Справа № 750/4068/20
Провадження № 1-кс/750/1808/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2021 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю: осіб, які подали скаргу адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові скаргу адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Чернігівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_5 та прокурора Козелецької окружної прокуратури ОСОБА_6 та на постанову прокурора Козелецької окружної прокуратури ОСОБА_6 від 07.06.2021 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000528 від 13.06.2019

в с т а н о в и в:

16.06.2021 до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла скарга від адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Чернігівського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_5 та прокурора Козелецької окружної прокуратури ОСОБА_6 та на постанову прокурора Козелецької окружної прокуратури ОСОБА_6 від 07.06.2021 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000528 від 13.06.2019 року.
У судовому засіданні особи, яки подали скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , скаргу підтримали та просили її задовольнити з підстав зазначених в скарзі.
Суб`єкти оскарження - прокурор ОСОБА_6 та слідча ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення скарги.
Заслухавши пояснення заявників, прокурора, слідчого, а також дослідивши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000528 від 13.06.2019, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
СВ Чернігівського районного управління ГУНП в Чернігівській області поліції здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000528 від 13.06.2019, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 367 КК України, за фактом неналежного виконання службових обов`язків ОСОБА_7 по об`єкту «Реконструкція в рамках відновлення системи вуличного освітлення частини вулиць Шевченка, Коцюбинського від КТП-59 в с. Іванівка, Чернігівського району, Чернігівської області, Іванівська сільська рада», що виразилось у нездійсненні останнім належного технічного нагляду та за фактом привласнення грошових коштів особою, якій вони були ввірені на території Іванівської сільської ради, Чернігівського району, що відбулося в період з 2018 по 2019 роки.
30.04.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.
03.06.2021 до Козелецької окружної прокуратури звернулись адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з клопотанням щодо роз`яснення повідомлення про підозру та проведення слідчих дій за участю ОСОБА_7 та його захисників.
07.06.2021 прокурором Козелецької окружної прокуратури ОСОБА_6 винесена постанова про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000528 від 13.06.2019.
Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Діючий кримінальний процесуальний кодекс України, встановлюючи у пунктах 4-6 статті 277 КПК України вимоги до суті письмового повідомлення про підозру встановлює, що воно має містити в собі наступні складові: 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.
Ці вимоги до письмового повідомлення про підозру мають виступати гарантією усвідомлення підозрюваним сутності висунутої підозри та фактичного складу подій, на яких вона ґрунтується.
КПК України або інші нормативні акти або акт тлумачення, не може навести всі критерії належного змісту письмового повідомлення про підозру, оскільки такі критерії визначаються в кожному окремому випадку з урахуванням індивідуальних особливостей кримінального правопорушення.
Такі спільні критерії обґрунтованої підозри можуть бути взяті з практики Європейського Суду з прав людини, котрий у справах «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 року та «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» від 13.10.2014 року встановив, що обґрунтованість підозри ґрунтується на можливості сторонньої, незацікавленої особи дійти висновків, що підозрювана особа, ймовірно, скоїла кримінальне правопорушення. В даному випадку ЄСПЛ ввів в практику «об`єктивний» критерій: підозра може бути визнана обґрунтованою, якщо така підозра є обґрунтованою на погляд сторонньої людини.
Крім того діючим КПК України не передбачено роз`яснення повідомлення про підозру.
При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.
Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
Щодо надання витягу з ЄРДР з відомостями, передбаченими ч. 4 ст. 278 КПК України, необхідно зазначити, що відповідно до положення КПК України дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особо із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань, однак відповідно до п.п. 1-3 ч. 4 Розділу І Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань відомості з Реєстру надаються у вигляді витягу в порядку, встановленому КПК України, за формою згідно з додатком 6 до цього Положення. Витяг з Реєстру - згенерований програмними засобами ведення Реєстру документ, який засвідчує факт реєстрації в Реєстрі відомостей про кримінальне правопорушення, отриманих за визначеними у пункті 3 цієї глави параметрами, які є актуальними на момент його формування, тобто до витягу з Реєстру включається інформація про: номер та дату реєстрації кримінального провадження (виділення матеріалів досудового розслідування); дату надходження заяви, повідомлення та дату і час внесення відомостей про заяву, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Реєстру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, наслідок розслідування кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові потерпілого, заявника (найменування юридичної особи та ідентифікаційний код Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР)); короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові та дату народження особи, якій повідомлено про підозру, наслідки розслідування щодо особи та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування щодо неї; найменування, код ЄДР, юридичну адресу, розрахунковий рахунок, місце та дату державної реєстрації юридичної особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, а також анкетні дані її представника; орган досудового розслідування; прізвище, ім`я, по батькові слідчого (слідчих) органів досудового розслідування, дізнавача (дізнавачів) органів дізнання, уповноваженої особи (осіб) іншого підрозділу, працівника (працівників) підрозділів детективів та внутрішнього контролю Національного бюро, які здійснюють досудове розслідування, та прокурора (прокурорів), який (які) здійснює(ють) процесуальне керівництво, однак у витягу який надається реєстратором дані про дату та час повідомлення особі про підозру не вказуються відповідно до форми згідно з додатком 6 вказаного Положення, про що і вказано прокурором в оскаржуваній постанові.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, параграф 1, ст. 303-308 цього Кодексу.
У відповідності до вимог п.2 ч.5 ст.110, ст.55 КПК України, постанова прокурора має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами кримінального провадження, зокрема в ній має бути викладено не лише суть заяви особи, яка звернулася з клопотанням, а і відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу, зміст обставин, які є підставами для її прийняття, також вона має містити мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України. Крім того, відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, постанова має ґрунтуватися на всебічному, повному і неупередженому дослідженні обставин кримінального провадження, яким прокурор повинен надати належну правову оцінку.
Подана до суду скарга жодним чином не свідчать про наявність неповноти при перевірці вказаних обставин прокурором та слідчим, всі обставини по даному кримінальному провадженню прокурором були досліджені в повному обсязі, а прийняте рішення відповідає вимогам норм кримінального судочинства, що підтверджує й оскаржувана постанова прокурора про відмову в задоволенні клопотання.
Оскаржувана постанова є вмотивована, а обставини, на які посилається заявник у своїй скарзі, поданій під час проведення досудового розслідування даного злочину, свідчать про незгоду з механізмом досудового розслідування.
З огляду на викладене вище, скарга не підлягає задоволенню, а прийняте прокурором рішення про відмову у задоволенні клопотання - скасуванню.
Відповідно до ч.3 ст.17 Закону України «Про прокуратуру» під час здійснення повноважень, пов`язаних з реалізацією функцій прокуратури, прокурори є незалежними, самостійно приймають рішення про порядок здійснення таких повноважень, керуючись при цьому положеннями закону, а також зобов`язані виконувати лише такі вказівки прокурора вищого рівня, що були надані з дотриманням вимог цієї статті, та чинний КПК України.
Вимога заявників щодо визнання протиправною бездіяльності прокурора і слідчого у кримінальному провадженні №0000528 від 13.06.2019 задоволенню не підлягає, оскільки КПК України не передбачає винесення слідчим суддею такого рішення під час розгляду скарг в порядку ст. 303 КПК України.
Зважаючи на все вищезазначене, приходжу до висновку, що скарга є безпідставною і не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 2, 55, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України,
у х в а л и в:

В задоволенні скарги відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1