Справа №:755/8000/21
Провадження №: 1-кс/755/2205/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" травня 2021 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження №0001476 від 13.05.2021 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, з вищою освітою, інваліда 3 групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відомостей про судимості клопотання не містить,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
У С Т А Н О В И В :
17 травня 2021 року у провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого Дніпровського управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні №0001476, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.05.2021, ОСОБА_4 .

Вказане клопотання вмотивоване тим, що ОСОБА_4 13.05.2021 р. перебував поруч з закладом «Маяк», що розташований за адресою: м. Київ, Дніпровська набережна 2, де в кущах знайшов чорну сумку, в якій знаходився пістолет «ТТ» № НОМЕР_1 та два набої до нього. В цей час у останнього виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї та боєприпасів, без передбаченого законом дозволу. Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_4 , 13.05.2021 року взяв вище вказану сумку з пістолетом «ТТ» та двома набоями, яку почав зберігати при собі. Своїми умисними діями ОСОБА_4 , вчинив незаконне, придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Цього ж дня, а саме - 13.05.2021 р. приблизно о 04 год. 10 хв. ОСОБА_4 , здійснивши незаконне носіння вогнепальної зброї та боєприпасів, без передбаченого законом дозволу, перебуваючи за адресою: м. Київ, Дніпровська набережна 2, був зупинений працівниками поліції. В період часу з 05 години 50 хвилин до 06 години 10 хвилин під час проведення огляду місця події ОСОБА_4 , в присутності двох понятих, на вимогу працівників поліції добровільно надав для вилучення пістолет «ТТ» № НОМЕР_1 .

Після чого слідчий вилучив виявлений у ОСОБА_4 пістолет «ТТ» № НОМЕР_1 , який останній носив без передбаченого законом дозволу.

Згідно висновка експерта: Наданий на дослідження пістолет є самозарядним пістолетом калібру 9х21 мм., що виготовлений саморобним способом шляхом збирання частин пістолета в одну конструктивну одиницю, а саме - саморобного ствола калібру 9х21 мм., відновленого затвору та рамки пістолету ММГ пістолету системи ТТ, № ГВ 70, колодки ударно-спускового механізму № 26 та магазину № 252.

Наданий на дослідження пістолет належить до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї.

Пістолет придатний для проведення пострілів.

З наданих на дослідження патронів: 1 патрон з маркуванням « НОМЕР_2 », є пістолетним патроном калібру 7,62х25 мм., що споряджений кулею зі свинцевим осердям та виготовлений промисловим способом; 1 патрон з маркуванням «S&B 9х19 10, є пістолетним патроном калібру 9х19 мм., що споряджений кулею зі свинцевим осердям та виготовлений промисловим способом.

Надані на дослідження патрони належать до боєприпасів нарізної вогнепальної зброї.

Частини наданих на дослідження патронів придатні для забезпечення проведення пострілів.

Мотивуючи клопотання щодо необхідності застосування запобіжного заходу підозрюваному, органом досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про те, що він може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування триває; чинити незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні шляхом вмовляння, погроз чи підкупу, схиляти їх до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 зі змістом підозри не погодився, зазначив, що знайшов сумку та ніс її до відділення поліції, аби здати поліцейським. Проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, тому просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.
Заслухавши думку прокурора та пояснення підозрюваного, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0001476, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

13 травня 2021 року ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

14 травня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року). Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті. (рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007р., п. 48).

Як вбачається зі змісту повідомлення про підозру, ОСОБА_4 умисно вчинив дії, передбачені ч. 1 ст. 263 КК України, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні та носінні вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.

В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами проведених слідчих дій, зокрема, огляду місця події, допиту свідків, підозрюваного, висновком експерта.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за викладених в клопотанні обставин.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 263 КК України, особу підозрюваного, її вік, сімейний стан, стан здоров`я, матеріальне становище, стійкість соціальних зв`язків та доходить висновку, що докази та конкретні обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може: незаконно впливати на свідків; знищити, сховати або спотворити будь-які речі, що мають значення для кримінального провадження, враховуючи, що досудове розслідування триває.

Водночас заявлені слідчим ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, а також вчинення іншого правопорушення слідчий суддя вважає необґрунтованими та малоймовірними, оскільки слідчим суддею береться до уваги, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, яке співпадає з місцем реєстрації, належним чином виконував свої процесуальні обов`язки, самостійно прибув до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу. Відомості про попередні судимості ОСОБА_4 у суду відсутні. Тому ці зазначені слідчим ризики слідчий суддя до уваги не бере.

Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оскільки прокурор не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Виходячи з конкретних обставин справи, даних про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та реєстрацію, є інвалідом ІІІ групи, належну процесуальну поведінку впродовж часу здійснення досудового розслідування, характер вчинення кримінального правопорушення та стадію досудового розслідування, вважаю наявними підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме домашнього арешту в нічний час доби, за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 до 07:00 наступного дня, поклавши на підозрювану обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, на два місяці, але в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання - відмовити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому в період часу з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги.
Зобов`язати ОСОБА_4 прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього обов`язків.
Покласти на ОСОБА_4 наступні, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язки:
- не відлучатися з Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання.
Копію ухвали для виконання передати до органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії ухвали визначити до 13 липня 2021 року, включно, але не більше строку досудового розслідування.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6