Справа № 308/6978/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 червня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , який діє від імені скаржника ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , в особі представника адвоката ОСОБА_2 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою на бездіяльність дізнавача.

Скарга мотивована тим, що у провадженні сектору дізнання Ужгородського районного управління поліції ГУНИ в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000354 від 19 квітня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
24 травня 2021 року заявником до Ужгородського районного управління поліції головного управління національної поліції в Закарпатській області, дізнавачу рядовому поліції ОСОБА_4 , було подано клопотання про залучення ОСОБА_3 в якості потерпілого.
05 червня 2021 року дізнавачем, рядовим поліції Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області винесено постанову, якою відмовлено у задоволенні клопотання про залучення ОСОБА_3 в якості потерпілого. А також вказаною постановою витребувано у представника потерпілого завірену захисником копію Договору про надання правової допомоги у кримінальному провадженні від 24 квітня 2021 року; Ордер Серія АО №1030838 від 13 травня 2021 року; Копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЗР № 21/1084 від 21 липня 2016 року.
У скарзі вказано, що на виконання вказаної постанови, витребуванні документи було надано. Проте, заявнику не повідомлено про кінцеве рішення щодо поданого ним клопотання.
Так, заявник просить слідчого суддю: скаргу задовольнити, зобов`язати уповноважену особу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області у кримінальному провадженні ЄРДР № 0000354 від 19 квітня 2021 року розглянути клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повідомити його про результати розгляду клопотання у формі та спосіб, встановлений вимогами ст. 220 КПК України, направивши відповідний процесуальний документ на адресу: АДРЕСА_1 .
Слідчий суддя вивчивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура..

Пунктом 18 частини 1 статті 3 КПК України визначено, що до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень…

Гарантоване ст.55 Конституції України право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується шляхом встановлення порядку такого оскарження іншими нормативними актами.

Як вбачається зі змісту скарги, 24 травня 2021 року до Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області дізнавачу рядовому поліції ОСОБА_4 було подано клопотання про залучення ОСОБА_3 в якості потерпілого.
Разом із тим, згідно наданої до скарги копії постанови від 05.06.2021, яку заявником отримано 07.06.2021, у клопотанні про залучення ОСОБА_3 в якості потерпілого у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000354 від 19 квітня 2021 року відмовлено.
Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на яку у скарзі посилається адвокат скаржника, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

З матеріалів скарги вбачається, що заявником оскаржується бездіяльність дізнавача, яка полягає у не розгляді його клопотання про залучення ОСОБА_3 в якості потерпілого. При цьому у вказаному клопотанні постановою від 05.06.2021 року відмовлено.

Слідчий суддя вважає необґрунтованим посилання заявника на норми ст. 220 КПК України, оскільки положення цієї статті передбачають розгляд слідчим або прокурором клопотань про виконання будь-яких процесуальних дій, що були подані стороною захисту, потерпілим або його представником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. При цьому, з урахуванням доданої постанови від 05.06.2021 року, ОСОБА_3 не має жодного із наведених вище процесуальних статусів у кримінальному провадженні.

Вказане дає підстави для висновку, що ОСОБА_3 в розумінні п.1 ч.1 ст.303 КПК України, не є особою яка наділена правом на оскарження дій дізначача в даному випадку.

Крім цього, до матеріалів поданої скарги від імені ОСОБА_3 , адвокатом жодних підтверджуючих документів на представництво інтересів, саме такого не надано.

Слід зазначити також, що відповідно до п. 5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою. Разом з тим, з такими вимогами заявник не звертається.

При цьому, посилання на виконання постанови від 05.06.2021 року в частині надання необхідних підтверджуючих документів на повноваження діяти від імені ОСОБА_5 , є необґрунтованим, оскільки стосується особи, від імені якої адвокат до слідчого судді зі скаргою не звертається.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Слідчий суддя при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

З огляду на ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», яка передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, необхідно вказати і на правові позиції Європейського суду з прав людини стосовно доступу до правосуддя та права перегляду судових рішень.

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Відповідно до Глави ІІІ КПК України особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на викладене, виходячи із доданих до скарги документів, керуючись принципами змагальності сторін, свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості та диспозитивності, встановленими ст.ст. 22, 26 КПК України, - скарга підлягає поверненню особі, яка її подала у відповідності до п.3 ч.2 ст. 304 КПК України, так як встановлено, що скарга подана із порушенням строку, питання про поновлення заявником не ставиться.

Згідно ст.304 ч.2 КПК України скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; скарга не підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Вказана стаття має на меті оптимізацію кримінального процесу в частині оскарження рішень слідчого, дізнавача, прокурора, оскільки обмежує право оскарження певними часовими рамками, визначає підстави для повернення скарги та відмови у відкритті по ній провадження.

На вказаній стадії виклик до суду заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільця тимчасово вилученого майна не передбачено.

У зв`язку з вищевикладеним вважаю, що скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити особі яка подала скаргу, що повернення скарги не позбавляє його права повторного звернення до слідчого судді, в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, КПК України, -

ПОСТАНОВА:
Скаргу ОСОБА_2 , який діє від імені скаржника ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача, повернути особі, яка її подала.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня отримання її копії може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1