Провадження № 1-кп/243/443/2021
Справа № 243/760/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2021 року
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ Донецької області) кримінальне провадження згідно ЄДРДР № 0000048 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , освіта середня технічна, за спеціальністю слюсар по ремонту вагонів та рефрижераторів, отримує дохід за тимчасовими цивільно правовими угодами ливарником в керамічному цеху, розлученого, непрацездатних осіб на утриманні не має, інвалідом не є, не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 КК України, 25 грудня 2020 року, приблизно о 23 год. 00 хв., прибув до місця проживання свого знайомого ОСОБА_6 та його батька ОСОБА_7 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , для розпивання з останніми спиртних напоїв, де побачив у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Lеnоvо». Приблизно о 23 год. 30 хв. у квартирі зникло електричне освітлення, у зв`язку з чим ОСОБА_6 пішов у магазин, щоб придбати свічку, а телефон марки «Lеnоvо» залишив за місцем проживання, де також залишалися ОСОБА_3 та ОСОБА_7 .. У цей час у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення мобільного телефону марки «Lеnоvо», реалізуючи який, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, повторно, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, оскільки ОСОБА_6 тимчасово відсутній, а ОСОБА_8 заснув внаслідок алкогольною сп`яніння, таємно викрав мобільний телефон марки «Lеnоvо», моделі 1.38041. 4 + 64 GB в корпусі чорного кольору, іmеі: НОМЕР_2 , вартістю 3130 грн. 14 коп., який належить ОСОБА_6 . Після чого, ОСОБА_3 залишив місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 3130 грн.14 коп..
Такі дії обвинуваченого підпадають під ознаки кримінального правопорушення, кримінальна відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене повторно.
Судом були досліджені такі докази на підтвердження встановлених судом обставин.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 провину у вчиненому визнав повністю, розкаявся та показав, що дійсно, 25 грудня 2020 року, він по запрошенню потерпілого прийшов до нього додому, де вони із потерпілим та його батьком розпивали спиртні напої. Приблизно о 23 год. 30 хв. у квартирі зникло електричне освітлення, у зв`язку з чим ОСОБА_6 пішов у магазин, щоб придбати свічку, залишивши телефон марки «Lеnоvо» на столі, в кухні, де вони розпивали спиртні напої. Він скористався тим, що темно, батько потерпілого задрімав, непомітно взяв телефон та пішов з квартири. У вчиненому розкаюється, просить його суворо його не карати. На сьогодні він припинив вжиття спиртних напоїв, отримує дохід від роботи ливарником у гончарному виробництві, частково відшкодував шкоду потерпілому, має намір змінити життя.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що 25 грудня 2020 року він зайшов до сусіда, де побачив раніше йому знайомого ОСОБА_3 , який із сусідом розпивав спиртні напої. ОСОБА_3 запропонував продовжити розпиття спиртних напоїв за місцем мешкання ОСОБА_6 .. Вони разом придбали горілки та пішли до ОСОБА_6 додому, де також знаходився ОСОБА_8 .. Там вони втрьох продовжили вживати спиртні напої. Приблизно о 23 год. 30 хв. раптово вимкнулось світло. Він пішов до магазину з тим, щоб придбати свічки, щоб не сидіти у темряві, телефон він із собою не взяв. Коли повернувся, то ОСОБА_3 вже не було, а батько йому повідомив, що ОСОБА_3 пішов хвилин через п`ять, після того, як він вийшов до магазину. Вранці він виявив, що телефона немає. Він може припустити, що ОСОБА_3 міг бачити телефон у нього, оскільки він світив ліхтариком, вмонтованим у телефон, коли не сталор світла. Через деякийчас він взяв документи на телефон та пішов у поліцію писати заяву про крадіжку. Він заробив гроші, коли працював у м. Лимані, та придбав собі телефон. ОСОБА_3 відшкодував йому 800 грн. 00 коп. та обіцяв, що відшкодує решту коштів. Просить суворо його не карати.
Судом також досліджені такі письмові докази:
Згідно із витягом з ЄРДР за № 0000048, внесено відомості про вчинення злочину за кваліфікацією ч. 2 ст. 185 КК України;
Згідно із подією «102» № 65700828 від 09 січня 2021 року, з письмовою заявою звернувся ОСОБА_6 , в якій просив вжити заходи до знайомого на ім`я ОСОБА_9 , який 25 грудня 2020 року під час розпиття спиртних напоїв викрав належний йому телефон марки «Lеnоvо»;
Згідно із протоколом про прийняття заяви від 09 січня 2021 року, ОСОБА_6 просить прийняти заходи щодо його знайомого на ім`я ОСОБА_9 , який 25 грудня 2020 року під час розпиття спиртних напоїв викрав належний йому телефон марки «Lеnоvо» та відповідно надає дозвіл працівникам поліції на проведення оглядщу його житла;
Згідно із протоколом огляду місця події із фототаблицею до нього від 09 січня 2021 року, з письмового дозволу батька та сина ОСОБА_10 , слідчим було оглянуто приміщення квартири АДРЕСА_4 . В ході огляду зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення, під час огляду нічого не вилучено;
Згідно із протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12 січня 2021 року, проведеного із потерпілим ОСОБА_6 , потерпілий на фотокартці під № 1 впізнав особу на ім`я ОСОБА_9 , який в ніч з 25 грудня на 26 грудня 2020 року перебував у нього вдома та вживав із ним спиртні напої. Відповідно до довідки, доданої до протоколу, на фото № 1 зображений ОСОБА_3 ;
Згідно із протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12 січня 2021 року, проведеного із свідком ОСОБА_8 , свідок на фотокартці під № 3 впізнав особу на ім`я ОСОБА_9 , який в ніч з 25 грудня на 26 грудня 2020 року перебував у нього вдома. Відповідно до довідки, доданої до протоколу, на фото № 3 зображений ОСОБА_3 ;
Згідно із протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20 січня 2021 року, проведеного із свідком ОСОБА_11 , свідок на фотокартці під № 4 впізнав особу, яка в кінці грудня 2020 року пропонувала йому придбати мобільний телефон. Відповідно до довідки, доданої до протоколу, на фото № 4 зображений ОСОБА_3 ;
Згідно із протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20 січня 2021 року, проведеного із свідком ОСОБА_12 , свідок на фотокартці під № 2 впізнав особу, у якої в кінці грудня 2020 року він придбав мобільний телефон. Відповідно до довідки, доданої до протоколу, на фото № 2 зображений ОСОБА_3 ;
При дослідженні письмових доказів, обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що у нього відсутні зауваження щодо складання протоколів для пред`явлення для впізнання за фотознімками і він впізнає своє зображення на фото.

Відповідно до заяви ОСОБА_3 , останній відмовився від проведення слідчого експерименту у зв`язку із повним визнанням провини у вчиненому.

Судом досліджена копія документу на викрадений телефон з його технічними характеристиками, представлена потерпілим.

Згідно із висновком № 307 від 21 січня 2021 року, залишкова вартість майна, що належить ОСОБА_6 на момент вчинення злочину 25 грудня 2020 року, а саме: мобільний телефон марки «Lеnоvо», моделі 1.38041. 4 + 64 GB в корпусі чорного кольору, іmеі: НОМЕР_2 , становить 3130 грн. 14 коп..
Суд приймає до уваги показання обвинуваченого щодо обставин за яких він вчинив крадіжку мобільного телефона у потерпілого та подальшого розпорядження викраденим майном, оскільки такі показання обвинуваченого узгоджуються із показаннями потерпілого, протоколом огляду місця події, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотокартками, проведених із потерпілим та свідками, висновками експертизи.
Суд приймає до уваги показання потерпілого, оскільки вони не містять внутрішніх протиріч, узгоджуються із показаннями обвинуваченого, протоколами слідчих дій та висновками експертизи.
Суд приймає до уваги протоколи слідчих дій та вважає їх допустимими доказами, оскільки вони вчинені відповідно до норм чинного КПК України.
У суду немає підстав сумніватися у висновку експертизи, оскільки вона не суперечать зібраним по справі доказами та складена відповідно до вимог чинного законодавства.
Суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження показань свідків стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.
Відповідно до примітки ст. 185 КК України, у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається кримінальне правопорушення, вчинене особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2-1 ч.1 ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості вважаються особи, засуджені за вчинення кримінального проступку, після відбуття покарання.

За вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 жовтня 2020 року за ч.1 ст. 185 КК України ОСОБА_3 засуджений до покарання у виді 90 годин громадських робіт.

Відповідно до довідки № 23/22/348 - 21 від 12 січня 2021 року, станом на 12 січня 2021 року ОСОБА_3 мав 42 години невідбутого покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до довідки № 23/22/25418 - 21 від 24 лютого 2021 року ОСОБА_3 відбув покарання у виді громадських робіт повністю 27 січня 2021 року.

З огляду на викладене, незважаючи на те, що станом на час розгляду справи судимість за вироком від 28 жовтня 2020 року погашена у зв`язку із відбуттям підсудним покарання, інкримінування ОСОБА_3 ознаки повторності вчинення корисливого злочину є вірною, з огляду на те, що на час вчинення кримінального правопорушення, покарання за попереднім вироком суду ОСОБА_3 відбуте не було, отже він вважався особою, яка має судимість за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 185 КК України.

Сукупний аналіз досліджених в судовому засіданні доказів, прийнятих судом як допустимі дозволяють дійти висновку про те, що обставини, викладені у обвинувальному акті щодо доведеності винності ОСОБА_3 по вказаному кримінальному правопорушенню знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, і його дії кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинене повторно.
Судом були досліджені відомості щодо особи обвинуваченого ОСОБА_3 :
Відповідно до характеристики за підписом керівника мікрорайону «Словважмаш», ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_2 . За час проживання за вказаною адресою зарекомендував себе з посередньої сторони, громадський порядок не порушав, скарг на його поведінку в комітет району не надходило, постійного місця роботи не має, неодноразово був помічений за вживанням алкогольних напоїв;
Згідно із довідкою КНП «МЦПЛЗ м. Краматорськ» у м. Слов`янську № 2/4 2020 від 11 січня 2021 року, ОСОБА_3 на обліку у лікаря - нарколога перебуває з 2009 року з діагнозом: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю зі шкідливим наслідками», з травня 2013 року з діагнозом «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності»;
Згідно із довідкою КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янськ» № 61 від 11 січня 2021 року, ОСОБА_3 до ДВ ОКПЛ м. Слов`янська за психіатричною допомогою не звертався.
Згідно із довідкою про судимість № 1/85 від 12 січня 2021 року, за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 жовтня 2020 року за ч.1 ст. 185 КК України ОСОБА_3 засуджений до покарання у виді 90 годин громадських робіт.
Відповідно до довідки № 23/22/25418 - 21 від 24 лютого 2021 року ОСОБА_3 відбув покарання у виді громадських робіт повністю 27 січня 2021 року.
Матеріальну шкоду відшкодовано частково.
Відповідно до досудової доповіді, Слов`янським МРВ філії державної установи «Центр пробації» в Донецькій області, зроблено висновок про те, що ОСОБА_3 має вискоий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середній рівень ризику небезпеки для суспільства.

Проблемними питаннями особистості обвинуваченої та його життєдіяльності є відсутність постійної роботи або інших стабільних джерел доходів.

Згідно із висновком, Слов`янський МРВ з філії ДУ «Центр пробації» в Донецькій області вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства (у тому числі для окремих осіб). У разі якщо суд дійте висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ті обставини, що ОСОБА_3 щиросердно розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину. Незважаючи на те, що обвинувачений під час досудового слідства не приймав участь у слідчому експерименті, під час розгляду справи у суді він провину визнав у повному обсязі, детально повідомив в судовому засіданні всі обставини вчиненого, неодноразово висловлював щире каяття з приводу вчиненого. Із заяви про відмову у проведенні слідчого експеримента видно, що обвинувачений відмовився від його проведення лише з мотивів повного визнання своєї провини у вчиненому. Така поведінка обвинуваченого під час судового провадження та досудового слідства, на думку суду є тим чинником, на підставі якого судом встановлено наявність такої пом`якшувальної обставини, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Суд також приймає до уваги, як обставину, що свідчить про щире каяття обвинуваченого те, що шкоду потерпілому відшкодовано частково та між потерпілим та обвинуваченим існує домовленість про відшкодування останнім шкоди у повному обсязі у добровільному порядку.
Суд зазначає, що навіть при вирішенні питання про наявність обтяжуючих обставин, суд повинен керуватися нормами КПК України, за якими може змінювати межі обвинувачення лише в сторону покращення положення обвинуваченого. Так при формулюванні обвинувачення, прокурором зазначено, що вчиненню кримінального правопорушення передувало вжиття обвинуваченим спиртних напоїв. Разом з тим, зважаючи на те, що в обвинувальному акті відсутнє посилання на наявність обтяжуючих обставин, суд зазначає, що обставин, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, обвинуваченому не встановлено.

Згідно із ст. 65 КК України, при призначенні покарання, суд приймає до уваги такі обставини:

викрадене майно не повернуто володільцю, однак потерпілою стороною повідомлено, що обвинувачений частково відшкодував шкоду та має намір відшкодувати її у повному обсязі; потерпілим не заявлено вимог щодо суворого покарання обвинуваченого; стороною обвинувачення також не заявлено вимог щодо суворого покарання підсудного;
злочин, вчинений обвинуваченим, віднесений законодавцем до категорії нетяжких злочинів;
обвинувачений у вчиненому розкаявся, під час проведення досудового слідства та в суді сприяв розкриттю злочину, оскільки провину визнав повністю, приймав участь у слідчих діях щодо з`ясування обставин вчинення злочину, та повідомив їх суду, в судовому засіданні виявив щире розкаяння, розуміння того, що його вчинок протиправний;
обвинувачений раніше не судимий, у зв`язку з тим, що станом на час розгляду справи в суді повністю відбув покарання за попереднім вироком суду, за яким був засуджений за вчинення проступку;
органом пробації зроблено висновок, в якому хоч і зазначено про неможливість виправлення обвинуваченого без призначення покарання пов`язаного з обмеженням або позбавленням волі, але все ж така можливість допущена.
З огляду на викладені обставини, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння нових кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті Особливої частини Кримінального Кодексу України.
При цьому, суд всебічно оцінив викладені обставини, та прийшов до переконання про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_3 без реального виконання покарання и вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком згідно із положеннями ст. 75 КК України та покладенням на нього основних та додаткових обов`язків відповідно ст. 76 КК України.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень.
Речові докази у справі відсутні, цивільний позов не заявлений, процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Застосувати до ОСОБА_3 ст. 75 КК України, і відповідно до положень наведеної статті кримінального закону звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбуття покарання, призначеного по даному вироку з випробуванням та іспитовим строком 2 (два) роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 додатковий обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися та не обиралися.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок складений у єдиному екземплярі у нарадчій кімнаті.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1