ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/438/21 Справа № 712/3006/20 Категорія: ч.3 ст.185 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 квітня 2021 року, яким

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, освіта вища, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 30.09.2020 Придніпровським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді громадським робіт строком 80 годин,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначено покарання ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України з дотриманням вимог п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України шляхом поглинання покарання у виді громадських робіт, призначених вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.09.2020, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на 1 (один) рік 6 (шість) місяців з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово - товарознавчої експертизи у сумі 628,00 грн.

Вирішено долю речових доказів у відповідності до вимог ст.100 КПК України,

в с т а н о в и л а :
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим та засуджений за те, що він маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, 14.03.2020, близько 01:21 год., перебуваючи поряд з будинком за адресою: АДРЕСА_3 , використавши захисну решітку вікна на першому поверсі пробрався до балкону на 2 поверсі, звідки проник до закритого для вільного доступу коридору, де викрав належний потерпілому велосипед марки «Shimano», модель «ТІТАN FLАSН», який станом на 15.03.2020 міг коштувати 3800 грн., після чого вийшовши з вказаного коридору, викрадений велосипед помістив до квартири за місцем свого тимчасового проживання, чим завдав потерпілому матеріальних збитків на вказану вище суму.

Дії ОСОБА_7 місцевим судом кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в своїй апеляційній скарзі прокурор просить вирок Соснівського районного суду м. Черкаси області від 08.04.2021 стосовно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України змінити через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність. Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку посилання суду про призначення ОСОБА_7 покарання згідно з положеннями ч. 4 ст. 70 КК України за цим вироком та вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.09.2020.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненим від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців з покладенням обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.09.2020 стосовно ОСОБА_7 виконувати самостійно. У решті вказаний вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Свої вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції всупереч закону України про кримінальну відповідальність помилково застосовано положення ч. 4 ст. 70 КК України, що визначає вимоги до призначення покарання за злочини, вчинені до ухвалення попереднього вироку.

Таким чином, призначаючи ОСОБА_7 остаточне покарання, положення ч. 4 ст. 70 КК України не застосовуються, а вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.09.2020, за яким ОСОБА_8 засуджено до 80 годин громадських робіт, необхідно виконувати самостійно.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, яка підтримала вимоги апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Ці вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

Дії ОСОБА_7 місцевим судом кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно.

Враховуючи ту обставину, що в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється висновок про доведеність винуватості та кваліфікації дій ОСОБА_8 , який винуватість визнав в повному обсязі та підтвердив обставини при яких було вчинено кримінальне правопорушення, висновок суду відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується наведеними у вироку доказами, які судом досліджені в порядку ст.349 КПК України, тому в даному випадку колегія суддів вважає недоцільним проводити детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_8 вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.09.2020 року засуджений за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком на 80 годин.

Злочин (ч.3 ст.185 КК України), за який ОСОБА_8 засуджено оскаржуваним вироком від 08 квітня 2021 року Соснівським районним судом м. Черкаси останній вчинив 14.03.2020 року, тобто до постановлення попереднього вироку 30.09.2020 року.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , місцевий суд помилково застосував вимоги ч.4 ст.70 КК України щодо призначення покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Водночас згідно із п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду УКРАЇНИ № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що покарання за вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси від 30.09.2020 року, яким ОСОБА_8 засуджено до 80 годин громадських робіт, необхідно відбувати реально, однак районний суд прийняв рішення про звільнення ОСОБА_8 з випробуванням, застосувавши вимог ст.75 КК України, щодо якого вже прийнято рішення про його реальне відбування.

За вказаних обставин, застосування вимог ч.4 ст.70 КК України є недопустимим, оскільки покарання призначене Корнієнку вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси від 30.09.2020 року слід виконувати самостійно.

Відповідно до норми ч. 1 п.2 ст.413 КПК України застосування закону, який не підлягає застосуванню тягне за собою зміну судового рішення.

У зв`язку з вищенаведеним, враховуючи неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_8 зміні.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 409, 413 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.04.2021 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку щодо ОСОБА_7 рішення суду про призначення покарання із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженим: за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В решті вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.04.2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.09.2020 року щодо ОСОБА_7 виконувати самостійно.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий суддя

Судді -