Справа № 459/3611/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1079/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області про повернення обвинувального акта прокурору стосовно ОСОБА_7 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

в с т а н о в и л а :

даною ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000992 про обвинувачення ОСОБА_7 в учиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - повернуто групі прокурорів Червоноградської місцевої прокуратури Львівської області в даному кримінальному провадженні для усунення протягом розумного строку, вказаних в ухвалі виявлених судом недоліків.
Обґрунтовуючи своє рішення, суд зазначив, що сторона захисту зазначає, що з формулювання обвинувачення слідує, що ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд грошовими коштами в сумі 200 грн. Однак, в подальшому по тексту слідує, що ОСОБА_7 своїми діями заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму - 3410 гривень. Стороні захисту не зрозуміло, від якої суми заподіяної шкоди, необхідно здійснювати захист, а відповідно порушується право особи на захист. На думку суду, доводи сторони захисту заслуговують на увагу, оскільки дійсно в обвинувальному акті мова йде про три суми заподіяної шкоди, чи був встановлений умисел у обвинуваченого на заволодіння жіночою сумочкою не зрозуміло, оскільки в тексті зустрічається словосполучення «залишив …… неподалік місця скоєння злочину». Крім цього, в обвинувальному акті в кваліфікуючу ознаку злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 вказують - повторність. При цьому, в обтяжуючу обставину вказують - рецидив злочину, що відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» є взаємовиключним.
На дану ухвалу прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що в обвинувальному акті у кримінальному провадженні №0000992 від 02.09.2019 стосовно ОСОБА_7 чітко зазначені усі його складові відповідно до вимог ст. 291 КПК України, детально викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, сформульовано обвинувачення та зазначено кваліфікацію правопорушення. Крім цього, обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування вручено підозрюваному, а також його захиснику.

На думку апелянта, суд при ухваленні рішення безпідставно зазначає, що з формулювання обвинувачення слідує, що ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд лише грошовими коштами в сумі 200 гривень, оскільки в обвинувальному акті чітко зазначено, що ОСОБА_7 обвинувачується у викраденні жіночої сумочки, в якій знаходились зазначені в обвинувальному акті речі, зокрема й грошові кошти в сумі 200 гривень.

Крім цього, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_7 , заволодівши викраденим, в подальшому залишив викрадену сумочку з наявними в ній речами (окрім грошей в сумі 200 гривень) неподалік місця скоєння злочину, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3410 гривень, яка, відповідно, відшкодована частково.

Наголошує, що в даному кримінальному провадженні проведено ряд слідчих дій, 29.11.2019 ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про зміну підозри, 05.12.2019 складено слідчим та затверджено прокурором обвинувальний акт, який вручено підозрюваному ОСОБА_7 , його захиснику та який разом із реєстром матеріалів досудового розслідування, розписками підозрюваного та його захисника про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування скеровано до Червоноградського міського суду Львівської області для розгляду по суті. Таким чином, судом в ухвалі безпідставно вказано на те, що після завершення досудового розслідування, воно тривало.

Щодо твердження суду про те, що в обвинувальному акті невірно зазначено місце проживання потерпілої ОСОБА_9 , вказує, що на момент складення обвинувального акту - 05.12.2019 потерпіла проживала за адресою: АДРЕСА_1 , про що зазначено у відповідних заявах, написаних нею власноручно, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а на момент проведення судом підготовчого судового засідання - 28.09.2020 - навчається в Республіці Польща.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно частини 4 статті 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Вимоги до обвинувального акту викладені у ст. 291 КПК України.

На переконання колегії суддів, в обвинувальному акті у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, зазначена правова кваліфікація з посиланням на положення закону і частину статті закону України про кримінальну відповідальність та викладено формулювання обвинувачення. Виконані інші вимоги встановлені ст. 291 КПК України.
Крім цього, підставними є покликання апелянта про те, що в обвинувальному акті чітко зазначено, що ОСОБА_7 обвинувачується у викраденні жіночої сумочки, в якій знаходились зазначені в обвинувальному акті речі, зокрема й грошові кошти в сумі 200 гривень. При цьому, зазначено, що ОСОБА_7 , заволодівши викраденим, в подальшому залишив викрадену сумочку з наявними в ній речами (окрім грошей в сумі 200 гривень) неподалік місця скоєння злочину, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3410 гривень, яка, відповідно, відшкодована частково.

Як встановлено колегією суддів, в досудового слідства по кримінальному провадженні №0000992 від 02.09.2019 р. проведено ряд слідчих дій, 29.11.2019 р. ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про зміну підозри, 05.12.2019 р. складено слідчим та затверджено прокурором обвинувальний акт, який вручено підозрюваному ОСОБА_7 , його захиснику та який разом із реєстром матеріалів досудового розслідування, розписками підозрюваного та його захисника про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування скеровано до Червоноградського міського суду Львівської області для розгляду по суті. Відтак, викладене судом першої інстанції в ухвалі твердження про те, що після завершення досудового розслідування, воно тривало, при апеляційному розгляді свого підтвердження не знайшло.

Стосовно викладеного судом в ухвалі твердження про те, що в обвинувальному акті невірно зазначено місце проживання потерпілої ОСОБА_9 , то з матеріалів кримінально провадження слідує наступне, так, на момент складення обвинувального акту - 05.12.2019 р. потерпіла проживала за адресою: АДРЕСА_1 , про що і зазначено у відповідних заявах, написаних нею власноручно, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а на момент проведення судом підготовчого судового засідання - 28.09.2020 р. остання навчається в Республіці Польща.

Відтак, доводи апеляційної скарги прокурора стосовно безпідставності повернення обвинувального акту прокурору при апеляційному розгляді підтвердились, а тому таку слід задоволити, ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області про повернення обвинувального акта прокурору стосовно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

На підставі наведеного керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задоволити, а ухвалу Червоноградського міського суду Львівської області про повернення обвинувального акта прокурору стосовно ОСОБА_7 скасувати.
Призначити новий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4