Справа № 136/1069/19
провадження №1-кп/136/75/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець обвинувальний акт та Угоду про визнання винуватості від 10.06.2019, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 від 25.04.2019, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта базова середня, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.304 КК України,

за участю сторін кримінального провадження
з боку обвинувачення
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5
з боку захисту
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється неповнолітнім, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, що посягають на основні принципи суспільної моральності у сфері належного інтелектуального, морального та фізичного розвитку і виховання неповнолітніх, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, які полягають у згубному впливанні на неповнолітнього, спричиненні шкоди його інтелектуальному і фізичному розвитку, деформуванні в його свідомості моральних цінностей, діючи умисно, 13.03.2019 близько 15Ю0 год., 15.03.2019 близько 19.00 год., 16.03.2019 в період часу з 08.00 год. по 10.00 год., 17.03.2019 в період часу з 08.00 год. по 10.00 год., а також 22.03.2019 близько 12.00 год., перебуваючи на території свого домогосподарства, яке розташоване за адресою - АДРЕСА_1 пропонував та спільно із ОСОБА_5 вживав алкогольні напої, а саме горілку, чим довів останнього до стану алкогольного сп`яніння.
Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст.304 КК України, як втягнення неповнолітнього у пияцтво.
Разом з обвинувальним актом до суду подано Угоду про визнання винуватості укладену 10.06.2019 начальником Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі його захисника ОСОБА_7 .

Згідно умов даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.304 КК України, ОСОБА_3 , у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторони узгодили покарання, яке повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_3 , а саме: у виді 4 років позбавлення волі. Згідно ст.75 звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців. Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на нього певні обов`язки. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому в присутності його захисника.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Потерпілий від даного кримінального правопорушення разом із законним представником надали письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості із підозрюваним ОСОБА_3 .
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Таким чином, приймаючи до уваги об`єктивно встановлені обставини, які підтверджені доказами, що оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд вважає, що діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , мало місце, а саме: втягнення неповнолітнього у пияцтво, а отже його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 304 КК України.
Судом також враховано, що ОСОБА_3 раніше не судимий; за місцем проживання характеризується посередньо, неодружений, на обліку в лікаря психіатра та наркологічному кабінеті не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Переконавшись, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження укладеної між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами цієї угоди виду та міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

У ході досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.12, 65-67 КК України, ст.314, 368, 370, 374, 376, 394, 468, 469, 472-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 10.06.2019 між начальником Липовецького відділу Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , та обвинуваченим ОСОБА_3 ., за участі його захисника ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 від 25.04.2019.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 304 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 10.06.2019 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 1 (один) рік та 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 ч.1 п.п. 1, 2 КК України покласти на ОСОБА_3 на протязі іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1