ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/50/21 Справа № 210/3555/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),
представника потерпілої ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),
розглянувши в судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , та прокурора на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.04.2020 року у кримінальному провадженні №0000852 стосовно ОСОБА_10 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.04.2020 року ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_10 про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково та ухвалено стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування майнової шкоди - 23 400 гривень, в рахунок відшкодування моральної шкоди - 200 000 гривень, та в рахунок відшкодування судових витрат - 7 000 гривень, а всього - 230 400 гривень.

В задоволення іншої частини позову відмовлено.

Вирішено долю речових доказів.

Скасовано арешт майна, накладений в межах кримінального провадження №0000852 від 18 травня 2018 року, а саме на відеореєстратор марки «Dahua» моделі «DНІ-HCVR5116HE-S2», серійний номер «2D01A74PAEW3X45», з приєднаним до нього живленням, який належить ФОП ОСОБА_12 (ІНН НОМЕР_1 ), відповідно до ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 травня 2018 року.

ОСОБА_10 визнано винуватим у тому, що він 18 травня 2018 року, приблизно о 01 годині 50 хвилин, перебуваючи в кафе Теремок, розташованому в парку ім. Богдана Хмельницького по проспекту Металургів, 5-В, в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, під час сварки зі ОСОБА_13 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння останньому тілесних ушкоджень, не переслідуючи при цьому за мету спричинити йому смерть, проявивши злочинну недбалість, наніс ОСОБА_13 один удар кулаком правої руки в праву ділянку голови. Після чого, ОСОБА_13 , не втримався на ногах, та впав на кахельну підлогу перед входом у кафе, вдарившись лівою частиною голови об поверхню підлоги, в результаті чого отримав тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя у момент спричинення, та від яких одразу на місці помер.

Таким чином, ОСОБА_10 , діючи з необережності, проявляючи злочинну недбалість, під час вчинення зазначеного удару, не передбачав настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді падіння потерпілого та отримання ним в результаті падіння тілесних ушкоджень в області голови, але за обставин, що склалися повинен був та міг передбачити настання зазначених наслідків.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, захисник ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким виправдати ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 за наведеною кваліфікацією не доведена. ОСОБА_10 не мав наміру на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому та не міг передбачити, що той не втримається на ногах та впаде на кахельну підлогу. Із показів свідків, допитаних в суді, потерпілий вів себе неадекватно, порушував громадський порядок. Обвинувачений протягом 10-15 хвилин просив потерпілого піти, адже той був сильно п`яним, потім останній завдав обвинуваченому удари та охоронцю. Свідки також бачили, що перебуваючи на вулиці ОСОБА_13 падав. Крім того, було встановлено, що через наявний у кафе гострий край плитки, часто перечіпались інші люди та травмувались, дехто при падінні навіть розсікав собі брови.

Захисник вважає, що судом не було враховано погодні умови при інциденті, які могли вплинути на наслідки. При цьому суд посилався як на доказ вини обвинуваченого, на протокол проведення слідчого експерименту від 21 червня 2018 року. Однак, експеримент було проведено більше ніж через місяць після події, без врахування погодних умов, та без врахування особливостей одягу та взуття потерпілого. Тому цей доказ є сумнівний, оскільки під час інциденту підлога була мокрою та слизькою після дощу.

Захисник зазначає, що судом не взято до уваги те що, згідно висновку експерта №950 від 08 червня 2018 року, смерть ОСОБА_13 настала від внутрішньочерепної травми з крововиливом під оболонки головного мозку, яка ускладнилась набряком головного мозку. При судово-токсикологічному дослідженні виявлений етиловий спирт у концентрації 2,67 проміле, що відносно до живих осіб може відповідати сильному ступеню алкогольного сп`яніння. При судово-медичному дослідженні трупа виявлені патоморфологічні зміни внутрішніх органів характерні для атеросклеротичної хвороби серця, великих судин та судин основи мозку. Перед експертом, який проводив судово-медичну експертизу не ставились питання, які мають важливе значення по справі, а саме: чи могла алкогольна інтоксикація разом зі хворобою серця вплинути на настання смерті; чи могли виникнути перераховані тілесні ушкодження у ОСОБА_14 внаслідок падіння з висоти власного зросту; чи могли виникнути перераховані тілесні ушкодження у ОСОБА_13 внаслідок нанесення одного удару ОСОБА_7 ; чи відповідає механізм нанесення одного удару ОСОБА_7 в обличчя ОСОБА_14 , перерахованим в проведеній судово-медичній експертизі за №950 та № 950/1 тілесним ушкодженням у потерпілого. Слідчих експериментів за участю свідків, для встановлення механізму нанесення удару потерпілому, під час досудового розслідування також проведено не було.

Захисник вважає, що висновки проведених у справі судово-медичних експертиз є суперечливими. А питання про можливість настання смерті потерпілого від наявної у нього атеросклеротивної хвороби, не з`ясоване.

Зазначає, що судом також не було взято до уваги наявність виявлених у обвинуваченого ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень, що підтверджує факт нападу потерпілого на обвинуваченого, який в свою чергу намагався захистити відвідувачів та себе від інших ударів ОСОБА_14 . У судовому засіданні судовий експерт, який здійснював експертне дослідження допитувався тільки з метою встановлення дати смерті, для усунення розбіжностей. Тому сторона захисту була позбавлена можливості задати запитання, а можливо й просити суд призначити повторну експертизу.

Захисник вважає, що оскільки обвинувачений не винуватий у смерті потерпілого, то цивільний позов задоволенню не підлягає. Крім того, ні в позовній заяві, ні під час судового розгляду справи, потерпілою не доведено своїх вимог щодо розміру моральної шкоди.

Прокурор також подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок змінити у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на рапорт старшого інспектора-криміналіста Металургійного ВП Криворізької ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_15 від 18 травня 2018 року, як на доказ, який підтверджує вину ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом при ухваленні вироку зазначено, що провина обвинуваченого ОСОБА_10 підтверджується наявними матеріалами кримінального провадження, а саме - першим пунктом рапорт старшого інспектора-криміналіста Металургійного ВП Криворізької ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_15 від 18 травня 2018 року, відповідно до якого 18 травня 2018 року надійшло повідомлення від бригади швидкої допомоги № НОМЕР_2 про те, що в парку імені Б.Хмельницького по АДРЕСА_1 констатовано смерть чоловіка. Однак вказаний рапорт не є документом, тобто не може бути визнаний судом як доказ.

Представник ОСОБА_9 , який діє в інтересах потерпілої ОСОБА_11 подав до суду заперечення на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_16 , в яких просить залишити апеляційні вимоги сторони захисту без задоволення, а вирок без змін.

Посилається на те, що стороною захисту на стадії досудового розслідування та судового розгляду не заявлялося клопотання про проведення повторного слідчого експерименту за участю обвинуваченого, у тому числі із залученням свідків кримінального правопорушення, з метою встановлення механізму нанесення удару потерпілому із врахуванням погодних умов та взуття загиблого ОСОБА_13 .

Жодних клопотань про визнання недопустимим протоколу проведення слідчого експерименту від 21.06.2018 року, також подано не було.

Вказує, що ОСОБА_17 в ході судового розгляду, не заперечувалося нанесення ОСОБА_13 удару, який знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілого. Вказані обставини підтвердили свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які були безпосередніми учасниками конфлікту та не заперечували, що ОСОБА_20 наніс удар ОСОБА_13 внаслідок якого він упав на підлогу.

Зазначає, що твердження сторони захисту в апеляційній скарзі про те, що обвинувачений не мав наміру на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, а лише хотів допомогти людям, які зверталися за допомогою щодо неправомірних дій потерпілого, та захищав себе від удару ОСОБА_13 , спростовуються показаннями згаданих свідків та самого обвинуваченого ОСОБА_20 . На момент події кримінального правопорушення потерпілий ОСОБА_13 вийшов з кафе Теремок, натомість ОСОБА_20 вибіг слідом з ним, на бігу вдарив декілька разів в різні частини тіла, від чого потерпілий одразу впав. Будь-якими належними та допустимими доказами зібраними в порядку, визначеному КПК України, вищевказані, встановлені судом першої інстанції, обставини не спростовуються.

Стосовно сумнівності висновку експерта №950 від 08.06.2018 року за фактом смерті ОСОБА_13 , проведеного КЗ Дніпропетровське обласне бюро СМЕ ДОР Криворізький міжрайонний відділ захисник зазначає, що сторона захисту не надавала ані на стадії досудового розслідування, ані під час судового розгляду висновку експерта, який би суперечив висновку експерта №950 від 08.06.2018 року. Крім того, стороною захисту не подавалися клопотання про виклик експерта для допиту для роз`яснення висновку, про призначення додаткової експертизи, тощо. Отже, доводи апеляційної скарги свідчать про намагання сторони захисту перейняти на себе повноваження експерта, що є неприпустимим.

Вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що саме внаслідок злочинних дії обвинуваченого ОСОБА_10 завдано моральної шкоди потерпілій ОСОБА_11 , тобто встановлено причинно-наслідковий зв`язок, що знайшло своє підтвердження при розгляді кримінального провадження.

В результаті злочинних дій ОСОБА_10 , ОСОБА_11 було спричинено моральних страждань внаслідок душевних хвилювань та переживань, пов`язаних з вимушеною зміною в життєвих стосунках, а саме - втратою її чоловіка, який був підтримкою та опорою сім`ї, завжди у всьому допомагав дружині, як фізично, матеріально, так і морально. Після смерті чоловіка ОСОБА_11 втратила спокійний сон, стала постійно хвилюватися та нервувати, постійно перебувала у пригніченому психологічному стані та приходила відчай, відчувала нестерпний глибокий душевний біль, який її ніколи не покине, усвідомлюючи, що залишилась без чоловіка, з яким прожила разом майже 25 років щасливого сімейного життя, без його належного утримання і підтримки.

До того ж у загиблого ОСОБА_13 залишилась мати, яка, окрім того, що є особою похилою віку, є інвалідом, та також переживала й переживає страждання, пов`язані з вбивством її єдиного сина.

Крім цього, заподіяння ОСОБА_11 моральної шкоди обґрунтовується і тим, що в результаті злочинних дій ОСОБА_10 змінився звичний спосіб життя потерпілої. Вона вимушена одна вести домашнє господарство, утримувати житло, піклуватися про сина, який, хоча і є повнолітнім, проте потребує допомоги та батьківського піклування, турбуватись про матір свого чоловіка, яка також потребує допомоги з огляду на її вік та стан здоров`я.

Також, ОСОБА_11 була вимушена приїжджати з Донецької області до м. Кривий Ріг для того щоб забрати тіло загиблого чоловіка та перевезти до іншої області для його поховання, займатися організацією поховання чоловіка, що для неї спричиняло багато моральних страждань. Вказані обставини призвели до значного погіршення морального та фізичного здоров`я потерпілої, порушення нормальних життєвих зв`язків та стосунків з людьми, а також втрати віри у справедливість.

Представник вважає, що висновки про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, правильність кваліфікації його дій, а також вид та міра призначеного покарання є вірними. А наведені у вироку докази не містять істотних протиріч та узгоджуються між собою.

Вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини, надано мотивовану оцінку доказам та правильно застосовано норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник ОСОБА_8 підтримала апеляційну скаргу частково, у зв`язку із зміною позиції обвинуваченого ОСОБА_7 , і просила призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначив, що він повністю визнає свою вину, щиро розкаюється, він відправив поштовим переказом 10 тисяч гривень потерпілій ОСОБА_11 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, проте вона їх на пошті не отримала, тому ці кошти повернулись.
Представник потерпілої ОСОБА_11 наполягав на залишенні в силі вироку суду першої інстанції, оскільки незважаючи на слова обвинуваченого ОСОБА_7 про щире каяття та готовність відшкодувати потерпілій шкоду, реально він нічого не зробив.
На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За змістом ст. 94 КПК, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону в повній мірі та, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судом першої інстанції в повній мірі досліджено докази, які є належними та допустимими, а саме:
- протокол огляду трупа від 18 травня 2018 року з фототаблицею до нього, який проводився в присутності спеціаліста КМБ СМЕ ОСОБА_21 , експерта-криміналіста Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_22 , в ході якого оглянуто труп невідомого чоловіка, виявлено рану в тім`яно-череповій ділянці праворуч з нерівним осадненим краєм з буро-червоним вологим дном нижче рівня неушкодженої шкіри. Кістки черепу, тулубу та кінцівок на дотик цілі, інших тілесних ушкоджень на трупі за зовнішніми ознаками не виявлено;
- протокол огляду місця події від 18 травня 2018 року з фототаблицею, об`єктом огляду якого є приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого в парку «імені Б.Хмельницького» по пр. Металургів в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, під час огляду виявлено та вилучено блок системи відео нагляду з приєднаним блоком живлення;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотокартками від 19 травня 2018 року, згідно з яким потерпіла ОСОБА_11 у присутності двох понятих впізнала на фото №3 свого чоловіка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- лікарське свідоцтво про смерть №950 від 21 травня 2018 року ОСОБА_13 , з якого вбачається, що смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_3 в наслідок випадку ушкодження з невизначеним наміром. Причини смерті - набряк головного мозку, крововилив під оболонки головного мозку, інші внутрішньо-черепні травми, ушкодження внаслідок контакту з тупим предметом, намір невизначений;
- протокол огляду відеореєстратора марки «Dahua», моделі «DНІ-HCVR5116HE-S2», серійний номер «2D01A74PAEW3X45», від 23 травня 2018 року та диск з відеозаписом, оглянутим судом першої інстанції, а також колегією суддів апеляційної інстанції, з чотирма відрізками відеозаписів з відеокамер внутрішнього і зовнішнього спостереження кафе «Теремок», а також вісьма графічними скріншотами.
В першому відеозаписі на диску в матеріалах кримінального провадження, відображено як чоловік в бриджах та футболці, схожий на потерпілого, 18 травня 2018 року о 00:12:31 підходить до танцюючих чоловіка та жінки й втручається в їх танок, після перемовин із чоловіком потерпілий, о 00:13:05 відходить від танцюючих й підходить до чоловіка із бородою, одягненого в бриджі, футболку, барсетку, а потім виходить із танцмайданчика і поля зору відеокамери, на чому перше з чотирьох відеозаписів закінчується.
В другому відеозаписі на диску в матеріалах кримінального провадження, відображено як чоловік схожий на потерпілого, 18 травня 2018 року в 00:15:34 підходить до танцюючої жінки, торкається її рукою, потім спілкується із особами, які сидять поруч за столом, далі розмовляє з жінкою, яка в 00:16:35 разом із ним виходить з поля зору камери на чому відеозапис закінчується.
В третьому відеозаписі на диску в матеріалах кримінального провадження, відображено як 18 травня 2018 року о 01:51:14, потерпілого виштовхують із закладу обвинувачений та охоронець ОСОБА_23 , після чого потерпілий вибігає із вхідних дверей, за ним женеться обвинувачений. Потерпілий зіштовхується із невідомою особою, й після цього обвинувачений настигає потерпілого і ззаду правою рукою наносить удар в голову потерпілому. Після цього потерпілий та обвинувачений пропадають з поля зору камери спостереження.
В четвертому відеозаписі на диску в матеріалах кримінального провадження, під іншим кутом зору відображені обставини з третього відеозапису на диску в матеріалах кримінального провадження, але додатково вбачається, що після нанесення удару обвинуваченим потерпілий впав, впав також обвинувачений. Але обвинувачений підвівся, а потерпілий - ні;
- висновок експерта №950 від 08 червня 2018 року за фактом смерті ОСОБА_13 , проведеного КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» Криворізький міжрайонний відділ, згідно з яким смерть ОСОБА_13 настала від внутрішньочерепної травми з крововиливом під оболонки головного мозку, яка ускладнилась набряком головного мозку, що підтверджується наявністю ушкоджень та даними судово-гістологічного дослідження.
При судово-медичному дослідженні трупа виявлені ушкодження у вигляді закритої внутрішньочерепної травми: рана у лобній області ліворуч, садна на підборідді; крововиливи у м`яких покривних тканинах голови у лобній області ліворуч; крововиливи під твердою мозковою оболонкою; крововиливи під м`якими мозковими оболонками на поверхні обох великих півкуль головного мозку, обох півкуль мозочку; крововиливи у порожнини бічних шлуночків; дрібно осередкові крововиливи у товщу гіпофізу. Дані ушкодження виникли прижиттєво, незадовго до настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі), характерологічні властивості яких встановити неможливо.
Всі виявлені при судово-медичній експертизі трупа ушкодження, що входять до комплексу внутрішньочерепної травми, яка з`явилася причиною смерті, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, стосовно живих осіб, як небезпечні для життя у момент спричинення (п.2.1.1.а. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17 січня 1995 року), входять до комплексу закритої внутрішньочерепної травми та перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті. При судово-токсикологічному дослідженні виявлений етиловий спирт у концентрації 2,67 промілє, що відносно до живих осіб може відповідати сильному ступеню алкогольного сп`яніння. При судово-медичному дослідженні трупа виявлені патоморфологічні зміни внутрішніх органів характерні для атеросклеротичної хвороби серця, великих судин та судин основи мозку;
- висновок спеціаліста судово-медичного експерта №709 від 23 травня 2018 року судово-медичного обстеження ОСОБА_10 , відповідно до якого у нього виявлене ушкодження у вигляді: синця обличчя - яке виникло від дії тупого твердого предмету (предметів). Характер виявленого ушкодження при первинному обстеженні, а саме ступінь його загоєння (синець з нечіткими контурами), свідчить, що давність його виникнення може відповідати строку вказаному обстежуваним.
За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки відповідно до п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6;
- висновок експерта №888 від 14 червня 2018 року судово-медичної експертизи ОСОБА_10 , згідно з якою у ОСОБА_10 виявлений синець обличчя в виличній області праворуч. За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороми наслідки відповідно до п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України 17 січня 1995 року №6.
Час виникнення ушкодження (синець бруднувато-синюшного кольору з нечіткими контурами) може відповідати 18 травня 2018 року.
Ушкодження виникло від ударної дії тупого твердого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, яким могла бути як озброєна так і неозброєна рука, взута нога нападаючого або інший предмет з такими ж властивостями. Не виключена можливість виникнення ушкодження в результаті падіння з височини власного зросту з послідуючим ударом об виступаючий тупий твердий предмет. Виявлений у нього синець обличчя міг виникнути від однократної дії тупого твердого предмету, з обмеженою травмуючою поверхнею в праву половину обличчя;
- карта виїзду швидкої медичної допомоги №3 від 18 травня 2018 року, якою констатовано смерть невстановленої особи за адресою: АДРЕСА_1 , парк «імені Богдана Хмельницького», кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » о 01:57 годині;
- протокол проведення слідчого експерименту від 21 червня 2018 року з фототаблицею, який проведено в присутності понятих, з метою перевірки і уточнення показань підозрюваного ОСОБА_10 , який визначив взаємне розташування в тамбурі кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » себе та потерпілого ОСОБА_13 та свідка ОСОБА_18 , відтворив обставини вчиненого кримінального правопорушення;
- висновок експерта №950/1 від 26 червня 2018 року по факту смерті ОСОБА_13 , яким встановлено, що анатомічна локалізація, характер та морфологічні особливості виявлених ушкоджень, не виключають можливості їх утворення за механізму, який зазначив підозрюваний ОСОБА_10 під час проведення з ним слідчого експерименту;
- пояснення свідків, які були допитані в суді першої інстанції та попереджені про кримінальну відповідальність.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що вказаними доказами у їх сукупності підтверджується вина обвинуваченого ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.
Колегія суддів враховує те, що обвинувачений ОСОБА_10 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції визнав свою вину повністю, розкаявся, намагався частково відшкодувати матеріальну шкоду, проте колегія суддів не вбачає підстав для застосування ст.ст. 75,76 КК України, оскільки визнання вини ОСОБА_10 на стадії апеляційного розгляду не спростовує висновків суду першої інстанції про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.
Щодо апеляційної скарги прокурора, колегія суддів погоджується з її доводами щодо необхідності виключення з мотивувальної частини вироку посилання на рапорт старшого інспектора-криміналіста Металургійного ВП Криворізької ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_15 від 18 травня 2018 року, як на доказ, який підтверджує вину ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора у тому, що вказаний рапорт не є документом, тобто не може бути визнаний судом як доказ, а винуватість ОСОБА_10 підтверджується сукупністю інших доказів, наявних в матеріалах провадження.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника, проте вважає, за необхідне задовольнити апеляційну скаргу прокурора, змінити вирок суду першої інстанції та виключити з мотивувальної частини вироку посилання на вказаний рапорт, як на доказ винуватості ОСОБА_10 .
Керуючись ст. ст.407, 409 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.04.2020 року у кримінальному провадженні №0000852 стосовно ОСОБА_10 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.04.2020 року у кримінальному провадженні №0000852 стосовно ОСОБА_10 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України задовольнити.
Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.04.2020 року у кримінальному провадженні №0000852 стосовно ОСОБА_10 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України змінити.
Виключити з мотивувальної частини вироку посилання на рапорт старшого інспектора-криміналіста Металургійного ВП Криворізької ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_15 від 18 травня 2018 року, як на доказ, який підтверджує вину ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3