У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2021 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілої: ОСОБА_6 ,

обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою, клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 377, ч. 3 ст. 27, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 377, ч. 3 ст. 27, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України

Встановив:

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 10 червня 2021 року на розгляд до Кобеляцького районного суду Полтавської області передане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.27 ч.2 ст. 377, ч.3 ст. 27, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст. 115 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч. 2 ст. 377, ч.3 ст. 27, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст. 115 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, п.п.6, 11, 12, 13 ч.2 ст. 115 КК України.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 10 червня 2021 року у цьому провадженні призначене підготовче судове засідання на 11 червня 2021 року.

10 червня 2021 року, до постановлення ухвали про призначення підготовчого судового засідання, до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшло клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою на 60 днів.

У цьому клопотанні прокурор, наводячи своє обґрунтування наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та інших обставин, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню в разі застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, зазначає обставини, які на його думку вказують на неодноразові намагання за відсутності передбачених законом підстав досягти передачі кримінального провадження на розгляд суду в межах територіальної юрисдикції Апеляційного суду Харківської області; тиск на суд, присяжних, потерпілих та свідків особисто, через своїх захисників та за допомогою підконтрольних засобів масової інформації шляхом ініціювання відкриття кримінальних проваджень; розповсюдження за місцем проживання свідків, присяжних, потерпілих відомостей, які містять охоронювану законом таємницю, а також спотвореної інформації щодо обставин справи до надання відповідної оцінки судом доказам, які ці обставини підтверджують; вплив на потерпілих шляхом переконання у необхідності змінити їх представника; затягування судового розгляду особисто та через своїх захисників у поєднанні зі скаргами на надмірне тримання під вартою; зловживання стороною захисту правом на відводи; вплив на інших обвинувачених.

Також посилається та те, що існує можливість застосування до ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі у разі визнання його винуватим, що на думку прокурора свідчить про те, що ризик переховування від суду з часом не зменшився. Зазначає, що ризик того, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, продовжує існувати, оскільки судовий розгляд має відбуватись з початку. Водночас посилається на те, що відповідно до умов угоди ОСОБА_14 зобов`язаний надати показання як свідок у даному кримінальному провадженні. Вважає, що з урахуванням вказаних обставин, а також попередніх заяв ОСОБА_14 щодо наявності небезпеки для його життя у зв`язку з наданням викривальних показань щодо інших обвинувачених, ризик можливого незаконного впливу на нього, у разі застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу, не зменшився.

Також прокурор зазначає, що у справі існують реальні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Такими ознаками є необхідність закінчення судового розгляду у кримінальному провадженні, про особливо тяжкі злочини стосовно публічних осіб, що мають підвищену суспільну небезпеку з огляду на наявність кваліфікуючих ознак, а також необхідність охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих.

Також прокурором наголошено, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти наведеним ризикам з огляду на відсутність контролю за спілкуванням обвинуваченого при перебуванні його за місцем проживання, відсутність повного контролю за переміщенням у дні судових засідань, під час перебування в суді, значну відстань від місця проживання до приміщення суду, якому передано кримінальне провадження для розгляду. Застосування до обвинуваченого електронного засобу контролю також не зможе запобігти ризику вчинення обвинуваченим дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки перевірка причин надходження сигналу тривоги потребуватиме значного часу, якщо такі обставини матимуть місце на шляху від міста Кременчука до міста Шишаки (у підготовчому судовому засідання прокурор зазначене виправив, наголосивши про шлях від міста Кременчука до міста Кобеляки), що надасть обвинуваченому змогу вчинити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у тому числі й за допомогою третіх осіб.

У підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_10 подані заперечення проти клопотання прокурора та заявлене клопотання про заміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на не пов`язане із триманням під вартою.

У підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_11 подані заперечення проти клопотання прокурора, які за своїм змістом одночасно є і клопотанням про заміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на не пов`язане із триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 і його захисники заперечували проти клопотання прокурора про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою та наполягали на зміні запобіжного заходу на більш м`який.

Загалом, вказували, що обставини, на які посилається прокурор, не відносяться до встановлених законом підстав тримання під вартою, мають протилежне значення ніж те, на яке вказує прокурор.

Зазначали, що значна кількість матеріалів досудового розслідування була втрачена не з вини обвинуваченого, а з вини сторони обвинувачення. Вказували, що ОСОБА_7 утримується під вартою більше як шість років, за час розгляду цього кримінального провадження щодо ОСОБА_7 уже змінювався запобіжний захід на більш м`який і у той час останнім не вчинялося дій, які б свідчили про існування ризиків, вказаних прокурором. Окрім того зазначали, що у цій кримінальній справі Європейським Судом з прав людини двічі встановлено порушення п. 3 ст. 5 Конвенції щодо незаконності тримання обвинувачених під вартою. Вважали, що у разі неможливості усунення встановлених порушень шляхом вирішення справи в розумний строк, слід негайно припинити таке поводження шляхом звільнення ОСОБА_7 з-під варти.

Вказували, що потерпілі не заявляли про тиск чи погрози на їх сторону з боку ОСОБА_7 чи інших обвинувачених. ОСОБА_7 має постійне місце роботи, одружений, має дітей, є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, внаслідок чого отримав інвалідність 2 групи, має численні хвороби, у тому числі, хвороби серця, неодноразово обирався депутатом Кременчуцької міської ради, має заохочення та почесні грамоти, у тому числі від загиблого міського голови міста Кременчука, вбивство якого ставиться йому у провину. З наведених у клопотанні підстав, просили змінити запобіжний захід ОСОБА_7 з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_7 і його захисники вважали, що наведені прокурором ризики є лише припущеннями, клопотання прокурора складається із повторюваних фраз, однак жодних конкретних фактів і доказів прокурором не наведено. Також посилались на відсутність обґрунтованої підозри та на необхідність первинного вирішення інших питань, визначених статтею 315 КПК України.

Також, 10 червня 2021 року, до постановлення ухвали про призначення підготовчого судового засідання, до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшло клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою на 60 днів.

У клопотанні прокурор зазначає обставини, які на його думку вказують на неодноразові намагання ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 за відсутності передбачених законом підстав досягти передачі кримінального провадження на розгляд суду в межах територіальної юрисдикції Апеляційного суду Харківської області; активну підтримку дій обвинуваченого ОСОБА_7 , спрямованих на затягування судового розгляду, у поєднанні зі скаргами на надмірне тримання під вартою; вплив на потерпілих у кримінальному провадженні шляхом вжиття заходів до дискредитації їх представника; порушення вимог режиму, невиконання покладених обов`язків, порушення заборон, встановлених кримінально-виконавчим кодексом України, Правилами внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України.

Вказує, що можливість застосування до обвинуваченого покарання у виді довічного позбавлення волі, у разі визнання його винним, свідчить про те, що ризик переховування від суду з часом не зменшився. Ризик того, що обвинувачений ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні продовжує існувати, оскільки судовий розгляд має відбуватись з початку. Також зазначає, що відповідно до умов угоди ОСОБА_14 зобов`язаний надати показання як свідок у цьому кримінальному провадженні. З урахуванням вказаних обставин, а також попередніх заяв ОСОБА_14 щодо наявності небезпеки для його життя у зв`язку з наданням викривальних показань стосовно інших обвинувачених, ризик можливого незаконного впливу на нього, у разі застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 іншого більш м`якого запобіжного заходу, не зменшився.

Крім того, прокурор зазначає, що у справі існують реальні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Такими ознаками є необхідність закінчення судового розгляду у кримінальному провадженні, про особливо тяжкі злочини щодо публічних осіб, що мають підвищену суспільну небезпеку з огляду на наявність кваліфікуючих ознак, а також необхідність охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих.

Також прокурором наголошено, що застосування до обвинуваченого електронного засобу контролю також не зможе запобігти ризику вчинення обвинуваченим дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки перевірка причин надходження сигналу тривоги потребуватиме значного часу, якщо такі обставини матимуть місце на шляху від міста Кременчука до міста Кобеляки, що надасть обвинуваченому змогу вчинити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у тому числі й за допомогою третіх осіб.

У підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_12 подані заперечення проти клопотання прокурора та заявлене клопотання про заміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 на не пов`язане із триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник, адвокат ОСОБА_12 , заперечували проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою з підстав, викладених у письмовому клопотанні захисника ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу. Зазначали, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу є намаганням автоматично його продовжити, містить посилання виключно на припущення, тобто на обставини, доказів існування яких не наведено у розумінні об`єктивності процесуальних ризиків, які не можуть братися судом до уваги через те, що не можуть бути ним об`єктивно перевірені.

Вважали, що твердження про тяжкість пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення є фактично єдиним беззаперечним доводом прокурора. Послався на те, що його підзахисному пред`явлене обвинувачення у скоєнні особливо тяжких злочинів. Але це не може бути сталою підставою порушення права на особисту свободу невинуватої людини впродовж більш ніж 6 років поспіль.

Вважав, що замість наведення розумного обґрунтування прокурор закидає обвинуваченому «вживання заходів, які перешкоджають кримінальному провадженню», ототожнюючи останнього всупереч закону, з його захисниками та не наводить обставин, які вчинені ОСОБА_8 всупереч його процесуальним обов`язкам. Посилався на наявність певної правової позиції обвинуваченого, яку він послідовно відстоює.

Посилаючись на практику ЄСПЛ, захисник вказував на те, що вже під час перебування під вартою обвинуваченому був встановлений ряд медичних діагнозів, він перебуває під диспансерним наглядом в медичній частині установи, але кваліфікованої допомоги йому надати не можуть через брак фахівців і ліків, ОСОБА_8 частково втратив зір, позбувся зубів верхньої щелепи, у нього розвинулася невралгія кінцівок, внаслідок чого він зараз пересувається або за сторонньою допомогою або виключно за допомогою тростини, потребує стаціонарного лікування в зв`язку з кардіологічним захворюванням.

Вказував, що у судові засідання через стан ОСОБА_8 неодноразово викликалася швидка допомога. Також просив суд взяти до уваги те, що обвинувачений раніше судимим не був, має відмінні характеристики та не намагався уникати своїх процесуальних обов`язків, міцність його соціальних зв`язків, а також те, що за рахунок його пенсії утримується його дружина, яка є інвалідом.

Також просив враховувати наявність у ОСОБА_8 постійного місця проживання та відсутність доказів того, що за умови застосування до нього будь якого іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, він буде намагатися переховуватися від суду, знищувати докази, незаконно впливати на потерпілих або перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином.

З наведених підстав просили суд змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на будь-який інший, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема, на домашній арешт або на особисте зобов`язання.

Також посилались на відсутність обґрунтованої підозри та на необхідність первинного вирішення інших питань, визначених статтею 315 КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , захисник обвинуваченого ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_12 , клопотання про заміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 підтримали, клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою прохали залишити без задоволення.

Обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_9 , захисники обвинуваченого ОСОБА_7 , адвокати ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , клопотання про заміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 підтримали, клопотання прокурора про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою прохали залишити без задоволення.

Прокурори ОСОБА_5 і ОСОБА_4 подані клопотання про продовження строку тримання обвинувачених під вартою підтримали, проти клопотань обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та їхніх захисників заперечували, вважаючи їх безпідставними.

Представник потерпілих ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , адвокат ОСОБА_6 , підтримав клопотання прокурора та просив їх задовольнити, водночас проти клопотань захисників про зміну запобіжного заходу заперечував, пославшись на їх необґрунтованість та існування небезпеки для потерпілих у разі звільнення обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 з-під варти. Посилався на те, що у ОСОБА_7 під час застосування попереднього запобіжного заходу у виді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю мали місце спрацювання через залишення визначеного місця перебування.

Вирішуючи зазначені клопотання суд виходить із такого.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 до 11 червня 2021 року включно.

Цією ж ухвалою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 до 11 червня 2021 року включно.

Таким чином, строк дії запобіжних заходів, обраних обвинуваченим, спливає о 23 годині 59 хвилин 11 червня 2021 року.

За змістом абзаців першого-другого частини 3 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

До спливу терміну дії запобіжного заходу у виді тримання обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 під вартою судове провадження не може бути завершене з об`єктивних підстав, оскільки кримінальне провадження надійшло до Кобеляцького районного суду Полтавської області на розгляд за добу до спливу цього терміну, підготовче судове засідання розпочалося за 15 годин до закінчення двомісячного строку тримання обвинувачених під вартою і не могло бути розпочате раніше, а розгляд кримінального провадження по суті має бути розпочатий з початку.

Суд зауважує, що у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у справі № 505/2898/19 від 23 січня 2020 року висловлена позиція, що виходячи зі змісту статей 177, 178, 194, 196, 199 КПК України терміни «обрання запобіжного заходу» та «продовження запобіжного заходу» використовуються як синонімічні, за своїм правовим значенням. Крім того, обрання є первинним при застосуванні запобіжного заходу, який обирається на певний строк, а продовження вторинна стадія, яка наступає за певних умов, коли строк тримання під вартою закінчується.

За таких обставин, розглянути питання продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 до настання 23 години 59 хвилин 11 червня 2021 року є обов`язком, а не правом суду. А тому доводи захисників обвинувачених про можливість вирішення цих клопотань у інший час є завідомо необґрунтованими.

Також ухвалою Полтавського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року надано оцінку ухвалі Ленінського районного суду м. Полтави від 10 березня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 377, ч. 3 ст. 27, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 377, ч. 3 ст. 27, п.п. 6, 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, п.п. 6, 11, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України. Зазначену ухвалу скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 10 червня 2021 року на розгляд до Кобеляцького районного суду Полтавської області передане кримінальне провадження саме за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.27 ч.2 ст. 377, ч.3 ст. 27, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст. 115 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч. 2 ст. 377, ч.3 ст. 27, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст. 115 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, п.п.6, 11, 12, 13 ч.2 ст. 115 КК України.

З огляду на зазначене, розгляду в суді першої інстанції підлягає кримінальне провадження саме зі зміненим обвинувальним актом та, з огляду на висновки суду апеляційної інстанції, із наданням оцінки первісному обвинувальному акту.

Зазначене спростовує твердження захисників обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 про відсутність підозри.

Доводи обвинувачених та їхніх захисників щодо ненадання судом оцінки обґрунтованості обвинувачення та відсутності доказів на його підтвердження, на переконання суду, є неспроможними, оскільки таке питання відповідно до ст. 368 КПК України вирішується судом при ухваленні вироку.

Аналізуючи наявність чи відсутність ризиків, визначених статтями 177 і 178 КПК України, суд зазначає наступне.

За змістом статті 177 КПК України підставами як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті, тобто, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , на які посилається прокурор, суд відмічає, що ризиком у цьому випадку є не дії, які гарантовано будуть вчинені, а дії, які можуть бути вчинені з високим ступенем ймовірності.

При вирішенні питання з приводу запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суд враховує, що ухвалою Полтавського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відтак, у розумінні ст. 199 КПК України, при розгляді клопотань прокурора і захисників підлягає оцінці те, чи не зменшились заявлені ризики або чи не з`явилися нові, які виправдовують або спростовують тримання особи під вартою.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя дійсно може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.

Суд враховує, що обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_8 мають міцні соціальні зв`язки та зареєстроване місце проживання.

Водночас, останні обвинувачуються у вчиненні декількох злочинів, один з яких є особливо тяжким, який посягає на життя та здоров`я особи, за що передбачено основне покарання на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

Вказане, в свою чергу, свідчить про те, що розуміючи тяжкість покарання, обвинувачені, з метою його уникнення можуть вчинити дії по переховуванню та ухиленню від суду чи по впливу на інших учасників судового провадження, свідків.

Заперечення захисників із посиланням на існування обставин, що позитивно характеризують обвинувачених, та на відсутність підстав для такої поведінки ОСОБА_7 і ОСОБА_8 раніше оцінювалися судами при визначенні існування ризиків, передбачених п.1 і п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, і були визнані такими, що їх не спростовують.

Водночас, суд зазначає, що після зміни Полтавським апеляційним судом підсудності судове провадження має бути розпочато з початку, у зв`язку з чим має бути проведений новий допит учасників кримінального провадження, у тому числі свідків та потерпілих, проведення значного обсягу процесуальних дій.

Також існує необхідність допиту в якості свідка ОСОБА_14 , який повідомляв про існування загрози тиску з боку обвинувачених і який відповідно до укладеної ним угоди про визнання винуватості визнав свою вину у вчиненні злочинів та зобов`язався надати викривальні покази стосовно ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , а тому існує велика ймовірність намагань обвинувачених вчинити вплив на ОСОБА_14 з метою зміни останнім своїх показів.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків суд враховує, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

За таких обставин посилання обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та їхніх захисників на небажання ухилятися від правосуддя та впливати на інших учасників судового провадження тощо, а так само на неможливість вчинення таких дій через їхній спосіб життя, стан здоров`я і майнове становище не є такими, що беззаперечно спростовують існування ризиків, визначених п.1, п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, чи істотно знижують ймовірність їхнього існування.

Тобто наразі продовжує залишатись ризик переховування вказаних осіб від правосуддя, пов`язаний з їх усвідомленням суворості можливого покарання, та існує велика ймовірність можливого тиску обвинувачених на свідків, інших учасників судового провадження.

Тобто, наведені у клопотанні прокурора ризики, запобігання яких є метою та підставою застосування запобіжних заходів, з моменту застосування до обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися та продовжують існувати дотепер з високою ймовірністю.

Судом вивчалась можливість застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам. Проте, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченими та їхніми захисниками на їх користь, однак у цьому випадку суд приходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинувачених і виконання процесуальних рішень у справі.

Наведені захисниками обвинувачених відомості про стан здоров`я обвинувачених дійсно свідчать про його погіршення, однак обставини, які б унеможливлювали перебування обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 під вартою з цих підстав ними не наведені й із наданої медичної документації не вбачаються.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченим ОСОБА_7 і ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а відтак і про необхідність відмови у задоволенні клопотань захисту про зміну цим обвинуваченим запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 197, 314-316 КПК України, суд

Постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою задовольнити.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою задовольнити.

У задоволенні клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відмовити.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на 60 днів, тобто, до 09 серпня 2021 року.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під вартою на 60 днів, тобто, до 09 серпня 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено і проголошено 15 червня 2021 року.

Головуючий суддя:

Судді: