Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/90/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.03.2021 року м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7
переглянула у відкритому судовому засіданні, у м. Кропивницькому, в

апеляційному порядку, за апеляційною скаргою представника особи, на майно якої накладається арешт, ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 лютого 2021 року /у межах кримінального провадження № 0000126 від 23.07.2021 року/ про задоволення клопотання про арешт майна.

ВСТАНОВИЛА:
До місцевого суду із клопотанням звернувся слідчий СВ СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 , в якому просить накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку складського приміщення за адресою АДРЕСА_1 , а саме: 15 мішків посівного матеріалу кукурудзи торгової марки «PIONEER» SEED CORN однієї партії Н-18-011/0636, сорт PR38N86 дата пакування 02.2019, та 120 пустих мішків торгової марки «PIONEER».

В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що ТОВ «Кортева Агрісаєнс Україна» (попередня назва ТОВ «Піонер Насіння Україна») є офіційним представником на території України компанії Пайонір Хі-Бред Інтернешенел, Інк., корпорація штату Айова, США, яке у свою чергу у встановленому Законом порядку у Державному патентному відомстві України має зареєстрований товарний знак «Pioneer».

Група осіб ОСОБА_8 та ОСОБА_10 за попередньою змовою між собою без згоди правовласника ТОВ «Кортева Агрісаєнс Україна» (попередня назва ТОВ «Піонер Насіння Україна»), здійснюють незаконне виготовлення та розповсюдження продукції під торговою маркою «Pioneer».

В ході проведення слідства встановлено, що ОСОБА_10 будучи директором ТОВ «Вавілон-2015» у невстановленому слідстві місці у м. Черкаси, організував цех з незаконного виготовлення та розповсюдження продукції під торговою маркою « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Здійснення збуту незаконно виготовленої продукції ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_8 налагодив і у АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді ТОВ «Кортева Агрісаєнс Україна» (попередня назва ТОВ «Піонер Насіння Україна») офіційного правовласника на знаки для товарів та послуг на території України Пайонір Хі-Бред Інтернешенел, Інк., корпорація штату Айова, США, встановлено, що ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ТОВ «Вавілон 2015» не являються контрагентами, клієнтами, постачальниками, тощо продукції під торговою маркою « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

З метою відшукання предметів речей та документів на яких відобразилось незаконне використання знаків для товарів і послуг, фірмове найменування, кваліфіковане зазначення походження товару під торговою маркою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », документації по обліку незаконно виготовленої та розповсюдженої продукції 29 грудня 2020 року проведено санкціонований обшук за адресою АДРЕСА_1 ,.

У ході проведення обшуку у орендованому ОСОБА_8 складському приміщенні виявлено та вилучено 15 мішків посівного матеріалу кукурудзи торгової марки «PIONEER» SEED CORN однієї партії Н-18-011/0636, сорт PR38N86 дата пакування 02.2019, та 120 пустих мішків торгової марки «PIONEER»; 29.12.2020 вилучені 15 мішків посівного матеріалу кукурудзи торгової марки «PIONEER» SEED CORN однієї партії Н-18-011/0636, сорт PR38N86 дата пакування 02.2019, та 120 пустих мішків торгової марки «PIONEER» визнано речовими доказами.

Слідчим суддею, за встановлених обставин, задоволено клопотання слідчого про арешт майна, накладено арешт, заборонено користування та розпорядження майном, в судовому рішенні зазначено: майно, на яке внесено клопотання щодо накладення арешту, вилучене під час обшуку, відповідає вимогам ст. 98 КПК України, є речовим доказом у справі, є необхідність арешту з метою забезпечення належного збереження слідів вчиненого кримінального правопорушення, вказане майно, можливо, є предметом кримінального правопорушення, застосовувалось для вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, арешт майна необхідний для безперешкодного доступу сторони кримінального провадження до вказаного майна, для забезпечення проведення судових експертиз.

В апеляційній скарзі представник особи, на майно якої накладається арешт, адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.
Свої вимоги мотивує наступними доводами.
Слідчим суддею не дотримано вимог ст. ст. 94, 132, 173 КПК України; клопотання слідчого не мотивоване; слідчий суддя не переконався у наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення, і що у даному кримінальному провадженні необхідно накласти саме такий вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків; матеріали клопотання не містять доказів про завдання майнової шкоди в особливо великому розмірі, а також доказів обставин, на які посилається слідчий; сам факт наявності у ОСОБА_8 вилученого майна не узгоджується із поняттям об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України.
Зазначає, що в матеріалах клопотання про арешт майна відсутні ризики, передбачені ч. 1 ст. 170 КПК України щодо приховання, пошкодження, псування, знищення, перетворення, пересування, передачі майна.
Аналогічно такі ризики не зазначені в ухвалі слідчого судді.
Зазначення слідчого судді про те, що досудове розслідування здійснюється стосовно ОСОБА_8 з приводу виготовлення та збуту посівних матеріалів ТМ «PIONEER», - дійсності не відповідають, докази такої діяльності ОСОБА_8 відсутні, а рапорти оперуповноважених не можуть бути доказами в розумінні ст. 84 КПК України.
Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу, просила скасувати ухвалу слідчого судді, відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, думку прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді без змін, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Держава може вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Обмеження права власності повинні розглядатися як вимушені заходи, які держава не обов`язково повинна застосовувати.

У рішеннях Європейського суду з прав людини «Спадея і Скалабріно проти Італії» від 1 вересня 1995 року та «Іммобільяре Саффі проти Італії» від 28 липня 1999 року зазначено, що втручання у право власності допустиме лише тоді, коли воно переслідує легітимну мету в суспільних інтересах.
У випадках, коли йдеться про обмеження тих чи інших прав і свобод, Європейський суд завжди звертає увагу на низку параметрів, яким повинні відповідати застосовані державою заходи щодо конкретних прав (наявність правових підстав для обмеження прав і свобод, що передбачає можливість обмеження права виключно в порядку, встановленому чинним законодавством; обумовленість обмеження легітимною метою; пропорційність вжитих державою заходів щодо обмеження прав і свобод з огляду на легітимну мету, яку держава намагалася досягти, запровадивши відповідне обмеження).

Арешт майна, у відповідності до положень ст. 131 КПК України, є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, що допускаються виключно у разі доведення прокурором ряду обставин: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно із ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Визначення, мета і завдання арешту майна регламентовані ст. 170 КПК України, зокрема ч. 1 даної норми закону визначає: арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до п. 1) ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено поняття речових доказів, зокрема, як регламентовано ч. 1: Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 173 КПК України, ч. 2, регламентовано: При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як встановлено матеріалами клопотання, СВ СУ ГУНП в Кіровоградській області здійснюється розслідування кримінального провадження № 0000126 від 23.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України.
Зокрема, як встановлено досудовим розслідуванням, група осіб ОСОБА_8 та ОСОБА_10 за попередньою змовою між собою без згоди правовласника ТОВ «Кортева Агрісаєнс Україна» (попередня назва ТОВ «Піонер Насіння Україна»), здійснюють незаконне виготовлення та розповсюдження продукції під торговою маркою « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
ОСОБА_10 , будучи директором ТОВ «Вавілон-2015», у невстановленому слідством місці у м. Черкаси, організував цех з незаконного виготовлення та розповсюдження продукції під торговою маркою « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Здійснення збуту незаконно виготовленої продукції ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_8 налагодив і у АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді ТОВ «Кортева Агрісаєнс Україна» (попередня назва ТОВ «Піонер Насіння Україна») офіційного правовласника на знаки для товарів та послуг на території України Пайонір Хі-Бред Інтернешенел, Інк., корпорація штату Айова, США, встановлено, що ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ТОВ «Вавілон 2015» не являються контрагентами, клієнтами, постачальниками, тощо продукції під торговою маркою « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

З метою відшукання предметів речей та документів, на яких відобразилось незаконне використання знаків для товарів і послуг, фірмове найменування, кваліфіковане зазначення походження товару під торговою маркою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », документації по обліку незаконно виготовленої та розповсюдженої продукції 29 грудня 2020 року за адресою АДРЕСА_1 , проведено санкціонований обшук.

В ході проведення обшуку у орендованому ОСОБА_8 складському приміщенні виявлено та вилучено 15 мішків посівного матеріалу кукурудзи торгової марки «PIONEER» SEED CORN однієї партії Н-18-011/0636, сорт PR38N86 дата пакування 02.2019, та 120 пустих мішків торгової марки «PIONEER».

Постановою слідчого відділу СУ ГУНП в Кіроовградській області ОСОБА_9 від 29.12.2020 вилучені 15 мішків посівного матеріалу кукурудзи торгової марки «PIONEER» SEED CORN та 120 пустих мішків торгової марки «PIONEER» визнано речовими доказами.

Тож, вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, є предметом кримінального правопорушення та в подальшому наявна можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, що сприятиме об`єктивному, повному і всебічному проведенню досудового розслідування та встановленню обставин вчинення кримінального правопорушення,
За вказаних обставин існує необхідність в арешті вилученого та визнаного речовим доказом майна.
Висновки слідчого судді з цього приводу колегією суддів визнаються правильними. На переконання колегії суддів, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, - з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а також і у зв`язку із проведенням експертиз.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника особи, на майно якої накладається арешт, ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16 лютого 2021 року /у межах кримінального провадження № 0000126 від 23.07.2021 року/ про задоволення клопотання про арешт майна, залишити без змін.
Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4