Справа № 738/568/21
№ провадження 1-кс/738/113/2021
УХВАЛА

03 серпня 2021 року місто Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:
судді - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву прокурора Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_2 про відвід судді Менського районного суду Чернігівської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 березня 2021 року за № 0000087, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України (справа №738/568/21, провадження 1-кп/738/71/2021),
з участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,
учасників судового розгляду:
прокурора - ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:
Суть питання, що вирішується ухвалою.
12 липня 2021 року до суду надійшла заява прокурора Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_2 про відвід судді Менського районного суду Чернігівської області ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження, внесеного Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 березня 2021 року за № 0000087, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України (справа №738/568/21, провадження 1-кп/738/71/2021).

Заява мотивована тим, що в провадженні судді Менського районного суду ОСОБА_3 перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України. Під час розгляду вказаного кримінального провадження було встановлено, що постановою Менського районного суду Чернігівської області від 02 березня 2021 року під головуванням судді ОСОБА_3 . ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні 05 та 23 лютого 2021 року адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-2 КУпАП, та, із застосуванням ст.36 КУпАП, піддано адміністративному стягненню у вигляді 50 годин громадських робіт, вказані обставини справи про адміністративне правопорушення є предметом даного кримінального провадження, а тому, суддя ОСОБА_3 відповідно до ст. 75, 76 КПК України не може брати участь у розгляді даного кримінального провадження.

Виклад позиції учасників судового провадження.
Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала заяву про відвід судді, посилаючись на викладені в ній обставини, просила її задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_7 , захисник обвинуваченого ОСОБА_8 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення заяви прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду, у судове засідання не з`явився, оскільки відбуває покарання у виправному центрі, до суду надав заяву про розгляд заяви прокурора про відвід судді без його участі, заперечень не має.

Суддя ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, будь яких пояснень чи клопотань суду не надав.

Встановлені судом обставини.
Судом встановлено, що 30 квітня 2021 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 березня 2021 року за №0000087, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1КК України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 квітня 2021 року кримінальне провадження за вказаним обвинувальним актом було розподілене судді ОСОБА_3 (а.к.п.12)

З формулювання обвинувачення викладеного у обвинувальному акті вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 19 січня 2021 року близько 21.00 години, 01 лютого 2021 року близько 21 години 30 хвилини, 05 лютого 2021 року близько 22 години 20 хвилин, 23 лютого 2021 року близько 22 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство по відношенню до свого рідного брата ОСОБА_7 (а.к.п.1-7).

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 05 травня 2021 року кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 було призначено до підготовчого судового засідання на 24 травня 2021 року (а.к.п.13).

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 24 травня 2021 року вказане кримінальне провадження призначено до судового розгляду, яке 24 травня 2021 року було відкладено на 26 липня 2021 року (а.к.п.28-30, 32).

12 липня 2021 року до суду надійшла заява від процесуального прокурора у даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 про відвід судді ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження з тієї підстави, що вказаний суддя брав участь у розгляді справи про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1, ч.2 ст.173-2 КУпАП, за фактом вчинення ним 05 та 23 лютого 2021 року домашнього насильства стосовно рідного брата ОСОБА_7 , у якій його було визнано винним у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.к.с.40, 41).

Судом встановлено, що в провадженні судді Менського районного суду Чернігівської області ОСОБА_3 перебували матеріали про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1, ч.2 ст.173-2 КУпАП (справа №738/267/21, провадження №3/738/137/2021) за фактом вчинення останнім в стані алкогольного сп`яніння 05 лютого 2021 року о 22 години 20 хвилин та 23 лютого 2021 року близько 22 години за адресою АДРЕСА_2 домашнього насильства по відношенню до свого брата ОСОБА_7 .

Постановою Менського районного суду Чернігівської області від 02 березня 2021 року, яка набрала законної сили 13 березня 2021 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.173-2 КУпАП, та на підставі ст.36 КУпАП накладено стягнення у вигляді 50 годин громадських робіт.

Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.
Згідно з положеннями статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Виходячи з приписів статі 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Положеннями частин 1, 5 ст. 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Суддя зобов`язаний: справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства ( п.1 ч.7 ст.56 Закону).

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, «Кожен має право на справедливий… розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом…, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії») (Постанова колегії суддів першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17 вересня 2019 року, справа №277/599/15-к).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Відповідно до п.81 рішення ЄСПЛ «Салов проти України», «неупередженість» у сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді в конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію, тобто чи були в суді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно із статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого Рішенням XI З`їзду суддів України 22 лютого 2013 року, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

З огляду на те, що суддя ОСОБА_3 розглядав справи про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених за ч.1, ч.2 ст.173-2 КУпАП, під час розгляду яких у нього при встановленні обставин справи було сформоване внутрішнє переконання щодо суті подій та доказів у справі, внаслідок чого, за результатами розгляду справи останній дійшов висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушеннях, які мали місце 05 та 23 лютого 2021 року, вказані обставини справи про адміністративне правопорушення входять до обсягу висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, суд дійшов висновку, що заявлений прокурором відвід судді ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження містить об`єктивні підтверджуючі дані про існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості, що є підставою, яка виключає його участь у кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 75-76, 80-81 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Заяву прокурора Корюківської окружної прокуратури ОСОБА_2 про відвід судді Менського районного суду Чернігівської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 березня 2021 року за № 0000087, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України (справа №738/568/21, провадження 1-кп/738/71/2021) задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 березня 2021 року за № 0000087, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України (справа №738/568/21, провадження 1-кп/738/71/2021) передати до канцелярії Менського районного суду Чернігівської області для визначення в порядку ст. 35 КПК України іншого судді для його розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 06 серпня 2021 року.

Суддя ОСОБА_1