печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000698 від 15.11.2018 року,-
В С Т А Н О В И В :
До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000698 від 15.11.2018 року, щодо неповернення тимчасово вилученого майна під час проведення обшуку 05.10.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.10.2020 року, приміщення 4 поверху за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: мобільний телефон марки BQ IMEI: НОМЕР_1 .

Просив повернути вилучене майно, оскільки слідчим суддею в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку дозвіл на вилучення мобільного телефон не надавався. У той же час, він не може мати значення речового доказу у кримінальну провадженні, оскільки не відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України, тому це майно набуло статусу тимчасово вилученого.

Вилучений під час проведення вищевказаного обшуку належний ОСОБА_4 мобільний телефон не був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберіг на собі його сліди і не містить інших відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування цього кримінального провадження, в тому числі не є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, не набутий кримінально протиправним шляхом. Вказаний мобільний телефон використовувався ОСОБА_4 виключно лише для приватного спілкування. Відтак, підстави для арешту мобільного телефону відсутні, що зумовлює підстави для його повернення.

У судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_3 надав пояснення, скаргу підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
За таких обставин, слідчий суддя розглянув скаргу у відсутність слідчого на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебуває кримінальне провадження № 0000698 від 15.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.10.2020 року, справа № 757/42445/20-к, надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення речей, предметів та документів, що мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

У вказаній ухвалі слідчим суддею визначений конкретний перелік майна, яке підлягало відшуканню та вилученню.

Так, під час проведення обшуку 05.10.2020 року вилучені речі, про повернення яких просить представник власника майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно положень ч. ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Подаючи скаргу, особа, яка її подала посилається на те, що на вилучене 05.10.2020 року під час обшуку майно арешт накладено не було, проте жодних документів на підтвердження цього до суду не надано.
Окрім цього адвокатом не надано жодних документів, які підтверджують право приватної власності ОСОБА_4 на майно, а саме: мобільний телефон марки BQ IMEI: НОМЕР_1 .
Слідчим суддею, встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.10.2020 року, справа №757/42445/20-к, якою надано дозвіл на проведення обшуку, прямо вказано майно, зокрема мобільні телефони із сім-картами, що підлягає вилученню, який у скарзі адвокат просить слідчого суддю повернути.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене під час обшуку майно не є тимчасово вилученим у розумінні ч. 7 ст. 236 КПК України, а відтак скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000698 від 15.11.2018 року - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1