Справа № 186/1104/20
Провадження № 1-кп/0186/33/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2021 року м.Першотравенськ.

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в дистанційному провадженні в режимі відеоконференції кримінальні провадження внесені до ЄРДР за №0000293 від 03 серпня 2020 року та №0000330 від 07 вересня 2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Першотравенська, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні немаючого, непрацюючого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра неперебуваючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Першотравенська, Дніпропетровської області, освіта середня, неодруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні немаючого, непрацюючого, на обліку у лікарів нарколога та психіатра неперебуваючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6 (приймає участь у відеоконференції)

обвинувачених - ОСОБА_3 та ОСОБА_4

В с т а н о в и в:
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження відносно ОСОБА_3 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, так як ризики передбачені п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися та існують на сьогодні.

Своє клопотання прокурор обгрунтовує тим, що завершити розгляд справи до закінчення терміну дії ухвали про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу неможливо, а ризики заявлені на момент обрання запобіжного заходу, які заключаються в тому, що ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, на даний час не зменшилися, тому виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_3 неодружений, на утриманні дітей та інших непрацездатних осіб немає, у м.Першотравенську відсутні стійкі соціальні зв`язки, у зв`язку з чим обвинувачений, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 немає джерел постійного заробітку, ніде не працює і не перебуває на соціальному забезпеченні, обвинувачується у скоєнні корисливого злочину проти власності, у зв`язку з чим, перебуваючи на свободі, з корисливих мотивів може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_6 прохали суд відмовити прокурору в задоволенні клопотання, вважаючи його доводи надуманими та такими які не підтверджені фактичними доказами.

ОСОБА_3 зазначив, що прокурор не підтвердив своє клопотання копіями документів, які підтверджують його вину, а також не надав доказів, що ризики передбачені ст.177 КПК України існують на теперішній час.

Захисник також зазначив, що, на його думку, вина ОСОБА_3 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 КК України не доведена та в діях обвинуваченого відсутній склад злочину. Крім того ОСОБА_3 страждає на хронічні захворювання, які перешкоджають його перебуванню в умовах слідчого ізолятора, так як останній потребує медичного обстеження та кваліфікованої медичної допомоги. Прохав суд змінити відносно ОСОБА_3 міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 при розгляді клопотання прокурора поклався на розсуд суду.

Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників cудового провадження, вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання від чотирьох до шести років позбавлення волі. Обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, немає постійного місця роботи чи навчання, суспільно-корисною працею не зайнятий, що може спонукати його до вчинення інших корисливих злочинів для отримання матеріальних цінностей. Окрім того, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, віднесене до тяжких злочинів. Наведене свідчить про існування ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, вищевикладене підтверджує те, що обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ухвалою суду від 28 грудня 2020 року щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк запобіжного заходу спливає 25 лютого 2021 року. Ризики для запобігання яких було обрано обвинуваченому запобіжний захід на даний час не зменшилися.

Що стосується доводів захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_3 , то вони не спростовують наявності ризиків для запобігання яких було обрано обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід та не підтверджують їх зменшення на даний час.

Розглядаючи ствердження захисника про те, що обвинувачений ОСОБА_3 у зв`язку з його захворюваннями, не може утримуватися в умовах слідчого ізолятора, так як потребує постійного медичного огляду та лікування, судом встановлено наступне.

Дійсно стороною захисту надано суду копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого №339, згідно якої ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в ДЗ «СБЛ №1 МОЗ України» м.Дніпро з 09 січня 2019 року по 04 лютого 2019 року де проходив лікування та йому було встановлено діагноз: «Острый панкреатит, отечная форма, тяжелой степени тяжести, период гнойных осложнений, абортивное течение. Формирующиеся постнекротическая киста полости малого сальника. Состояние после дренирования. СПОН -I-II ст.» Медичних документів, які б підтверджували подальше лікування ОСОБА_3 , а також документів, які б підтверджували неможливість перебування ОСОБА_3 в умовах слідчого ізолятора суду стороною захисту надано не було.

Виходячи з того, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів та що метою запобіжного заходу є подальший розгляд справи, який повинен підтвердити або спростувати підозру, що була підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не вбачає на даний час підстав для зміни запобіжного заходу, обраного ОСОБА_3 .

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії судового розгляду та тяжкості можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі доведеності його вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за рішенням суду, з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішень Європейського Суду з прав людини «Прокопенко проти України» та «Лабітта проти Італії», суд приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Таким чином, з врахуванням ризиків передбачених ст.177 КПК України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання його спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід продовжити, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, на думку суду, не може запобігти зазначеним ризикам.

Розмір застави відповідно до ч.3 ст.183 КПК України не визначається, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, скоєних із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст.331, 177-178, 183, 199, 317, 350, 369-372 КПК України, суд

П о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на 60 днів, починаючи з 22 лютого 2021 року по 22 квітня 2021 року включно.

В задоволенні клопотання захисника про зміну міри запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 -відмовити.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Дніпропетровська установа виконання покарань (№4)» для відома та виконання, а також вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1 .