ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/861/20
провадження № 1-кп/753/639/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2021 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0008452 від 18.11.2019 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.02.2020 р. звільнений від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 190 КК України на підставі положень ст. 46 КК України,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи притягнутим до кримінальної відповідальності Святошинським районним судом м. Києва за ч.1 ст. 190 КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, повторно вчинив новий умисний корисливий злочин за наступних аналогічних обставин.

Так, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, ОСОБА_5 умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, вступив в злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження), при цьому розподіливши між собою ролі, згідно яких, невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження), 18.11.2019 приблизно о 17 годині 10 хвилин здійснила телефонний дзвінок на мобільний номер потерпілого ОСОБА_6 , та повідомив недостовірну інформацію про дорожньо- транспортну пригоду за участі доньки потерпілого, тим самим ввівши останнього в оману. В свою чергу, ОСОБА_5 згідно розподіленої ролі, мав зустрітись з потерпілим ОСОБА_6 , та шахрайським шляхом заволодіти грошовими коштами.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, вчинений повторно за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 , згідно розподіленої ролі, 18.11.2019 приблизно о 18 годині 00 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , за добровільної згоди потерпілого, зайшов до приміщення квартири АДРЕСА_3 , де шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами в розмірі 1500 Євро (що відповідно до курсу НБУ станом на 18.11.2019 становить 40080 гривень 00 копійок), які знаходились на столі, після чого невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження), повідомила потерпілому ОСОБА_6 про те, що для вирішення питання щодо дорожньо-транспортної пригоди необхідно більше грошей, на що потерпілий ОСОБА_6 погодився, а ОСОБА_5 вийшов з приміщення вказаної квартири та продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, через деякий час знову повернувся до приміщення вказаної квартири з метою заволодіння грошовими коштами шахрайським шляхом, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб, проте в цей час злочинні дії ОСОБА_5 були викриті потерпілим ОСОБА_6 , на що ОСОБА_5 з метою завершення свого корисливого умислу до кінця, відкрито заволодів грошовими коштами в розмірі 1500 Доларів США (що відповідно до курсу НБУ станом на 18.11.2019 становить 36330 гривень 00 копійок), які знаходились на столі, після чого з місця вчинення злочину зник, отримавши реальну можливість розпорядитись викраденими грошовими коштами на власний розсуд та спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку у розмірі 76410 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 здійснив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що свою провину у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, він визнав повністю, але суду пояснив, що дійсно за пропозицією знайомого він влаштувався на роботу кур`єром неофіційно. В його обов`язки входило прибуття до зазначеного знайомим місця, отримання певної речі, та передання цієї речі цій особі. 18.11.2019 р. знайомий повідомив його про необхідність прибуття за адресою: АДРЕСА_4 для отримання грошових коштів та послідуючого передання цих коштів знайомому. В цей день приблизно о 17-00 год. він прибув за вказаною адресою та отримав від потерпілого ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 1500 Євро, після чого вийшов з квартири та почав спускатись сходами, коли йому подзвонив його знайомий та повідомив про необхідність повернутись до потерпілого для отримання другої частини грошових коштів. Він повернувся до потерпілого в квартиру, де потерпілий передав йому грошові кошти в сумі 1500 доларів США, які він отримав, після чого вийшов з квартири та був затриманий працівниками поліції. Обвинувачений зазначив, що коли він перебував у квартирі потерпілого, який під час передачі йому грошових коштів плакав, він зрозумів що вчиняє шахрайські дії відносно потерпілого. Таким чином, аналіз показань обвинуваченого свідчить про те, що він частково визнав свою провину у скоєнні зазначеного правопорушення, заперечуючи факт попередньої змови з іншою особою, а також заперечував відкрите викрадення належних потерпілому грошових коштів.

Разом з тим, вина обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України повністю підтверджується сукупністю наступних доказів, досліджених безпосередньо судом в ході судового розгляду.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 18.11.2019 р. приблизно о 17-00 год. він подзвонив своєму батьку ОСОБА_6 , але у батька тривалий час був зайнятий мобільний телефон, що його досить здивувало. Через деякий час він додзвонився до батька, який повідомив, що все нормально, але при цьому у нього був дуже схвильований голос, а на фоні він чув сторонні голоси, після чого батько кинув слухавку. У зв`язку з цим він вирішив навідатись до батька. Прибувши за місцем проживання батька, останній повідомив йому, що невідомі особи заволоділи його грошовими коштами, при цьому батько був дуже схвильований. Батько розповів йому про те, що в цей день йому подзвонила жінка з голосом, схожим на голос його сестри (доньки батька), яка схвильованим голосом просила про допомогу. Одночасно слухавку взяла особа, яка представилась слідчим, та повідомила, що сестра потрапила в ДТП та для вирішення цієї проблеми потрібні грошові кошти в розмірі 5000 доларів США, які він повинен віддати його помічнику. В цей час до квартири подзвонив «помічник слідчого» та батько віддав йому першу частину грошових коштів в сумі 1500 Євро. В подальшому знову подзвонила особа, яка представлялась працівником правоохоронного органу, та повідомила про необхідність передачі додаткової суми. При цьому, його батько чув голос жінки, схожий на голос сестри, яка також просила додатково сплатити грошові кошти і ця ж особа повідомила, що знову прийде помічник та йому треба віддати гроші. Коли «помічник слідчого» вдруге прийшов до квартири, батько запідозрив, що ці особи вчиняють протиправні дії та почав з`ясовувати у цього помічника деталі справи та просив пред`явити документи. В цей час помічник вихопив грошові кошти та втік з квартири. В подальшому в його присутності під час пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками його батько впізнав обвинуваченого як особу, якій він передавав два рази грошові кошти.

В ході проведення огляду місця події від 18.11.2019 р. була зафіксована обстановка в приміщенні квартири АДРЕСА_5 , де обвинувачений ОСОБА_5 здійснив відкрите викрадення грошових коштів потерпілого ОСОБА_6 /а.с.83-88/

В ході пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками потерпілий ОСОБА_6 за статурою, рисами обличчя, кольором волосся, зачіскою та іншими зовнішніми ознаками впізнав ОСОБА_5 як особу, що 18.11.2019 р. приблизно о 18-00 год. відкрито заволоділа його грошовими коштами та вказав, що добре розгледів цю особу, оскільки тривалий час спілкувався з обвинуваченим /а.с. 89-91/

В ході затримання ОСОБА_5 18.11.2019 р. у обвинуваченого були вилучені у нагрудній сумці грошові кошти в сумі 1500 доларів США та 1550 Євро, які були вилучені; мобільні телефони «Айфон 6», «Нокіа», «Самсунг», які також були вилучені. /а.с. 92-96/.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 19.11.2019 р. були оглянуті вилучені у ОСОБА_5 грошові кошти, з яких були зроблені копії /а.с. 102-115/.

Протоколом огляду від 19.11.2019 р. були оглянуті вилучені у ОСОБА_5 мобільні телефони «Айфон 6», «Нокіа», «Самсунг», якими спілкувались між собою ОСОБА_8 з невстановленою досудовим розслідуванням особою /а.с. 116-124/.

Протоколом огляду від 19.11.2019 р. був оглянути мобільний телефон потерпілого ОСОБА_6 , в якому зафіксовані вхідні дзвінки з номеру мобільного телефону НОМЕР_1 . Дзвінки з цього самого номера були зафіксовані в мобільних телефонах, вилучених у обвинуваченого ОСОБА_8 , що підтверджує зв`язок обвинуваченого та невстановленої досудовим розслідуванням особи щодо вчинення злочинних дій відносно потерпілого /а.с. 126-132/

В письмовій заяві донька потерпілого ОСОБА_9 повідомила, що 18.11.2019 р. вона не потрапляла в ДТП /а.с.141/.

В ході проведення слідчого експерименту від 07.01.2020 р. потерпілий ОСОБА_6 на місці події розповів про перебіг подій, які відбулись 18.11.2019 р. Потерпілий пояснив, що в цей день йому на стаціонарний телефон був здійснений виклик, та, піднявши слухавку, він почув голос жінки, яка представилась його донькою та повідомила про те, що потрапила в ДТП та перебуває в лікарні та повідомила про необхідність сплати 5000 доларів США, щоб вона не потрапила до в`язниці, які необхідно передати слідчому. Після цього на його мобільний телефон надійшов виклик з невідомого номеру людини, яка представилась слідчим та якому потерпілий повідомив, що має в наявності лише 1500 Євро, на що особа сказала передати ці гроші його помічнику. Одразу в двері хтось подзвонив, він відчинив двері та передав грошові кошти обвинуваченому. Особа, яка представлялась слідчим, продовжуючи перебувати на лінії, повідомив потерпілому, що той повинен сплатити ще 1500 доларів США, на що потерпілий погодився, після чого до квартири зайшов обвинувачений та потерпілий попросив у нього пред`явити посвідчення, але обвинувачений відмовився та вихопив з рук потерпілого грошові кошти в сумі 1500 доларів США та почав тікати. Потерпілий почав кричати та вимагати повернути йому грошові кошти, але обвинувачений втік /а.с. 143-146/.

Аналіз вищенаведених досліджених доказів у їх сукупності дозволяє суду зробити висновок про те, що доведеність винуватості обвинуваченого у скоєнні відкритого викрадення належних потерпілому грошових коштів випливає із сукупності вищевстановлених ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, як в цілому, так і в деталях, що дозволяє суду поза розумним сумнівом дійти до висновку, що вина обвинуваченого у судовому засіданні у скоєнні інкримінованих злочинних дій, зазначених у вироку, доведена повністю.

Обговорюючи позицію обвинуваченого ОСОБА_5 щодо відсутності попередньої змови на заволодіння грошовими коштами потерпілого, суд враховує, що зазначена позиція суперечить обставинам, встановленим судом на підставі сукупності досліджених доказів. Так, позиція обвинуваченого про відсутність попередньої змови на заволодіння грошовими коштами потерпілого спростовується протоколом огляду вилучених мобільних телефонів ОСОБА_5 та протоколом огляду належного потерпілому мобільного телефону. Так, на телефонах обвинуваченого та потерпілого фігурує вхідний дзвінок з одного і того самого номеру мобільного телефону, що підтверджує показання потерпілого в тій частині, що йому на номер мобільного телефону дзвонила особа, яка представилась слідчим. Зв`язок цих дзвінків підтверджує той факт, що зазначена особа також координувала дії обвинуваченого, спрямовані на отримання від потерпілого грошових коштів. Позиція обвинуваченого про те, що йому не було відомо про протиправний характер вилучення грошових коштів та про те, що він виконував функції «кур`єра» виглядає досить сумнівною та такою, що суперечить дослідженим доказам, оскільки як пояснив сам обвинувачений, що коли він зайшов до потерпілого та побачив його пригнічений настрій, він зрозумів протиправний характер своїх дій, тим не менш ОСОБА_5 не припинив злочинних дій, та вдруге завітав до потерпілого, у якого забрав грошові кошти. Також не узгоджується із дослідженими доказами позиція обвинуваченого про те, що при отриманні другої частини грошових коштів, він взяв гроші та спокійно вийшов з квартири, оскільки потерпілий під час слідчого експерименту послідовно та детально пояснив, що обвинувачений вихопив у нього з рук грошові кошти, та не реагуючи на зауваження, почав тікати, тим самим відкрито заволодівши грошима потерпілого. Покази потерпілого про відкритий характер викрадення грошових коштів потерпілого ОСОБА_6 підтвердив в судовому засіданні його син, стверджуючи, що його батько вдруге не передавав добровільно грошові кошти обвинуваченому, який вихопив гроші з рук потерпілого.

Обговорюючи правильність кваліфікації обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 розпочав свої злочинні дій як шахрайські, обманним шляхом заволодівши грошовими коштами потерпілого за попередньою змовою з особою, яка керувала діями обвинуваченого. Але в подальшому цей обман було викрито потерпілим, у якого виникли підозри щодо належності обвинуваченого до працівника правоохоронного органу, та цей обман був викритий до того, як обвинувачений заволодів грошовими коштами та покинув приміщення квартири та мав можливість розпоряджатись наданими йому грошовими коштами, фактично в присутності обвинуваченого, який зрозумівши, що його злочинні дії викриті, схопивши гроші, почав тікати. Викладене чітко і недвозначно указує на те, що обвинувачений після того, як обман було викрито, але до того, як шахрайство було закінчено, продовжив здійснювати дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, і ці дії полягали саме у відкритому викраденні чужого майна, оскільки потерпілий не добровільно передав обвинуваченому грошові кошти, а обвинувачений силоміць вихопив у потерпілого грошові кошти та почав тікати. При цьому як потерпілий розумів, що в нього відкрито викрадають грошові кошти, так і обвинувачений спільно з невстановленою особою усвідомлювали це. Позиція щодо необхідності кваліфікації дій, які розпочались як шахрайські та закінчились як відкрите викрадення чужого майна (при наявності ознак грабежу) висловлена в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі 658/1658/16-к та у Окремій думці судді Верховного Суду ОСОБА_10 у цій же справі.

Таким чином, органом досудового розслідування правильно кваліфіковані дії обвинуваченого за ч.2 ст. 186 КК України.

Що стосується такої кваліфікуючої ознаки як повторність, суд вважає, що органом досудового розслідування також вірно інкримінована обвинуваченому дана кваліфікуюча ознака, оскільки ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26.02.2020 р. ОСОБА_5 хоч і був звільнений від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим, але ця обставина не є реабілітуючою, та в ухвалі констатовано, що 03.11.2019 р., тобто до досліджених судом подій, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 190 КК України, яке відповідно до примітки до ст. 185 КК України утворює повторність із кримінальним правопорушенням, передбаченим ст. 186 КК України.

При оцінці дій обвинуваченого та доказів судом була повністю врахована практика Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

Відповідно до загальних засад призначення покарання, які викладені в ч. 2 ст. 65 КК України - особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Також при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченому на підставі ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає скоєння злочину відносно особи похилого віку.

Ураховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, позицію потерпілого, який наполягав на суворому покаранні обвинуваченого, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений санкцією статті 186 ч.2 КК України.

Разом з тим, враховуючи розмір матеріальної шкоди, спричиненої потерпілому, яка хоч і була усунена внаслідок повернення грошових коштів потерпілому, але не добровільно обвинуваченим, а внаслідок викриття злочинних дій обвинуваченого працівниками поліції, наявність обтяжуючої покарання обставини та відсутність пом`якшуючих покарання обставин, наявність декількох кваліфікуючих ознак, зухвалий характер дій обвинуваченого, його ставлення до скоєного злочину, суд вважає за неможливе застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов не заявлений.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
У зв`язку із призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі із реальним його відбуванням суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою та взяти засудженого під варту в залі суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 /чотири/ роки.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з 26.03.2021 р.

До набрання вироком законної сили застосувати запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді «тримання під вартою» у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» та взяти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під-варту в залі суду.

Речові докази :

-банківську карту «Monobank» з номером НОМЕР_2 , що знаходиться в камері зберігання речових доказів Дарницького УП ГУНП у м.Києві- знищити

-мобільні телефони «Apple Iphone» 6S IMEI: НОМЕР_3 з сім-картою з абонентським номером НОМЕР_4 , мобільний телефон «Nokia» IMEI1: НОМЕР_5 з сім-картою з абонентським номером НОМЕР_6 , мобільний телефон «Samsung» IMEI: НОМЕР_7 , що знаходяться в камері зберігання речових доказів Дарницького УП ГУНП у м.Києві за квитанцією № 006425 від 19.11.2019 р., грошові кошти в сумі 50 Євро, що знаходяться в банківській установі «Укргазбанк» за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 16/22 конфіскувати в дохід держави;

-мобільний телефон «Samsung » IMEI1: НОМЕР_8 , IMEI2: НОМЕР_9 , SНОМЕР_10 , грошові кошти в сумі 1500 Євро та 1500 доларів США залишити у власності потерпілого ОСОБА_6 ;

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1