Провадження №1-кп/463/163/21
В И Р О К
іменем України

01 березня 2021 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001502 від 24 червня 2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Львова, українець, громадянин України, із середньою спеціальною освітою, колишній військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , кулеметник 3 механізованого відділення 3 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону, рядовий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, востаннє 12.06.2019 Личаківським районним судом м. Львова за ч.4 ст.296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на основі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки,

- за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений ОСОБА_4 , будучи колишнім військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , 23 червня 2019 року за адресою свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив незаконне поводження із бойовими припасами - гранатою РГД-5, яку незаконно зберігав по місцю проживання без передбаченого законом дозволу.

Таким чином вчинив злочини, передбачені ч.1 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений вину у скоєному визнав повністю, суду показав, що дійсно, він проходив службу у військової частині НОМЕР_1 і знав порядок зберігання зброї та бойових припасів. За декілька днів до подій, він в кущах неподалік місця проживання знайшов гранату РГД-5, яку приніс додому по місцю проживання по АДРЕСА_1 і зберігав її. Дійсно, 23.06.2019 року у під`їзді будинку по АДРЕСА_2 він здійснив декілька пострілів із стартового пістолету, оскільки боїться собак. Сусіди викликали працівників поліції і під час огляду під`їзду будинку було виявлено гільзи від патронів до стартового пістолету, а у кімнаті квартири АДРЕСА_2 ,де він проживає у шухляді тумбочки виявлено корпус гранати РГД-5. У скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому злочині, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного злочину, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів. Провівши допит обвинуваченого з дотриманням положень ст.351 КПК України, суд приходить до переконливого висновку про те, що винуватість обвинуваченого у скоєному є доведена повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, оскільки він 23 червня 2019 року за адресою свого проживання по АДРЕСА_1 незаконно зберігав бойові припаси - гранату РГД-5 без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття у скоєному, сприяння органам слідства у розслідуванні справи.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що він вчинив тяжкий злочин, разом з тим він є учасником бойових дій, щиро розкаявся у скоєному злочині,сприяв органам досудового розслідування у розкритті вказаного кримінального правопорушення, має на утриманні батьків-пенсіонерів. Окрім того, він скоїв даний злочин після засудження вироком Личаківського районного суду м. Львова від 12 червня 2019 року у період дії випробувального терміну.

А тому, суд вважає, що його виправленню та перевихованню буде сприяти покарання лише в умовах ізоляції від суспільства, а не інше більш м`яке покарання.

Окрім цього, вироком Личаківського районного суду м. Львова від 12 червня 2019 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України та призначено покарання у позбавлення волі строком на 3 роки, на основі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки.

Таким чином інкриміновані дії він вчинив в період іспитового терміну, встановленого вказаним вироком, а тому йому слід призначати покарання з врахуванням положень ст.71 КК України. При цьому доводи захисту про відсутність підстав для застосування статті 71 КК України, оскільки вирок не набрав законної сили на час скоєння інкримінованого злочину, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до положень ст.71 КК України законодавець чітко визначив момент у часі, що розмежовує ці два правила - це постановлення обвинувального вироку, а не набрання ним законної сили.

Таку позицію висловлено об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 01.06.2020 року у справі № 766/39/17, провадження № 51-8867кмо18.

Тому обвинуваченому слід призначити покарання із врахуванням положень статті 71 КК України за сукупністю двох вироків.

У відповідності до положень ст.100 КПК України, слід також вирішити питання речових доказів у кримінальному провадженні.

Також, слід стягнути з обвинуваченого в користь Державного бюджету України вартість проведених експертиз в розмірі 2 826,18 грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосувались, запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Обрати покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі.

На підставі положень ст.ст.71, 72 КК України, шляхом часткового складання покарань за вказаним вироком та вироком Личаківського районного суду м. Львова від 12 червня 2019 року, остаточно вважати ОСОБА_4 засудженим до покарання у виді позбавлення волі терміном на 3 (три) роки 1 (один) місяць з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі.

Строк покарання засудженому рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь Державного бюджету України процесуальні витрати витрати пов`язані із залученням експертів в розмірі 2 826,18 грн.

Речовий доказ у кримінальному провадженні пакет експертної служби №4002168, в якому знаходяться уламки корпусу РГД5 знищити.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом 30 днів з дня їх проголошення до апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Суддя: ОСОБА_1