Справа № 675/770/21
Провадження № 1-кп/675/80/2021
У Х В А Л А
"26" липня 2021 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглядаючи в м. Ізяслав Хмельницької області у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
До Ізяславського районного суду Хмельницької області 13.05.2021 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000025 від 14.01.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 (по тексту ОСОБА_4 , обвинувачений) у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України.
Разом з цим, 02.06.2021 року до Ізяславського районного суду Хмельницької області надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0000013 від 21.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 09.06.2021 року об`єднано в одне провадження кримінальне провадження №0000025 від 14.01.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307 КК України з кримінальним провадженням №0000013 від 21.02.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, з присвоєнням номеру справи №675/770/21 (провадження №1-кп/675/80/2021).
При цьому, також необхідно зазначити, що згідно ухвали Ізяславського районного суду Хмельницької області від 09.06.2021 року було продовжено строк раніше обраного щодо ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор» до 07.08.2021 року включно.
У підготовчому судовому засіданні 26.07.2021 року прокурор подав клопотання про продовження строку обраного щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки зі спливом визначеного строку його дії розглянути кримінальне провадження неможливо, однак ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу та його подальшого продовження не зменшилися.
Обґрунтовуючи внесене клопотання, прокурор вказує, що в разі, коли не буде продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
Захисник, позицію якого повністю підтримав обвинувачений, вказував на відсутність вагомих підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , просив змінити запобіжний захід на більш м`який, такий як цілодобовий домашній арешт із застосування електронних засобів контролю.
На переконання захисника, варто врахувати, що обвинувачений ОСОБА_4 до свого затримання вів добропорядний спосіб життя, не притягувався до будь-якого виду юридичної відповідальності та не здійснював спроб чинити тиск на свідків в даному кримінальному провадженні.
Також захисник звертав увагу суду, що висунуте обвинувачення є необгрунтованим, як і самі ризики на які вказує прокурор. За покликаннями як обвинуваченого, так і його захисника, більш м`який запобіжний захід цілком і повністю забезпечить належну процесуальну поведінку, так як будь-яких передумов переховуватися від суду, незаконного впливу на свідків, вчиняти кримінальні правопорушення не було та не може бути.
Заслухавши позицію прокурора в обгрунтування поданого клопотання та доводи обвинуваченого і його захисника щодо наявності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, який не пов`язаний з триманням під вартою, суд встановив наступні обставини та прийшов до такого висновку.
Подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст. 184 та ч. 3 ст. 199 КПК України, матеріали клопотання містять достатні дані про наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 121 КК України, наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Підставою застосування запобіжного заходу є відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно зі ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Як визначає ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.
Суд констатує, що у відповідності до ст.ст. 178, 199 КПК України при вирішенні питання про обрання та продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Під час вирішення питання про продовження строку обраного щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який обґрунтовано обвинувачується, в тому числі у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 121 та ч. 2 ст. 307 КК України, покарання за кожен з яких передбачено у вигляді позбавлення волі строком до 10 років.
На переконання суду, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, про що неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії»
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
При цьому суд наголошує і на тому, що презумпція невинуватості не може бути виправдана одним лише прагненням полегшити становище обвинуваченого.
Як важає суд, санкції інкримінованованих обвинуваченому кримінальних правопорушень дають об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 зможе переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, зокрема частина з яких є неповнолітніми, які є ще не допитаними, з метою покращення свого становища, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Суд наголошує, що обвинуваченому відомі особи свідків у кримінальному провадженні, які у тому числі, як зазначено вище, є ще й неповнолітніми, а тому існування ризику впливу на свідків є доведеним.
У сукупності з іншими обставинами кримінального провадження також враховано стадію судового провадження та особу обвинуваченого, який негативно характеризується за останнім місцем роботи, і те, що він має слабкі соціальні зв`язки, оскільки він не працевлаштований, не одружений, на утриманні дітей не має.
При цьому варто вказати, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 121 КК України, а відтак є і об`єктивні підстави вважати, що перебуваючи на волі, зможе вчинити нове кримінальне правопорушення.
Такі обставини у своїй сукупності безумовно вказують про те, що продовжують існувати ризики, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу і його продовження та по своїй суті суттєво не змінилася обстановка, що дає підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити більш м`який запобіжний захід.
Необхідно наголосити і на тому, що наявність вищевикладених ризиків у межах кримінального провадження ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених ним в судовому засіданні.
Необхідно акцентувати і те, що запобіжний захід є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому. Стороною обвинувачення такі ризики відповідно до ст. 177 КПК України доведені, які в сукупності із обґрунтованим обвинуваченнням у вчиненні, зокрема, тяжких злочинів є підставою для застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що відповідає характеру суспільного інтересу в даному випадку.
Як вважає суд, доводи сторони захисту про можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодового домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю, підлягають відхиленню, так як характеризуючі дані на обвинуваченого, спосіб його життя до висунення обвинувачення та в цілому обставини, на які вони покликаються, не спростовують та не зменшують ризиків, вказаних у клопотанні прокурором. Такі обставини не є визначальними та не можуть слугувати для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу, що не був би пов`язаний з триманням під вартою, в тому числі і у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Суд констатує, що прокурор у судовому засіданні довів, що на момент розгляду кримінального провадження, продовжують існувати ризики передбачені ст. 177 КПК України, які не могли зменшитися, що дає підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Тим самим, враховуючи вищевикладене, потреба в обмеженні права на особисту свободу обвинуваченого шляхом продовження останньому строку найсуворішого запобіжного заходу є виправданою.
При цьому, доводи захисника та обвинуваченого про наявність підстав для зміни запобіжного заходу, суд відхиляє, натомість запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити на 60 днів, а саме до 23.09.2021 року.
З огляду, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є кримінальним правопорушенням, вчиненим із застосуванням насильства, приймаючи до уваги підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України та перераховані вище, керуючись п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, розмір застави судом не визначається.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183-184, 193-194, 196-197, 199, 201, 331, 369-372, 395 КПК України,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк обраного щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор» до 23.09.2021 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали для виконання направити начальнику Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор», вручити у встановленому порядку прокурору, обвинуваченому та його захиснику.
Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той самий строк і в тому ж самому порядку, з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1