Справа № 751/7386/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/357/21
Категорія - ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового

засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24 лютого 2021 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернігова, громадянина України з середньо-спеціальною освітою, розлученого, має неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зі слів), не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

27.03.2020 вироком Деснянського районного суду м.Чернігова за ч.3 ст.15, ч.1 ст.186 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень;

22.10.2020 Деснянським районним судом м.Чернігова за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ст.ст.71,72 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі і штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів, доходів громадян, що становить 850 гривень,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24 лютого 2021 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним за частиною 2 статті 185 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.ст.71,72 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання ОСОБА_7 частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 22.10.2020 року та остаточно призначено йому покарання у виді 1 (одного) року 8 (восьми) місяців обмеження волі і штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, кожне з яких виконувати самостійно.

Питання речових доказів вирішено у порядку ст.100 КПК України.

Як встановив суд першої інстанції, 30.09.2020 року приблизно о 18 годині 36 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину «Єва», що розташований за адресою: проспект Перемоги, буд. 13 в м. Чернігові, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, з торгової вітрини, таємно повторно викрав чуже майно, а саме: «Олд спайс» лосьйон після гоління чоловічий «Волф Хорн» 100 мл. в кількості 1 штуки, вартістю 127 грн. 90 коп., «Доместос Пауер» 5 блок для очищення унітазу «Свіжість Хвої» 3x55 г, в кількості 2 штуки, загальною вартістю 159 грн. 80 коп., «Хед&Шолдерс» шампунь проти лупи «Яблучна свіжість» 400 мл., в кількості 1 штуки, вартістю 75 грн. 90 коп., «Дюна» шкарпетки чоловічі 3 шт. 1064р. 27-29 (білий, сірий, чорний) в кількості 4 штуки загальною вартістю 287 грн. 60 коп., а всього таємно викрав майна на загальну суму 651 грн. 20 коп., що належить ТОВ«РУШ», чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Не погоджуючись із вироком суду, не оспорюючи кваліфікацію дій та доведеність вини обвинуваченого, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та вважати ОСОБА_7 засудженим до покарання, призначеного судом першої інстанції та остаточного на підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання за даним вироком та невідбутого покарання за вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від 22.10.2020 року - у виді 1 року 8 місяців обмеження волі та штрафу у розмірі 850 гривень. Покарання у виді штрафу відповідно до ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом неправильно застосовано положення ст. 71 КК України, оскільки ОСОБА_7 був засуджений вироком Деснянського районного суду м.Чернігова 22.10.2020 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ст.71 та 72 КК України, злочин, за ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_7 вчинив до постановлення вироку від 22.10.2020 року, тому йому необхідно було призначити остаточне покарання за ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, а вже потім на підставі ч.3 ст.72 КК України визначити, що покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав вимоги поданої ним апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції розглядав кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України та визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Дії ОСОБА_7 судом вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене повторно.

Обставини вчинення кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого не оспорюються, тому в цій частині вирок суду не переглядається.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обсяг та вартість викраденого майна, характер та спосіб вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який є судимим, до адміністративної відповідальності не притягувався, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, розлучений, має неповнолітнього сина ОСОБА_8 , на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, звертався за медичною допомогою у наркологічне диспансерне відділення ЧОПНЛ з приводу: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Стан залежності, врахував обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді обмеження волі.

Разом з тим, призначаючи остаточне покарання ОСОБА_7 за правилами ч.1 ст.71 КК України, суд допустився помилки, на що слушно звернув увагу прокурор в апеляційній скарзі.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 22.10.2020 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України. Згідно ст.71 та ст.72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднано невідбуте покарання за вироком Деснянського районного суду від 27.03.2020 року та остаточно призначено покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі і штрафу у розмірі 850 гривень, кожне з яких виконувати самостійно.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 обвинувачується та визнаний винуватим судом першої інстанції за злочин, скоєний 30.09.2020 року, тобто до ухвалення відносно нього вироку 22.10.2020 року, а тому суд повинен був призначити покарання за цей злочини відповідно до положень ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, а не за сукупністю вироків (ст.71 КК України) як помилково призначив суд.

Тому, колегія суддів погоджується з позицією сторони обвинувачення про необхідність зміни вироку у цій частині, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24 лютого 2021 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначеного остаточного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.2 ст.185 КК України до покарання, обраного судом першої інстанції.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань за даним вироком та за вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 22 жовтня 2020 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_7 у виді 1 року 8 місяців обмеження волі та штрафу у розмірі 850 гривень. Покарання у виді штрафу відповідно до ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4