Справа № 740/4441/20
Провадження № 1-кс/740/290/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2021 року м. Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Ніжинський агротехнічний інститут» (далі ВП НУБП України «НАТІ»), про скасування арешту майна,

установив:

04 березня 2021 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ВП НУБП України «НАТІ» звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту, накладеного на земельну ділянку, кадастровий номер :11:001:0015, державної власності, що перебуває в постійному користуванні Національного університету біоресурсів і природокористування України, з посиланням на те, що з моменту накладення арешту не вчинено жодних слідчих дій у зв`язку з чим накладався арешт, земельна ділянка не зберегла на собі жодних слідів і не містить на собі доказів, які б могли підтвердити чи спростувати обставини які підлягають доказуванню. Таким чином, у подальшому застосуванні цього запобіжного заходу відпала потреба. Крім того, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 364 КПК України земельна ділянка не є об`єктом вчинення кримінального правопорушення.
Заявник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив клопотання задовольнити, розглянути в його відсутність.
У заяві від 09 березня 2021 року слідчий СВ Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_4 просив розглянути клопотання в його відсутність, проти скасування арешту не заперечував, оскільки кримінальне провадження № 0000974 закрите постановою слідчого від 31 грудня 2020 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, в порядку ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Перевіривши доводи клопотання, матеріали справи, встановлено таке.
Ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 жовтня 2020 року накладено арешт на майно, визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, а саме земельну ділянку, кадастровий номер :11:001:0015, державної власності, що перебуває в постійному користуванні Національного університету біоресурсів і природокористування України, шляхом заборони будь-кому розпоряджатися будь-яким чином до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні та/або скасування арешту, крім слідчого та прокурора для забезпечення збереження вказаного речового доказу.
Відповідно до заяви слідчого СВ Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 09 березня 2021 року кримінальне провадження № 0000874 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції», має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).
При вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, а також з вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
З урахуванням установлених в судовому засіданні обставин, арешт накладено з правових підстав, передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, тобто обґрунтовано. Однак на цьому етапі кримінального провадження, яке закрито, потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси ВП НУБП України «НАТІ» як користувача (володільця) указаної земельної ділянки.
З урахуванням викладеного наявні підстави для задоволення клопотання про скасування арешту майна. Таке рішення ґрунтується на принципах розумності та співмірності обмеження права власності.
Керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України «Ніжинський агротехнічний інститут», про скасування арешту майна - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 22 жовтня 2020 року, на земельну ділянку, кадастровий номер :11:001:0015, державної власності, що перебуває в постійному користуванні Національного університету біоресурсів і природокористування України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1