Справа № 307/2266/20
Провадження № 1-кп/307/771/20
УХВАЛА
23 лютого 2021 рокум. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Тячів кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Тячівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України.
До обвинувального акту було додано угоду про примирення від 31 липня 2020 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 .
Потерпілий надіслав до суду заяву, в якій зазначив, що він відмовився від угоди про примирення, посилаючись на те, що дана угода суперечить його інтересам, так як йому не відшкодована шкода обвинуваченим ОСОБА_4 .
Прокурор в судовому засіданні просить угоду про примирення не затверджувати.
Захисник та обвинувачений в судовому засіданні також вважають за неможливезатвердження угоди про примирення, враховуючи позицію прокурора.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Згідно ч.6 цієї статті, суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Частиною 7 ст.474 КПК України визначено, що суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Враховуючи відмову потерпілого від угоди про примирення, що свідчить про те, що сторони не примирилися, суд вважає, що підстав для затвердження угоди про примирення не має, а тому в затвердженні угоди про примирення, укладеної 31 липня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, слід відмовити.

Керуючись ст.474 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В затвердженні угоди про примирення, укладеної 31 липня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_5 , в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 23 лютого 2021 року.

Головуючий: ОСОБА_1