1Справа № 335/4064/21 1-кс/335/2486/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у залі суду у м. Запоріжжі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000398, -
ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні № 0000398, а саме: автомобіля «Hyndai Sonata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова/двигуна/шасі НОМЕР_2 , який перебуває у його володінні.

В обґрунтування клопотання заявник посилається на відсутність підстав для подальшого застосування заходу забезпечення даного кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.
Заявник підтримав подане клопотання, про що надав письмову заяву, відповідно до якої наполягає на задоволенні клопотання.
Слідчий у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку, суду надав матеріали кримінального провадження № 0000398.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено без фіксації судового процесу.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
В ході розгляду клопотання встановлено, що за клопотанням слідчого у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000398 від 13.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2021 року у справі № 335/4064/21, 1-кс/335/2347/2021 накладено арешт, зокрема, на автомобіль «Hyndai Sonata» в кузові сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова/двигуна/шасі НОМЕР_2 .
Наданими слідчому судді матеріалами підтверджено, що автомобіль «Hyndai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуває у володінні заявника ОСОБА_3 .
Слідчим суддею, в ході розгляду клопотання встановлено, що арешт на вказане майно було накладено відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, за наявності на час розгляду клопотання про арешт майна даних, що транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
З наданих слідчому судді матеріалів № 0000398 встановлено, що необхідність у подальшому застосуванні арешту вказаного у клопотанні майна відпала.
Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

В свою чергу, за положеннями ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За змістом положень ст. 3 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що заходи забезпечення кримінального провадження носять тимчасовий характер, зокрема, арешт майна, що відповідає положенню ст. 174 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що обставини враховані слідчим суддею при накладені арешту на майно, перестали існувати і в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба.
Виходячи з мети застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якою є досягнення дієвості цього провадження, відповідно до положення ст. 131 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість поданого клопотання про скасування арешту майна, у зв`язку з чим вважає за необхідне його задовольнити.
Керуючись ст.ст. 107, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000398 задовольнити.
Скасувати арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000398 від 13.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, накладений ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2021 року у справі № 335/4064/21, 1-кс/335/2347/2021, на автомобіль «Hyndai Sonata» в кузові сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова/двигуна/шасі НОМЕР_2 .
Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1