Провадження № 1-кс/734/212/21 Справа № 734/2694/20
У х в а л а

іменем України

04 березня 2021 року смт. Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову від 22 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000547 від 19.09.2020 року,-

в с т а н о в и в:

до суду із скаргою звернулася ОСОБА_3 , у якій просить скасувати постанову слідчого СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 від 22 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000547 від 19.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України. Вимоги скарги мотивує тим, що 19 вересня 2020 року, близько 14 год. 23 хв. на автодорозі Київ-Чернігів-Н.Яриловичі в районі с.Сокирин за участю автомобіля марки «ГАЗ» моделі «3302», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 та автомобіля марки «Volvo», моделі «F24», р.н. НОМЕР_2 з напівпричепом марки «KOGEL» моделі «S24», р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_8 трапилася дорожньо-транспортна пригода. У результаті даної ДТП, перебуваючи у автомобілі ОСОБА_7 , отримала тілесні ушкодження та була доставлена каретою ШМД до Козелецької ЦРЛ. 20 лютого 2021 року дізналась, що постановою слідчого СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 22 жовтня 2020 року закрито кримінальне провадження №0000547, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. В результаті дорожньо-транспортної пригоди мені заподіяні тілесні ушкодження та каретою ШМД я була доставлена до Козелецької ЦРЛ. Вважає, що вищевказана постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно, без з`ясування всіх обставин кримінального провадження, а саме з метою встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень не призначена та не проведена судово-медична експертиза. У даному провадженні призначення та проведення вищезазначеної експертизи є необхідною та обов`язковою слідчою дією, за висновками якої встановлюються наявність або відсутність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Окрім того в описовій частині вищевказаної постанови незаконно вказано - те, що порушення водієм ОСОБА_7 п.2,3 (б) є причиною дорожньо-транспортної пригоди.

У судовому засіданні особа, яка звернулася із скаргою ОСОБА_3 скаргу підтримала та просила задовольнити. Пояснила, що після отримання тілесних ушкоджень в результаті дорожньо-транспортної пригоди її стан здоров`я погіршився, турбують постійні головні болі та болі шиї, у зв`язку із чим вимушена проходити медичні обстеження та амбулаторні лікування.

Представник скаржника, адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримуючи скаргу, пояснив, що слідчим 15 жовтня 2020 року було винесено постанову про призначення судово-медичної експертизи для встановлення ступеню тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_3 , але дана постанова виконана не була. Хоча без проведення даної експертизи, яка є обов`язковою, досудове розслідування є неповним і не об`єктивним. Крім цього, слідчим було безпідставно, без проведення будь-яких судових авто технічних експертиз та застосування відповідних методик, визнано винуватцем дорожньо-транспортної пригоди водія ОСОБА_7 . Неодноразові заяви про проведення судових експертиз для встановлення істини у справі, слідчим ігнорувалися. Тому вважає, що досудове розслідування проведене неповно та упереджено, а оскаржувана постанова є незаконною та такою, що винесена передчасно.

Слідчий у судовому засіданні пояснив, що дійсно постанова про призначення судово-медичної експертизи для встановлення тяжкості тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_3 , ним була винесена 15 жовтня 2020 року, але не була направлена на виконання, оскільки у останньої, згідно рапорту оперативного чергового, малися незначні тілесні ушкодження. Дана постанова була лише проектом. Вина ОСОБА_7 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди була встановлена за результатами огляду місця ДТП. Оскільки у ОСОБА_7 встановлено висновком судово-медичної експертизи легкі тілесні ушкодження, було винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю в діях будь-кого з учасників складу кримінального правопорушення. Вважає винесену постанову законною і обґрунтованою, тому просив відмовити у задоволенні скарги.

Прокурор у судовому засіданні залишив питання щодо скасування постанови на розгляд суду.

У судовому засіданні було встановлено, що що 19 вересня 2020 року, близько 14 год. 23 хв. на автодорозі Київ-Чернігів-Н.Яриловичі в районі с.Сокирин за участю автомобіля марки «ГАЗ» моделі «3302», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 та автомобіля марки «Volvo», моделі «F24», р.н. НОМЕР_2 з напівпричепом марки «KOGEL» моделі «S24», р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_8 трапилася дорожньо-транспортна пригода.

Відомості за даним фактом було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000547 від 19.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Згідно рапорту інспектора-чергового Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 19.09.2020 року до Козелецької ЦРЛ було доставлено постраждалих у результаті ДТП із тілесними ушкодженнями ОСОБА_3 та ОСОБА_7 .

15 жовтня 2020 року слідчим СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 було винесено постанову про призначення судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні №0000547 від 19.09.2020 року, на вирішення якої перед експертами було поставлено наступні запитання: які тілесні ушкодження було завдано ОСОБА_3 , їх характер, локалізація, механізм утворення; яка ступінь тяжкості тілесних ушкоджень; яка давність виявлених тілесних ушкоджень; чи могли утворитися виявлені тілесні ушкодження внаслідок ДТП 19.09.2020 року. Дана експертиза на виконання до бюро судово-медичної експертизи направлена не була.

22 жовтня 2020 року слідчим СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000547 від 19.09.2020 року на підставі ст.110, п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності в діях будь-кого з учасників складу кримінального правопорушення.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 на постанову від 22 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000547 від 19.09.2020 року є обґрунтованою та підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження.

Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Як зазначено в ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ висловлює сталу позицію, вказуючи у своїх рішеннях на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справах "Ніконенко проти України" від 14.11.2013 року, п.44, "Мута проти України" від 31.07.2012 року, п. 61, "Карабет та інші проти України" від 17.01.2013 року, п.259).

Суд знаходить слушними доводи скаржника та її представника про те, що слідчим не було вжито всіх заходів для встановлення всього кола фактичних обставин. Так, слідчим у кримінальному провадженні 15 жовтня 2020 року було винесено постанову про проведення судово-медичної експертизи щодо встановлення ступеню тяжкості й характеру завданих тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_3 . Однак дана постанова не була направлення до Чернігівського обласного бюро судово-медичних експертиз для виконання. Отже ступень тяжкості й характер завданих тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_3 у результаті дорожньо-транспортної пригоди встановлено не було, що є явним порушенням вимог ч. 2 ст.9 та ч. 4 ст. 38 КПК України.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що у оскаржуваній постанові слідчим, який не має спеціальних знань, зроблено висновок про порушення водіями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України. Натомість даний висновок не містить жодного обґрунтування з посиланням на докази чи фактичні обставини, які були встановлені під час досудового розслідування. Заяви потерпілих щодо проведення авто технічної експертизи у кримінальному провадженні слідчим проігноровано.

При цьому слід зазначити, що відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997р. № 8, судова експертиза, як один із засобів доказування сприяє всебічному, повному й об`єктивному дослідженню обставин справи, по встановленню законних та обґрунтованих рішень.

При наявності таких обставин необхідно усунути зазначені вище неповноту досудового розслідування, більш детально з`ясувати усі обставини, в тому числі й ті, на які вказує у своїй скарзі та у судовому засіданні особа, яка подала скаргу, з метою правильної та належної їх оцінки. За необхідністю слідчий повинен вчинити і інші дії, необхідність у яких виникне під час досудового розслідування кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про передчасність та необґрунтованість викладеного висновку в постанові слідчого, а тому вважає недотриманими при винесенні оскаржуваної постанови вимоги ст. ст. 2, 284 КПК України, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 107, 110, 303, 305-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

скаргу ОСОБА_3 на постанову від 22 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000547 від 19.09.2020 року - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 від 22 жовтня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000547 від 19.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст виготовлено 05 березня 2021 року.

Слідчий суддя