Справа № 595/483/21
Провадження № 1-кс/595/246/2021
У Х В А Л А

26 травня 2021 року м. Бучач

Слідчий суддя Бучацького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у залі суду клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського РВП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Монастириського відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Монастириська, Тернопільської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, розлученого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше судимого, непрацюючого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий слідчого відділення відділення відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського РВП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 29 березня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, звернувся із клопотанням, погодженим прокурором Монастириського відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_3 , в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до підозрюваного ОСОБА_6 .
Клопотання мотивує тим, що 28 березня 2021 року біля 01:00 год. ОСОБА_6 , маючи не зняті та не погашені судимості, на шлях виправлення не став, та разом з ОСОБА_8 , перебували у нетверезому стані, неподалік будинку АДРЕСА_3 , де побачили припаркований легковий автомобіль марки «ВАЗ 2109», зеленого кольору, 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 та перебуває в правомірному користуванні і володінні ОСОБА_10 .
Після цього у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, за попередньою змовою із ОСОБА_6 , з метою використання його в особистих цілях.
Тоді ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_6 заволодіти легковим автомобілем марки «ВАЗ 2109», зеленого кольору, 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на що ОСОБА_6 погодився із злочинним наміром ОСОБА_8 .
Реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне заволодіння автомобілем марки «ВАЗ 2109», зеленого кольору, 1988 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , діючи умисно за попередньою змовою із ОСОБА_8 , підійшов до вказаного транспортного засобу та спостерігав, як ОСОБА_8 шляхом пошкодження замка у дверях багажного відділення відчинив їх та заліз у салон даного автомобіля, почергово відчинивши пасажирську та водійську дверки, чим забезпечив доступ ОСОБА_6 до салону даного автомобіля.
Після цього, ОСОБА_6 , маючи доступ до даного автомобіля, керуючись корисливим мотивом, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, присів за кермо вказаного транспортного засобу та, пошкодивши замок запалювання, намагався привести у дію двигун, а ОСОБА_8 у цей час сів на переднє пасажирське сидіння та спостерігав за діями ОСОБА_6 . Оскільки ОСОБА_6 не вдалось привести в дію двигун, ОСОБА_8 , відчинивши дверцята автомобіля, сказав ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які у цей час знаходились неподалік даного автомобіля, щоб вони, ставши спереду капоту, випхали даний автомобіль на проїжджу частину вулиці Галицька і допомогли їм завезти двигун даного автомобіля.
Тоді, ОСОБА_11 разом із ОСОБА_12 , які не були обізнані у злочинних діях вищевказаних осіб, із застосуванням фізичної сили, випхали даний автомобіль марки «ВАЗ 2109», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 на проїжджу частину вулиці Галицька і почали його штовхати у сторону вулиці Лесі Українки, підштовхнувши його декілька метрів, побачили, що двигун даного автомобіля завівся і, припинивши його штовхати, відійшли у сторону.
У цей час ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 , знаходячись у салоні даного автомобіля, його не зупиняючи та не припиняючи роботу двигуна, поїхали в сторону вулиці Лесі Українки, всупереч волі власника ОСОБА_10 , вчинивши при цьому умисні дії, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом.
Після цього, ОСОБА_6 , перебуваючи за кермом даного автомобіля та рухаючись ним разом із ОСОБА_8 , який у цей час знаходився на передньому пасажирському сидінні вулицею Лесі Українки в м. Монастириська, не впоравшись із керуванням, допустив в`їзд даного автомобіля в огорожу житлового господарства, яке розташоване в АДРЕСА_4 , пошкодивши при цьому автомобіль марки «ВАЗ 2109», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 на суму 27 403 грн.
Після цього, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 , злякавшись, щоб їх не помітили жителі даної вулиці, вийшли із автомобіля і, його покинувши, побігли у невідомому напрямку.
Вказаними діями ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 27403 грн.
26 травня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні даного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

В судовому засіданні старший слідчий підтримав клопотання та просив задовольнити, пояснив, що ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, а тому в зв`язку з наявність ризику переховуватись від слідства та суду, впливати на потерпілого, свідків та експертів та вчинити інші злочини просить клопотання задоволити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та зазначила, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. ОСОБА_6 раніше судимий, має слабкі соціальні зв`язки, тому просила клопотання задоволити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_5 заперечив з приводу задоволення клопотання і зазначив, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення, є лише припущеннями та подав клопотання, згідно якого просив обрати підозрюваному ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, яким може бути домашній арешт, оскільки ОСОБА_6 має постійне місце проживання, живе з матір`ю ОСОБА_13 , яка є особою з інвалідністю 2 групи довічно, яка потребує догляду.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав думку та клопотання свого захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши клопотання, додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 29 березня 2021 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

26 травня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні даного злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано зач. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від п`яти до восьми років, що згідно ст.12 КК України є тяжким злочином.
23 грудня 2009 року вироком Солом`янського районного суду в м. Київ за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, постановою Монастириського районного суду від 12 жовтня 2012 року звільнено від відповідальності на підставі п. «В» ст.1 Закону України «Про амністію»;
ОСОБА_6 раніше був засуджений:
- вироком Солом`янського районного суду в м. Київ від 23 грудня 2009 року за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, постановою Монастириського районного суду від 12 жовтня 2012 року звільнено від відповідальності на підставі п. «В» ст.1 Закону України «Про амністію»;
- вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 14 червня 2012 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень, який оплачений згідно квитанції №26 від 11 серпня 2013 року;
- вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 05 серпня 2013 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік;
- вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців і на підставі ст. 71 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
- вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 10 вересня 2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і на підставі ч.4 ст.70 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 3 років 4 місяців, рішенням Чортківського районного суду від 24 лютого 2016 року умовно - достроково звільнений, невідбутий строк 1 рік 7 місяців 9 днів;
- вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 01 червня 2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 гривень, який оплачений згідно квитанції № 8 від 03 жовтня 2018 року.
Окрім цього, в Монастириському районному суді Тернопільської області на розгляді перебувають об`єднані матеріали кримінального провадження (справа № 603/205/20) про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України. По вказаному кримінальному провадженні ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 07 квітня 2021 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 , було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, та згідно ухвали Монастириського районного суду Тернопільської області від 11 травня 2021 року через неявку застосовано примусовий привід ОСОБА_6 у судове засідання.
Згідно ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та долученими до клопотання слідчим та прокурором доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 29.03.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 29.03.2021 року; поясненням ОСОБА_8 від 29.03.2021 року; заявою-явкою з повинною ОСОБА_8 від 29.03.2021 року; висновком судової дактилоскопічної експертизи від 31.03.2021 року; протоколом слідчого експерименту проведеного з свідком ОСОБА_11 від 30.03.2021 року; протоколом слідчого експерименту проведеного з свідком ОСОБА_12 від 30.03.2021 року.

Метою застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інші злочини.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, наведені слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та доведені слідчим та прокурором в судовому засіданні.

Ризиком того, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тому, усвідомлюючи міру покарання за вчинений ним злочин, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Ризиком того, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні є те, що вони проживають в одному населеному пункті, може навмисно схиляти зазначених учасників кримінального провадження до зміни наданих показань чи до відмови давати показання, оскільки досудове розслідування кримінального провадження перебуває на початковому етапі, а судом показання сприймаються безпосередньо під час судового розгляду.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, обізнаний із санкцією злочину, який йому інкримінується, будучи обвинуваченим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, кримінальне провадження по яких пребуває на розгляді в Монастириському районному суді Тернопільської області, знову вчинив злочин проти власності, не одружений, не працює, тому, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, є всі підстави вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням її під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, характер вчиненого злочину, особу підозрюваного, репутацію та міцність соціальних зв`язків останнього, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні злочину, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не зможе попередити ризики, визначені у ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги усе вищевикладене, клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського РВП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Монастириського відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_3 , слід задовольнити, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, при цьому відмовивши у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу в виді домашнього арешту.

Приймаючи до уваги обставини кримінального провадження, майновий та сімейний стани підозрюваного, вищезазначені ризики і тяжкість злочину, а також вимогу закону щодо визначення розміру застави, яка буде достатньою мірою гарантувати виконання покладених обов`язків, підозрюваному доцільно визначити розмір застави в межах, передбачених ч. 5 ст. 182 КПК України.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, вважаю за необхідне визначити розмір застави в розмірі достатньому для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовити.
Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 (м.Бучач) Чортківського РВП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Монастириського відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90 800 (дев`яносто тисяч вісімсот) грн.
У випадку внесення застави покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання органу досудового розслідування паспорт громадянина України для виїзду за кордон.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського РВП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_7 .
Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 23 липня 2021 року.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст ухвали оголошено 28 травня 2021 року о 12 год. 00 хв.

Слідчий суддя Бучацького
районного суду ОСОБА_1