Справа № 182/4733/19
Номер провадження 1-кп/184/34/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2021 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001390 від 22.05.2019 року відносно обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працює, на утримані неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 17.04.2014 року Нікопольським міськрайонним судом за ст. 187 ч. 4 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 14.06.2017 року з Криворізької ВК №80 по відбуттю строку покарання,

- 05.11.2020 року Нікопольським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

21.05.2019 року приблизно о 21 годині 00 хвилин в м. Нікополі Дніпропетровської області ОСОБА_3 знаходився в кафе «Разгуляй», яке розташоване за адресою: проспект Трубників, буд. 65, де познайомився з ОСОБА_5 , в ході спілкування з якою ОСОБА_3 бачив, що на її шиї висить золотий ланцюжок та вона періодично телефонує комусь, тримаючи в руках мобільний телефон «Microsoft Lumia 430 Dual Sim». У цей же день приблизно о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_5 вийшла з приміщення вищевказаного кафе та направилась додому, та в цей час у ОСОБА_3 виник злочинний намір, направлений на відкрите, повторне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілій та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 приблизно о 22 годині 30 хвилин з метою заволодіння чужим майном, наздогнавши ОСОБА_5 біля ринку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, відкрито, повторно з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення, шляхом ривку зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюжок з алмазною гранню 585 проби, масою 5 грам, який висів на шиї ОСОБА_5 , та одразу після цього вихопив з правої руки потерпілої мобільний телефон «Microsoft Lumia 430 Dual Sim», ІМЕІ №1: НОМЕР_1 , IMEI №2: НОМЕР_2 , із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_3 , грошових коштів на якій не було, яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє, таким чином умисно відкрито повторно з корисливих мотивів з метою особистого збагачення викрав вказане майно, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №203 від 07.06.2019 ринкова вартість станом на 21.05.2019 року золотого ланцюжка, з алмазною гранню 585 проби, масою 5 грам становить 5848 гривен 65 копійок, мобільного телефону «Microsoft Lumia 430 Dual Sim» становить 975 гривен, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 6823 гривни 65 копійок. Після чого ОСОБА_3 , утримуючи викрадене майно при собі, втік та в подальшому безперешкодно розпорядився викраденим майном на свій розсуд.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Крім цього, 29.05.2019 року приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_3 перебував у приміщенні їдальні, розташованої по вул. Електрометалургів, будинок №39 у м. Нікополі Дніпропетровської області, де побачив потерпілого ОСОБА_6 , в якого у руках знаходився мобільний телефон «Samsung - SM-A305FZKUSEK». У цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння вищевказаним мобільним телефоном потерпілого шляхом обману. Так, ОСОБА_3 , перебуваючи в тому самому місці та в той самий час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_6 шляхом обману, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді завдання матеріального збитку потерпілому і бажаючи їх настання, під приводом здійснення телефонного дзвінка попросив у ОСОБА_6 вищевказаний мобільний телефон, не маючи наміру повертати його останньому. ОСОБА_6 погодився на прохання та добровільно передав ОСОБА_3 мобільний телефон «Samsung «SM-A305FZKUSEK», ІМЕІ(1): НОМЕР_4 , ІМЕІ(2): НОМЕР_5 , ринкова вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №202 від 07.06.2019 становить 5805 гривен 89 копійок, у якому була сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» ( НОМЕР_6 ), без грошових коштів на рахунку, які матеріальної цінності для потерпілого не представляє. У цей же час ОСОБА_3 вийшов з приміщення вищевказаного кафе, скориставшись тим, що телефонує по вищевказаному телефону, який йому передав ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, з метою заволодіння вказаним мобільним телефоном та особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді завдання матеріального збитку потерпілому і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що ОСОБА_6 залишився в приміщенні вищевказаного кафе, тим самим випустивши його з поля зору, з місця події втік, тобто умисно повторно з корисливих мотивів заволодів даним мобільним телефоном шляхом обману, отримавши змогу розпорядитись вказаним майном на власний розсуд та завдавши потерпілому матеріального збитку на суму 5805 гривен 89 копійок. Отриманий шахрайським шляхом мобільний телефон ОСОБА_3 в наступному продав, отриманими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
Крім цього, 03.06.2019 року приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння на автобусній зупинці «ЦУМ» в м. Нікополь Дніпропетровської області, сів у маршрутний автобус № 6А, де побачив, що біля сидіння водія, з правого боку, є відсік, куди останній складує гроші, отримані від пасажирів за проїзд в автобусі. Коли вищевказаний автобус зупинився на автобусній зупинки «8 квартал», розташованій навпроти будинку № 56-Б по вул. Електрометалургів в м.Нікополь Дніпропетровської області, між водієм автобуса ОСОБА_7 та ОСОБА_3 виник словесний конфлікт, у ході якого у ОСОБА_3 виник злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , перебуваючи у тому самому автобусі, приблизно о 20 годині 05 хвилин з метою заволодіння чужим майном та особистого збагачення, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, відкрито для оточуючих, повторно з корисливих мотивів із відсіку, розташованого з правого боку від сидіння водія маршрутного автобусу № НОМЕР_7 , який належить TOB «ВКП Мотодор», шляхом ривку вирвав та, таким чином, викрав грошові кошти в сумі 125 грн., чим заподіяв потерпілій юридичній особі TOB «ВКП Мотодор» матеріального збитку на вищевказану суму. Після чого ОСОБА_3 вистрибнув з вищевказаного автобусу та почав втікати з місця вчинення злочину, отримавши реальну змогу розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, однак у подальшому був затриманий водієм автобусу ОСОБА_8 ..

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинених злочинах визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого та пояснив, що він дійсно 21.05.2019 року приблизно о 21 годині був у кафе «Разгуляй» в м. Нікополі на проспекті Трубників, 65, де познайомився з ОСОБА_5 . На її шиї він бачив золотий ланцюжок та вона комусь дзвонила, тримаючи в руках мобільний телефон. Потім ОСОБА_9 вийшла з кафе та пішла додому. Наздогнавши ОСОБА_5 біля ринку, зірвав з її шиї золотий ланцюжок та вихопив з її правої руки мобільний телефон.

Крім цього, 29.05.2019 року приблизно о 16 годині в їдальні по вул. Електрометалургів, 39 у м. Нікополі він побачив у руках потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон «Samsung», який попросив нібито подзвонити. ОСОБА_6 дав йому телефон, який він не збирався йому повертати. З телефоном він вибіг з кафе. Телефон продав, гроші витратив на власні потреби.

Крім цього, 03.06.2019 року приблизно о 20 годині він був у стані алкогольного сп`яніння. На зупинці «ЦУМ» в м. Нікополь сів у маршрутку №6А, в якій побачив, що водій біля свого сидіння складує гроші, отримані від пасажирів за проїзд в автобусі. Коли автобус зупинився на зупинці «8 квартал» навпроти будинку №56-Б по вул. Електрометалургів в м. Нікополь, між ним та водієм автобуса ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, у ході якого шляхом ривку вирвав та викрав гроші в сумі 125 грн.. Після чого вистрибнув з автобусу та почав втікати, але його затримав водій вказаного автобусу. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 визнав. У скоєному розкаявся та просив суворо не карати.

Крім того, вина обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України, повністю доводиться наданими сторонами та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні сукупністю письмових доказів, а саме:

- витягами з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001390 від 22.05.2019 року (а.с.1-4 т.3);

- постановою про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 08.06.2019р. (а.с.39 т.3);

- звітом фактичних затрат на проведення експертизи №203 (а.с.63 т.3);

- звітом фактичних затрат на проведення експертизи №202 (а.с.93 т.3);

- постановою про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 04.06.2019р. (а.с.118 т.3);

- висновком щодо результатів медогляду з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння від 03.06.2019р. (а.с.174 т.3);

- вимогою про судимості ОСОБА_3 (а.с.177 т.3);

- довідкою з лікарні (а.с.180 т.3.).

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визнавши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно, та у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно доведена повністю.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за: - ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно; - ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, визнання своєї вини.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які, відповідно до ст.12 КК України, відносяться до злочину середньої тяжкості та до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, матеріальні збитки потерпілим не відшкодовані, на обліку в КП «НМПНЛ» ДОР» не перебуває, за місцем мешкання характеризується негативно, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, оскільки призначення саме такого виду покарання буде достатнім для виправлення винної особи, попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Разом з тим, як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 05.11.2020 року Нікопольським міськрайонним судом обвинувачений ОСОБА_3 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. За таких обставин, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 визначається на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, відповідно до якої за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Даючи оцінку позовним вимогам потерпілого ОСОБА_6 , викладених у заявленому цивільному позові, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на наведене, зважаючи на визнання обвинуваченим заявленого цивільного позову у повному обсязі та враховуючи, що таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 підлягає до задоволення в повному обсязі.

При вирішенні питання про речові докази суд керується положенням ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався, підстав для його застосування у суду не має.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.186 КК України - у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі,

-за ч.2 ст.190 КК України - у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Згідно ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Нікопольського міськрайонного суду від 05.11.2020р. більш суворим покаранням, призначеним за вказаним вироком, призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання вказаним вироком законної сили.

Зарахувати у строк відбування покарання час тримання ОСОБА_3 під вартою: - з 03.06.2019 року до 01.08.2019 року.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи на суму 370,00 грн..

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 5805 гривень 89 копійок.

Речові докази по справі:

-диск з двома файлами відеозапису з камер відео спостереження приміщення ломбарду «Гарант» залишити при матеріалах кримінального провадження №0001390 від 22.05.2019 року;

-три аркуша формату А4 з фото, зроблені камерою викраденого мобільного телефону 29.05.2019р. залишити при матеріалах кримінального провадження №0001390 від 22.05.2019 року;
-гроші в сумі 125 грн. залишити потерпілому ОСОБА_10 після набрання вироком законної сили.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, протягом 30 днів з моменту вручення йому копії вироку.

За правилами, встановленими ч.2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1