Справа № 204/2468/21
Провадження № 1-кс/204/595/21
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю представника власника адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро клопотання старшого слідчого в ОВС-криміналіста СВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000018 від 02.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.333 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2021 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС-криміналіста СВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000018 від 02.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.333 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у період з січня 2021 року по теперішній час громадяни України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , всупереч діючому законодавству України у сфері міжнародних передач товарів військового призначення без відповідного дозволу ДСЕК України, за допомогою поштового зв`язку здійснюють переміщення через державний кордон України товарів військового призначення авіаційних комплектуючих, які відповідно до Постанови КМУ від 20.11.2003 №1807 «Про затвердження Порядку здійснення державного контролю за міжнародними передачами товарів військового призначення» відносяться до товарів військового призначення, відповідають позиції ML10 та експортно-імпортні операції щодо яких можуть здійснюватися лише при наявності відповідних дозволів ДСЕК України, тобто порушили встановлений порядок здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю. Відповідно до інформації ГВКР УСБУ у Дніпропетровській області, вищезазначені особи мають у наявності та безпосередньо здійснюють міжнародні поштові відправлення на адресу невстановлених іноземних громадян з країн близького зарубіжжя (Російська Федерація, Республіка Білорусь, Грузія, Молдова, Угорщина) різних авіаційних агрегатів та деталей до них. Встановлено, що авіаційні агрегати та запчастини, які реалізують зазначені особи, а саме: насоси: ЭЦН-75; ЭЦН-75БМ; ДЦН-70; ДЦН-80; НП-103А; НП-96АМ-2; 463Б; ЭЦНГ-5; стартери СВ-36; електромагніти: ЭМКО-М; ЭМКО-МТ, ЭМО-2/2Т, а також ремонтно-групові комплекти до них, виробництва ПАТ «Дніпропетровський агрегатний завод», який є одним з провідних підприємств з виробництва апаратури (центробіжні, плунжерні та інші типи насосів, гідроклапани, електромагніти, спеціальні електродвигуни) для авіаційних агрегатів військового та цивільного призначення (дана продукція застосовується у будуванні, обслуговуванні та ремонті ракетної техніки, військових літаків МіГ та СУ, військово-транспортних літаків ТУ, ЯК, АН та ІЛ, гелікоптерів МІ, КА, бронетехніки тощо). За результатами попередньої експертизи, проведеної ДСЕК України (лист № 2375/13-14 від 07.08.2014) на підставі документів ПАТ «Дніпропетровський агрегатний завод», вищевказана продукція підприємства відноситься до товарів військового призначення та товарів військового призначення, які в установленому порядку допущені до цивільного використання, експортно-імпортні операції щодо яких можуть здійснюватися лише при наявності відповідних дозволів ДСЕК України. 31.03.2021, за результатами проведеного обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , були вилучені печатки, які 01.04.2021 були оглянуті, про що складено відповідний протокол, а також встановлено, що вони можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюється під час кримінального провадження. Приймаючи до уваги викладене, відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, вищевказані речі та предмети, що були вилучені під час даного огляду місця події, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим постановою старшого слідчого в ОВС-криміналіста слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_8 , визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, як предмети, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із зазначеним клопотанням.
У судове засідання слідчий не з`явився, надавши на адресу суду письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі.

Власник майна у судове засідання не з`явився, його захисник адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що клопотання про арешт майна є необґрунтованим, а ухвала слідчого судді, якою надано дозвіл на обшук є незаконною; та слідчим подано клопотання з порушенням правил підслідності.

Вислухавши думку захисника, вивчивши та дослідивши письмові матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5, та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, в разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної особи, юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо фізична чи юридична особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Арешт може бути накладеним на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Приймаючи рішення про накладення арешту на рухоме і нерухоме майно, слідчий суддя повинен керуватись вимогами ст. ст. 170-173 КПК, тобто перевірити: наявність підстав для арешту; обґрунтованість клопотання слідчого про необхідність арешту майна; чи встановлено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; чи відносяться особи, на майно яких накладається арешт, до підозрюваних, обвинувачених, або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого; чи внесені дані у відношенні відповідних осіб в ЄРДР; чи надана правова кваліфікація кримінально-караним діянням службових осіб відповідного підприємства.
У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом УСБУ у Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 02.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 333 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 березня 2021 року, надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 , з метою виявлення та вилучення: авіаційних агрегатів та деталей до них (у тому числі виробництва ПАТ «ДАЗ»); записників, блокнотів та чорнових записів; чеків відділень поштового зв`язку та митних декларацій; комп`ютерної техніки та засобів зв`язку, а також інших предметів та документів, які містять відомості про протиправну діяльність ОСОБА_7 та можуть бути використані як докази у даному кримінальному провадженні.

31 березня 2021 року проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: печатки з індивідуальними підписами у кількості 3 шт., 1 печатка чорного кольору з механічним написом на корпусі англійською мовою «COLOP® printer R 30» з індивідуальним підписом відтиск якої чорного кольору, 1 печатка синього кольору з механічним написом на корпусі англійською мовою «COLOP® printer С 40» з індивідуальним підписом відтиск якої синього кольору, 1 печатка чорного кольору з механічним написом на корпусі англійською мовою «COLOP® printer С 50» з індивідуальним підписом відтиск якої синього кольору; набір букв для печатей, у кількості 3 шт.; печатка чорного кольору з відтиском круглої форми синього кольору та написом «Для формуляров и паспортов * 566»; печатка чорного кольору з відтиском круглої форми синього кольору та написом «Для формуляров и паспортов * 498»; печатка чорного кольору з відтиском круглої форми синього кольору та написом «Військове представництво Міністерства оборони №640 * Для формулярів та паспортів»; печатка чорного кольору круглої форми, з механічним написом на корпусі англійською мовою «COLOP® stamp Mouse R40» «ВАТ ДАЗ», з відтиском круглої форми синього кольору з написом «ДАЗ * Відкрите акціонерне товариство * «Дніпропетровський агрегатний завод» *, в середині якого наявний графічний малюнок «емблема» у формі «незакінченого трикутника»; печатка чорного кольору з механічним написом на корпусі англійською мовою «COLOP® S 260» з відтиском дати синього кольору «24 JUN 2005», 1 шт.

Постановою старшого слідчого в ОВС-криміналіста СВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 01 квітня 2021 року зазначені речі визнано в якості речового доказу у кримінальному провадженні № 0000018 від 02.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.333 КК України.

Отже, слідчий суддя зазначає, що підставою для накладення арешту на виявлене та вилучене в ході проведеного обшуку майно є збереження речових доказів у кримінальному провадженні, що відповідає підставам та меті арешту майна, визначеному ч.2 ст.170 КПК України, а вилучені речі могли бути засобами вчинення злочину та зберігати ознаки протиправної діяльності. Оцінюючи правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного та третіх осіб, слідчий суддя визнає за необхідне накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів, відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, та запобігання в подальшому можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, оскільки наразі даний захід є необхідним.
З наданих матеріалів вбачається, що майно, яке було вилучено під час проведення обшуку, має важливе значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні, а отже це є достатньо обґрунтованим і вагомим для вжиття на даному етапі досудового розслідування заходом забезпечення кримінального провадження.
Таким чином, зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, що згідно ч.3 ст.170 КПК України дає підстави для їх арешту як речових доказів, оскільки арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч.3 ст.170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, та процесуального статусу останнього.
Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Крім того слідчий суддя зважає на те, що наявність чи відсутність складу злочину в діях відповідних осіб можна встановити саме під час проведення досудового розслідування, а з метою забезпечення та збереження вказаного майна і виникла необхідність в накладенні арешту на майно.
У випадку, якщо в подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваними кримінальними правопорушеннями у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст.28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, власник майна не позбавлений права ініціювати в порядку ст.174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.
Посилання захисника на необґрунтованість поданого клопотання про арешт майна, слідчий суддя не приймає до уваги та розцінює їх як особисту суб`єктивну оцінку та не обґрунтовує відмови в задоволенні клопотання.
Твердження сторони захисту, що слідчим подано клопотання про накладення арешту на вилучене майно подано без дотримання вимог підслідності слідчий суддя відкидає, враховуючи наступне.
За матеріалами справи органом досудового розслідування є слідчий відділ УСБУ в Дніпропетровській області та відповідно до наказу №147 від 02 вересня 2020 року УСБУ в Дніпропетровській області визначено місце розташування слідчого відділу у службовому приміщенні за адресою: м.Дніпро, просп.Нігояна, 35-а, що територіально відноситься до Чечелівського району м.Дніпра та в межах юрисдикції Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська, тому, на думку слідчого судді, не допущено порушень правил територіальної підсудності розгляду клопотання слідчого.
Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту на вищезазначені речі є законним, обґрунтованим і таким, що відповідає вимогам ч.2 ст.171 КПК України, направлене у строки встановлені ч.5 ст.171 КПК України та з метою збереження речових доказів, підлягає задоволенню, оскільки речі мають важливе значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні та є доказом, за допомогою якого можливо встановити обставини вчинення кримінального правопорушення, а не застосування цього заходу створить перешкоди встановленню істини у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.110,170-173,309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС-криміналіста СВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000018 від 02.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 333 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 31.03.2021 за результатами проведеного обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1.печатки з індивідуальними підписами у кількості 3 шт., 1 печатка чорного кольору з механічним написом на корпусі англійською мовою «COLOP® printer R 30» з індивідуальним підписом відтиск якої чорного кольору, 1 печатка синього кольору з механічним написом на корпусі англійською мовою «COLOP® printer С 40» з індивідуальним підписом відтиск якої синього кольору, 1 печатка чорного кольору з механічним написом на корпусі англійською мовою «COLOP® printer С 50» з індивідуальним підписом відтиск якої синього кольору;

2.набір букв для печатей, у кількості 3 шт.;

3.печатка чорного кольору з відтиском круглої форми синього кольору та написом «Для формуляров и паспортов * 566»;

4.печатка чорного кольору з відтиском круглої форми синього кольору та написом «Для формуляров и паспортов * 498»;

5.печатка чорного кольору з відтиском круглої форми синього кольору та написом «Військове представництво Міністерства оборони №640 * Для формулярів та паспортів»;

6.печатка чорного кольору круглої форми, з механічним написом на корпусі англійською мовою «COLOP® stamp Mouse R40» «ВАТ ДАЗ», з відтиском круглої форми синього кольору з написом «ДАЗ * Відкрите акціонерне товариство * «Дніпропетровський агрегатний завод» *, в середині якого наявний графічний малюнок «емблема» у формі «незакінченого трикутника»;

7.печатка чорного кольору з механічним написом на корпусі англійською мовою «COLOP® S 260» з відтиском дати синього кольору «24 JUN 2005», 1 шт.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання слідчому судді, про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1