ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/562/21

Номер провадження 1-кп/495/488/2021

15 березня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0000514 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровського, Одеської області, громадянина України, одруженого, працює за наймом, раніше не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4

законний представник потерпілої ОСОБА_5 - ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 перебував у незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 та мають неповнолітню дитину доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на теперішній час проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.12.2014 року по справі № 495/8516/14-ц вирішено стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_9 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 14.11.2014 року до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_10 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 469838922 з примусового виконання вимог виконавчого листа № 495/8516/14-ц, виданого Білгород-Дністровським міськрайонним судом щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання дитини: доньки ОСОБА_11 .

Однак діяння боржника обвинуваченого ОСОБА_3 спрямовані на невиконання рішення суду, починаючи з 2015 року по теперішній час, злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), не приймає заходів по працевлаштуванню, приховує доходи, на обліку в Білгород-Дністровському міськрайонному центрі зайнятості як безробітний не перебуває, на виклики до відділу Державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області не з`являється, що призвело до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Встановлена загальна сума заборгованості на 30.11.2020 року згідно розрахунку, виданим відділом державної виконавчої служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області складає 81 210 грн. 06 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 , законного представника потерпілої ОСОБА_6 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, допитом законного представника потерпілої та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального проступку.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального проступку у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що перебував з потерпілою у цивільному шлюбі і у них є спільна донька 2005 року народження. 22.12.2014 року судом було прийнято рішення про стягненні з нього на користь потерпілої ОСОБА_6 аліменти на утримання доньки у розмірі ј щомісячно, тобто з 14.11.2014 року та до досягнення повноліття дитини. Він був присутній у суді та знав, що йому необхідно сплачувати аліменти. Аліменти він не сплачував у зв`язку з відсутністю постійної роботи. Просив суд призначити покарання на розсуд суду.

Законний представник потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що з обвинуваченим вона перебувала у цивільному шлюбі і у них є спільна донька 2005 року народження. Рішенням суду від 22 грудня 2014 року було задоволено її позов та вирішено стягнути з обвинуваченого на її користь аліменти на утримання їх доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частки від усіх видів доходу щомісячно, тобто з 14.11.2014 року та до досягнення повноліття дитини. Після рішення суду обвинувачений жодних виплат на утримання дитини не здійснював. Просила призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 164 КК України - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, посередню характеристику за місцем проживання, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, одружений, те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальний проступок.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягався до кримінальної відповідальності, його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що він розкаявся у скоєному, але реальних дій, направлених на виплату встановлених рішенням суду аліментів, не зробив, офіційно не працевлаштований, те, що він має постійне місце проживання на території м. Білгород-Дністровського, а також враховуючи думку законного представника потерпілої, яка просила покарати обвинуваченого на розсуд суду, суд вважає доцільним призначити покарання обвинуваченому у вигляді громадських робіт.

Суд приходить до висновку, що саме таке покарання для обвинуваченого ОСОБА_3 відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Речові докази, судові витрати та цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком на дев`яноста годин.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази, судові витрати та цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1