Справа № 487/4099/21
Провадження № 1-в/487/106/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.07.2021 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , в присутності прокурора ОСОБА_3 , начальника Заводського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Миколаєві, подання начальника Заводського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженого вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 03.06.2020 року за ч.2 ст.197-1 КК України
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Христофорівка, Баштанського району, Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, фізична особа-підприємець, з середньою освітою, , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
24.12.2019 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.189, ч.3 ст.15 ч.2 ст.146, ч.1 ст.263, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання згідно ст. 75 КК України з випробуванням строком на 3 роки. Згідно ст. 76 КК України зобов`язаний: повідомляти уповноваженому органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації,-
ВСТАНОВИВ:
22.06.2021 року начальник Заводського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_6 звернулася до Заводського районного суду міста Миколаєва з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_5 в місця позбавлення волі, посилаючись на те, що засуджений порушує графік, встановлений для реєстрації, та в період випробувального строку тричі притягувався до адміністративної відповідальності.
В судовому засіданні начальник Заводського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_4 підтримала подання, просила його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання не заперечував.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив не скасовувати звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки він не з`явився на реєстрацію до органу пробації лише один раз, переплутавши дати. Зауважив, що сплатив усі штрафи за вчинені ним адміністративні правопорушення. Крім того, зазначив, що в цілому виконував покладені на нього обов`язки та з`являвся для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, суд прийшов до наступного.
Вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 03.06.2020 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.197-1 КК України до одного року позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання даного покарання більш суворим, визначено остаточне покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_5 було звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового терміну три роки із покладенням наступних обов`язків: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 перебуває на обліку Заводського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області з 15.07.2020 року.
За період перебування на обліку засуджений до кримінальної відповідальності не притягувався. Проте тричі був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.122 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_5 16.02.2021 року не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, у зв`язку зі чим 23.02.2021 року був попереджений про можливість скасування звільнення від відбування покарання у разі подальшого невиконання покладених на нього обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Пунктом 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст.539 цього кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Частинами 1-3 ст.166 КВК України встановлено, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом,або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
Відповідно до роз`яснень, викладених в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, судам роз`яснено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні уповноваженого органу з питань пробації, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Так, в судовому засіданні встановлено, що засуджений дійсно притягався до адміністративної відповідальності, а також допустив одну неявку на реєстрацію 16.02.2021 року.
Однак, враховуючи об`єктивні причини з яких ОСОБА_5 один раз не з`явився на реєстрацію, той факт, що на даний час засуджений продовжує виконувати свої обов`язки та з`являється для реєстрації до органу пробації, що у судовому засіданні не спростовується начальником даного органу, суд вважає що дії засудженого мали неумисний характер. Скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 КУпАП, які не становлять значної суспільної небезпеки, не можуть свідчити про небажання засудженого стати на шлях виправлення, а, отже, висновки органу пробації не узгоджуються з такими завданнями кримінально-виконавчого законодавства, як виправлення засуджених, профілактика їх асоціальної поведінки, допомога особам звільненим від покарання (ч. 2 ст. 1 КВК).
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне у задоволенні подання начальники Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання з випробовуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання відмовити.
Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
В задоволенні подання начальника Заводського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1