСОБА_8 вироком суду, що набрав законної сили не встановлена.
Є також необґрунтованими доводи захисника та засудженого щодо незаконності постановиХерсонського обласного суду від 20 червня 2000 рокупро заміну призначеного покарання за вироком Херсонського обласного суду від 17 жовтня 1996 року.
Так, суд апеляційної інстанції 20 червня 2000 року в порядку виконання вироку Херсонського обласного суду від 17 жовтня 1996 року приводив його у відповідність до кримінального закону щодо призначеного покарання, при цьому не змінював фактичні обставини та не досліджував нові докази.
Отже, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що наведені у заяві доводи не можна визнати нововиявленими обставинами, оскільки твердження засуджених про само обмову вже були предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Таким чином, апеляційний суд розцінює заяву засудженого ОСОБА_8 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами як таку, що не містить обставин, передбачених ч.2 ст.459 КПК України, а її доводи фактично зводяться до скасування вироку суду з метою досягнути нового слухання справи з призначенням менш суворого покарання, а тому відсутні передбачені КПК України підстави для перегляду вироку Херсонського обласного суду від 17 жовтня 1996 року та постанови Херсонського обласного суду від 20 червня 2000 року та відповідно скасування вказаних судових рішень.
Відповідно до ст. 467 КПК України, за результатами кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами суд має право:
- скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу;
- залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення.
Отже, системний аналіз положень статей 459-467 Глави 34 КПК України, в аспекті тих рішень, які вправі прийняти суд за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, свідчить про те, що перегляд за нововиявленими обставинами стосується судових рішень, постановлених за результатами розгляду кримінального провадження, тобто остаточних рішень, які за наявності певних обставин можуть бути замінені.
Таким чином, суд першої інстанції прийняв рішення, яке передбачене ст. 467 КПК України та підстав для задоволення апеляційних скарг захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_8 суд апеляційної інстанції не знаходить.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, п 3 ч. 1 ст. 409, 418, 419, 459, 466, 467 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 06.02.2020 року про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту оголошення та може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня оголошення судового рішення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду.

Судді: (три підписи)