Провадження № 1-кп/522/159/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі кримінальні провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000078 від 17.04.2018 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лікіно-Дулєво Орєхово-Зуєвського району Московської області Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, зареєстрованого на території Російської Федерації за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого на території України за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , ра,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

захисника ОСОБА_13 ,

перекладача ОСОБА_14 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

На початку вересня 2015 року (точні дата і час досудовим розслідуванням не встановлені) громадянин Російської Федерації ОСОБА_7 , який займав посаду генерального директора і був засновником ООО «Супер Телеком» (підприємство, зареєстроване 22.07.2014 на території і згідно законодавства Російської Федерації, ИНН , юридична адреса: Російська Федерація, поштовий індекс 123056, м. Москва, провулок Електричний, буд. 12, прим. II кімн. 6), перебуваючи у м. Москва (Російська Федерація), будучи достовірно обізнаним, що на території Луганської області України з квітня 2014 року діє утворена терористична організація «Луганська народна республіка», вступив у злочинну змову з громадянином України матеріали досудового розслідування відносно якого виділені в окреме провадження і знаходяться на розгляді в Приморському районному суді м. Одеси, який являється представником незаконних локальних операторів зв`язку «Лугафон» та «Лугаком», які перебувають під контролем терористичної організації «Луганська народна республіка», та, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді порушення громадської безпеки від проявів тероризму на території України і бажаючи їх настання, вирішив сприяти діяльності терористичної організації «Луганська народна республіка» шляхом створення умов для забезпечення учасників вказаної терористичної організації послугами зв`язку по передачі голосової інформації (трафіку) незаконних локальних операторів зв`язку «Лугафон» та «Лугаком», які перебувають під контролем терористичної організації «Луганська народна республіка», на територію Російської Федерації, в обхід та встановлених обмежень НКРЗІ від 14.07.2015 № 362.

Так, ОСОБА_7 , на виконання спільного злочинного плану з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, виділив закріплений за ООО «Супер Телеком» (Російська Федерація, м. Москва) номерний ресурс НОМЕР_1 та о 15:36 21.09.2015 здійснив його підключення незаконному локальному оператору зв`язку «Лугафон» за технологією IP телефонії в програмному забезпеченні «Smartswith» ООО «Супер Телеком» (Російська Федерація, м. Москва) за веб?адресою: https://pbx1.flagmantelecom.ru/ та статичною IP адресою: 217.197.127.2 (Російська Федерація, м. Москва). При цьому номерний ресурс +8, який був виділений незаконному локальному оператору зв`язку «Лугафон», обслуговувався в білінговій системі ООО «Супер Телеком» (Російська Федерація, м. Москва) під клієнтською назвою компанія «Лугафон» (білінговий номер ID-296).

В подальшому, ОСОБА_7 , на початку липня 2016 року, продовжуючи свою злочинну діяльність та на виконання спільних домовленостей з особою, матеріали щодо якої віділені в окреме провадження, використовуючи засоби телефонного зв`язку та електронне листування, знаходячись на території м. Одеса (Україна), з метою надання сприяння діяльності терористичної організації «Луганська народна республіка» шляхом створення умов для забезпечення учасників вказаної терористичної організації послугами зв`язку по передачі голосової інформації (трафіку), в порушення вказаних діючих обмежень, встановлених НКРЗІ, виділив закріплений за ООО «Супер Телеком» (Російська Федерація, м. Москва) номерний ресурс НОМЕР_2 та 14.07.2016 здійснив його підключення незаконному локальному оператору зв`язку «Лугаком» за технологією IP?телефонії в програмному забезпеченні «Smartswith» ООО «Супер Телеком» (Російська Федерація, м. Москва) за веб-адресою: https://pbx1.flagmantelecom.ru/ та статичною IP-адресою: 217.197.127.2 (Російська Федерація, м. Москва). При цьому номерний ресурс +3, який був виділений незаконному локальному оператору зв`язку «Лугаком», обслуговувався в білінговій системі ООО «Супер Телеком» (Російська Федерація, м. Москва) під клієнтською назвою компанія «Лугафон» (білінговий номер ID-296).

В подальшому, ОСОБА_7 на початку серпня 2016 року, продовжуючи свою злочинну діяльність та на виконання спільних домовленостей з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, використовуючи засоби телефонного зв`язку та електронне листування, знаходячись на території м. Одеса (Україна), з метою надання сприяння діяльності терористичної організації «Луганська народна республіка» шляхом створення умов для забезпечення учасників вказаної терористичної організації послугами зв`язку по передачі голосової інформації (трафіку), в порушення вказаних діючих обмежень, встановлених НКРЗІ, виділив закріплений за ООО «Супер Телеком» (РФ, м. Москва) номерний ресурс НОМЕР_3 та 19.08.2016 здійснив його підключення незаконному локальному оператору зв`язку «Лугафон» (білінговий номер ID-296) за технологією IP-телефонії в програмному забезпеченні «Smartswith» ООО «Супер Телеком» (Російська Федерація, м. Москва) за веб-адресою: https://pbx1.flagmantelecom.ru/ та статичною IP-адресою: 217.197.127.2 (Російська Федерація, м. Москва). При цьому номерний ресурс НОМЕР_3 , який був виділений незаконному локальному оператору зв`язку «Лугафон», обслуговувався в білінговій системі ООО «Супер Телеком» (Російська Федерація, м. Москва) під клієнтською назвою компанія «Лугафон» (білінговий номер ID-296).

При цьому, ОСОБА_7 , знаходячись на території України за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд. 140-А, офіс 2620, уклав через засоби телекомунікацій між ООО «Супер Телеком» (Російська Федерація, м. Москва) і незаконним локальним оператором зв`язку «Лугафон» договір надання послуг зв`язку №16-0055 від 01.08.2016, згідно якого ООО «Супер Телеком» (Російська Федерація, м. Москва), як виконавець, зобов`язувалось надавати незаконному локальному оператору зв`язку «Лугафон» (замовнику) послуги зв`язку по передачі даних для цілей передачі голосової інформації (трафіку), а незаконний локальний оператор зв`язку «Лугафон» зобов`язувалось приймати і оплачувати надані послуги.

Дистанційна технічна підтримка та обслуговування виділених незаконним локальним операторам зв`язку «Лугафон» та «Лугаком» для використання за технологією IP-телефонії номерних ресурсів ООО «Супер Телеком» (Російська Федерація, м. Москва) +8, НОМЕР_2 , НОМЕР_3 в програмному забезпеченні «Smartswith» ООО «Супер Телеком» (Російська Федерація, м. Москва) за веб-адресою: https://pbx1.flagmantelecom.ru/ та статичною IP адресою: 217.197.127.2 (Російська Федерація, м. Москва) здійснювалася, в період з 21.09.2015 по 15.03.2018, з офісних приміщень, розташованих за адресами, а саме:

1) в період з 21.09.2015 по 01.08.2016, за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, буд. 140-А, офіси № 2620, № 2612, № 2617, № 2618 (статична ІР-адреса: 185.4.41.120);

2) в період з 01.08.2016 по 15.11.2017, за адресою: м. Одеса, вул. Успенська, буд. 39/1, офіс № 8 (статична ІР-адреса: 185.4.41.120);

3) в період з 15.11.2017 по 15.03.2018, за адресою: м. Одеса, Військовий узвіз, буд. 13-А, офіс № 16, № 21 (статична ІР-адреса: 85.238.103.72).

При цьому, ОСОБА_7 , для забезпечення послуг зв`язку по передачі голосової інформації (трафіку) незаконних локальних операторів зв`язку «Лугафон» і «Лугаком», в програмному забезпеченні «Smartswith» ООО «Супер Телеком» (РФ, м. Москва) за веб-адресою: https://pbx1.flagmantelecom.ru/ (IP?адреса: 217.197.127.2) були прописані статичні IP-адреси: 195.69.202.68 (місцезнаходження: м. Луганськ) та 91.241.168.194 (місцезнаходження: Луганська область, м. Стаханов), які знаходились на території тимчасово окупованій терористичною організацією «Луганська народна республіка», та використовувалися вказаними незаконними локальними операторами зв`язку.

Так, в період з 21.09.2015 по 26.08.2016, незаконні локальні оператори зв`язку «Лугафон» та «Лугаком», за використання номерного ресурсу НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , здійснювали оплату за надані ОСОБА_7 послуги зв`язку шляхом переказу грошових коштів на рахунок ООО «Супер Телеком» (Російська Федерація, м. Москва) № НОМЕР_4 , відкритого ОСОБА_7 , в якості генерального директора ООО «Супер Телеком» (Російська Федерація, м. Москва), в ПАО «ВТБ24» (Російська Федерація, м. Москва) через ОАО «Консервативный коммерческий банк» (Російська Федерація, м. Москва). При цьому, ОСОБА_7 , з метою одержання надходження грошових коштів від вказаних незаконних локальних операторів зв`язку, діючи в якості генерального директора ООО «Супер Телеком» (Російська Федерація, м. Москва), уклав договір №ДМ-2700 від 05.10.2015 з ОАО «Консервативный коммерческий банк» (Російська Федерація, м. Москва).

В період з 15.11.2016 по 14.12.2017, незаконні локальні оператори зв`язку «Лугафон» та «Лугаком», за використання номерного ресурсу НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , здійснювали оплату за надані ОСОБА_7 послуги зв`язку шляхом переказу грошових коштів на рахунок ООО «Супер Телеком» (Російська Федерація, м. Москва) № НОМЕР_5 , відкритого ОСОБА_7 , в якості генерального директора ООО «Супер Телеком» (Російська Федерація, м. Москва), в ООО «ЦМР Банк» (Російська Федерація, м. Москва) через ООО КБ «МРБ Банк» (самопроголошена Республіка Південна Осетія, м. Цхінвалі територія, не підконтрольна державній владі Республіки Грузія).

Так, встановлено, що ОСОБА_7 , здійснюючи свої злочинні дії за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, в період з 21.09.2015 по 15.03.2018, організував і забезпечив надання через технічні можливості очолюваного ним ООО «Супер Телеком» (Російська Федерація, м. Москва), за допомогою технології ІР-телефонії, із використанням виділеного ООО «Супер Телеком» (Російська Федерація, м. Москва) номерного ресурсу Російської Федерації +8, НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , послуг зв`язку по передачі даних для цілей передачі голосової інформації (трафіку) незаконних локальних операторів зв`язку «Лугафон» та «Лугаком», які перебувають під контролем терористичної організації «Луганська народна республіка», на територію Російської Федерації, в обхід заборон та встановлених обмежень НКРЗІ № 362 від 14.07.2015 та № 147 від 21.03.2017, що дозволяло учасникам терористичної організації «Луганська народна республіка», які знаходились на тимчасово окупованій території Луганської області, контрольованій терористичною організацією «Луганська народна республіка», і були абонентами «Лугафон» і «Лугаком», вільно користуватися телефонним зв`язком для планування та координації спільних злочинних дій по незаконній протидії та перешкоджанню силам антитерористичної операції.

При цьому, ОСОБА_7 був обізнаний про те, що терористична організація «Луганська народна республіка» діє на території України незаконно, її учасники застосовують зброю, вчиняють вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, заподіюють значну майнову шкоду та призводять до настання інших тяжких наслідків з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади та місцевого самоврядування України, а також чинять збройний опір, незаконно протидіють та перешкоджають виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів і військовослужбовцями Збройних сил України, які задіяні у проведенні антитерористичної операції, а незаконно створені на тимчасово окупованій території Луганської області оператори локального зв`язку «Лугафон» і «Лугаком», які перебувають під контролем терористичної організації «Луганська народна республіка», непідконтрольні органам державної влади України, використовуються учасниками вищевказаної терористичної організації для планування та безпосереднього вчинення вищезазначених злочинних діянь, координації та узгодження подальшої терористичної діяльності, що також унеможливлює проведення ряду слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій відносно учасників терористичної організації, що дозволяє останнім переховуватись від органів досудового розслідування та уникати кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у скоєні кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що він ніяких злочинів не скоював і заперечував свою причетність до вчинення зазначеного злочину.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 його вина в скоєних кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджується:
- Показами свідка ОСОБА_15 про те, що ОСОБА_7 вона знає, так як працювала в його компанії «Супер Телеком» з травня 2016 по жовтень 2017. У вказаній компанії вона працювала не офіційно, ОСОБА_7 був єдиним з працівників хто був працевлаштований офіційно. Неодноразово в компанію дзвонив ОСОБА_16 , він представлявся як компанія «Лугафон». Компанія «Лугафон», це одна з компаній яка обслуговується компанією «Супер Телеком». ОСОБА_16 дзвонив по різним питанням, розмовляв з секретарем і з нею особисто білля десяти разів. Коли питання стосувалися щодо переказу коштів, то ОСОБА_16 дзвонив особисто ОСОБА_7 . Крім ОСОБА_7 підписувати документи в компанії ніхто не міг;
-Показами свідка ОСОБА_17 про те, що він знає обвинуваченого, у них були робочі стосунки, так як він працював в компанії «Супер Телеком» де ОСОБА_7 був генеральним директором. Офіційно він не був працевлаштований.
ОСОБА_16 був інженером компанії «Лугафон» він неодноразово дзвонив до них в компанію «Супер Телеком» і він перенаправляв дзвінки на службу технічної підтримки. Договори з українським клієнтами підписував він, а договори з європейськими, шотландськими та з російськими клієнтами підписував ОСОБА_7 .
В компанію «Супер Телеком» дзвонили з ФСБ Російської Федерації з питанням щодо російських клієнтів, але він не міг дати відповідь про що повідомив ОСОБА_7 .
Сервер компанії «Супер Телеком» знаходився в м. Москва. Сервер компанії «Лугафон» з`єднувався з московським сервером компанії «Супер Телеком»;
-Показами свідка ОСОБА_18 про те, що вона знає обвинуваченого ОСОБА_7 , з ним у неї були робочі стосунки. Офіційно вона не була працевлаштована;
-Показами свідка ОСОБА_19 про те, що вона знає обвинуваченого ОСОБА_7 , працювала у нього в компанії економістом. Компанію обслуговувала українських, російських та інших іноземних клієнтів. Одного разу коли вона формувала банківські виписки вона бачила платіж з Московського банку, платіж був між компанією «Лугафон» та компанією «Супер Телеком». Всі платежі робив особисто ОСОБА_7 .
Жодна людина в компанії «Супер Телеком» не була офіційно працевлаштована;
-Показами свідка ОСОБА_20 про те, що він знає ОСОБА_7 , так як останній його колишній начальник. Він працював в компанії «Супер Телеком» інженером. ОСОБА_16 був їх клієнтом, він дізнався про нього десь в середині своєї роботи в компанії. ОСОБА_7 дав йому скаргу ОСОБА_21 в якій він скаржився на зв`язок і так вони познайомилися, ОСОБА_16 представився як компанія «Лугафон», однак особисто ОСОБА_21 він не бачив.
Він повідомив ОСОБА_7 про те, що в компанії «Лугафон» багато незрозумілого, та ОСОБА_7 сказав, що ніяких проблем не буде;
-Показами свідка ОСОБА_22 про те, що ОСОБА_7 вона знає, так як проживала разом з ним три роки. Проживала з ним до моменту його затримання. Зараз стосунки вони не підтримують. Також вона працювала в компанії «Супер Телеком», працювала менше місяця;
-Показами свідка ОСОБА_23 про те, що ОСОБА_7 він знає, з весни 2015 по літо 2016 працював в його компанії «Супер Телеком» директором по продажам. З ОСОБА_24 особисто не знайомий, але його прізвище йому відоме. Приблизно в 2015 році ОСОБА_7 передав йому клієнта ОСОБА_21 для роботи, він повинен був проконсультувати ОСОБА_21 стосовно надання послуг. ОСОБА_16 представляв компанію «Лугафон». Послуги компанії «Лугафон» вони почали надавати в 2015 році;
-Показами свідка ОСОБА_25 про те, що вона працює директором ТОВ «Промисловий центр». ОСОБА_7 орендував у них приміщення по АДРЕСА_4 . Також вона приймала участь при проведені обшуку у вказаному приміщенні. ОСОБА_7 при проведені обшуку не був присутній. При проведені обшуку було частково вилучено обладнання;
-Показами свідка ОСОБА_26 про те, що з ОСОБА_7 він особисто не знайомий. Компанія «Супер Телеком» орендувала у них приміщення. Він приймав участь при проведені обшуку в приміщені яке використовувалось як склад;
-Показами свідка ОСОБА_27 про те, що він знайомий з ОСОБА_7 так як влаштовувся в його компанію «Супер Телеком» на іспитовий термін комерційним директором, але через два тижні він прийняв рішення, що не буде там працювати, оскільки йому не сподобався підхід до роботи. Щодо компанії «Лугафон», він пояснив, що був присутній при розмові ОСОБА_7 з виконавчим директором ОСОБА_28 та комерційним директором ОСОБА_29 в ході якої було встановлено, що ОСОБА_29 взяла гроші у клієнта та не занесла їх в компанію, у зв`язку з чим ОСОБА_29 та ОСОБА_7 посварилися. Потім ОСОБА_29 шантажувала ОСОБА_7 , що якщо він буде вимагати від неї гроші, то вона розкриє, що компанія «Супер Телеком» співпрацює з компанією «Лугафон». ОСОБА_16 був контактною особою компанії «Лугафон»;
-Показами свідка ОСОБА_30 про те, що він знає ОСОБА_7 останній був його роботодавцем. Стосунки між ними погані. Він працював операційним директором в компанії «Супер Телеком». Офіційно в компанії він не був оформлений. Також, йому відомо, що компанія «Супер Телеком» надавала послуги компанії «Лугафон» чи «Лагаком»;
-Показами свідка ОСОБА_31 про те, що він працює в таксі водієм. Особисто з обвинуваченим він не знайомий. Одного разу він віз обвинуваченого з вул. Ясної, 12. Біля театру Музичної комедії його зупинила машина на якій було написано СБУ, до його автомобіля підійшли люди з автоматами у формі СБУ та в масках, після чого обвинуваченого взяли під руки і вивели з автомобіля. Працівники СБУ, які затримали обвинуваченого, вели себе з ним коректно, вони спокійно вивели обвинуваченого з машини і повели;
-Показами свідка ОСОБА_32 про те, що він знайомий з ОСОБА_7 з 2009 року. Він працював в компанії ОСОБА_7 по договору та займався програмним забезпеченням компанії. Ним було встановлено програму яка може конфігурувати різні пакетні послуги білінг, маршрутизація;
-Висновком експерта № 95 від 02.07.2018, предметом дослідження якого був вилучений у ОСОБА_7 ноутбук «Еппл» з накопичувачем інформації «Самсунг», убачається, що між ним і особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, яка є представником локальних операторів зв`язку «Лугафон» та «Лугаком» велося листування;
-Висновком експерта № 129 від 15.08.2018, предметом дослідження якого була комп`ютерна техніка, вилучена з офісів №№ 16 і 21, орендованих ОСОБА_7 для діяльності ТОВ «Супертелеком» за адресою: м. Одеса, Військовий узвіз, 13: 7 моноблоків «Леново», 1 моноблок «Еппл», системний блок без маркування. Ідентифікація ОСОБА_7 зафіксована як за його електронною адресою за прізвищем ( ОСОБА_33 ), так і за його підприємством (флагмантелеком) і особистими фотозображеннями, закріпленими за адресою.

На об`єктах дослідження було виявлено інформацію стосовно електронного листування між користувачем ОСОБА_7 та особою, яка використовувала електрону пошту ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-Висновком експерта № 130 від 17.07.2018 результатом дослідження якої є комп`ютерна техніка, вилучена з офісів №№ 16 і 21, орендованих ОСОБА_7 для діяльності ТОВ «Супертелеком» за адресою: м. Одеса, Військовий узвіз, 13: накопичувачи на жорстких магнітних дисках і накопичувані інформації виявлені файли по ключовим словам «Лугафон», «38071», «38072»;

-Висновком експерта № 131 від 20.07.2018 результатом якої є дослідження комп`ютерна техніка, вилучена з офісів №№ 16 і 21, орендованих ОСОБА_7 для діяльності ТОВ «Супертелеком» за адресою: м. Одеса, Військовий узвіз, ІЗ айпад «Еппл» вбачається листування між ОСОБА_7 і особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, яка використовувала електрону пошту ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
-Висновком судово-психіатричних експертів № 194 від 03.05.2018, згідно якого особистість підекспертного ОСОБА_7 інтелектуально та емоційно зріла, здатна до свідомого контролювання своєї поведінки, заподіяних вчинків, іх корекції та прогнозу можливих наслідків. Підекспертний не виявив якихось індивідуально-психологічних особливостей, які могли б суттєво вплинути на його свідомість та поведінку в період з 01.07.2016 до 15.03.2018. Також в цей період підекспертний не знаходився в якомусь юридично значимому емоційному стані, який би міг суттєво вплинути на його свідомість, поведінку, тощо.
ОСОБА_7 на який відноситься до скоєння кримінального правопорушення. Будь-яким хронічним психічним захворюванням, недоумством, іншим хворобливим станом психіки не страждав, в період який відноситься до вчинення інкримінованих йому дій з 01.07.2016 по 15.03.2018, ознак будь-якого тимчасового розладу психічної діяльності не виявляв, за своїм психічним станом був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 будь-яким хронічним психічним захворюванням, недоумством, іншим хворобливим станом психіки в теперішній час не страждає, здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними, за своїм психічним станом може приймати участь у слідчих діях та стати перед судом. ОСОБА_7 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази по справі суд дійшов до висновку про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_7 ознак складу кримінального правопорушення.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 258-3 КК України, за ознаками: сприяння діяльності терористичної організації.

Даючи оцінку показам обвинуваченого ОСОБА_7 , який не визнає свою провину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів виходить з того, що досліджені докази по справі повністю її підтверджують.

Версію обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він вказаного кримінального правопорушення не скоював, колегія суддів вважає захисною, виробленою ним з метою уникнення покарання. Дана версія обвинуваченого в судовому засіданні свого підтвердження не знайшла і спростовується показами допитаних судом свідків та іншими доказами по справі. Провину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення колегія суддів вважає повністю доведеною. Дане переконання колегії суддів засноване на дослідженні всіх доказів у справі в їх сукупності, які повністю підтверджують винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України
Невизнання ж обвинуваченим ОСОБА_7 своєї провини, на думку колегії суддів, продиктовано його прагненням уникнути відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.
Керівники та посадові особи підприємств, установ і організацій, а також громадяни, які сприяли терористичній діяльності, несуть відповідальність за сприяння терористичній діяльності, зокрема коли надавали відповідні послуги безпосередньо чи опосередковано для використання в інтересах фізичних осіб, які вчиняють терористичні акти або сприяють чи беруть участь у їх вчиненні, чи в інтересах юридичних осіб, майно яких безпосередньо чи опосередковано перебуває у власності чи під контролем терористів або осіб, які сприяють тероризму, а також юридичних і фізичних осіб, які діють від імені чи за вказівкою зазначених осіб.
Таким чином, сприяння діяльності терористичної організації могло бути в любій формі в тому числі і надання послуг зв`язку по передачі голосової інформації (трафіку) незаконних локальних операторів зв`язку «Лугафон» та «Лугаком», які перебувають під контролем терористичної організації «Луганська народна республіка», на територію Російської Федерації, в обхід та встановлених обмежень, що ставиться у провину обвинуваченому ОСОБА_7 .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 колегія суддів керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 суд відносить те, що він раніше не судимий,стан здоров`я обвинуваченого, також судом враховується, що тяжких наслідків діяльності обвинуваченого ОСОБА_7 не існує.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_7 є вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою, вчинення злочину з використанням умов воєнного або надзвичайного стану, інших надзвичайних подій.
При визначенні мотивів призначення покарання колегія суддів керується наступним.
Відповідність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника визначена насамперед ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.
Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Верховенство права вимагає від держави його втілення шляхом запровадження ідей соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30 січня 2003 р. № 3-рп/2003 у справі «Про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора»: «Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах».
Вимога додержуватись справедливості під час застосування кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема, у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р.), статті 14 Міжнародного пакту про громадські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року, відповідно до яких кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
З наведених положень закону про кримінальну відповідальність і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК), призначаючи покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання, а визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин.
Відповідно до ст. ст. 50 і 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Статтею 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України, суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, колегія суддів, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та встановлені обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, колегія суддів приймає до уваги, що кримінальне правопорушеня, передбачене ч.1 ст. 258-3 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

При наявності вказаних обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів вважає за необхідне застосувати до нього дію ст.69 КК України призначивши основне покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої ч.1 ст. 258-3 КК України.
Таким чином, оцінюючи в сукупності всі встановлені обставини по справі, колегія суддів приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо лише у разі його ізоляції від суспільства та вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України.
Колегія суддів зауважує, що призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеної у рішеннях по справах «Бакланов проти Росії» від 09.06.2015 та «Фрізен проти Росії» від 24.03.2015, в яких ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У рішенні по справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».
В силу ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертиз.
Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_7 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири ) роки, без конфіскації майна.

Запобіжний захід ОСОБА_7 , до набрання вироком законної сили, залишити тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з 15.03.2018, тобто з моменту фактичного затримання.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення експертиз в розмірі 14853 (чотирнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят три) грн. 00 коп.
Речові докази по справі т. 52 а.с. 226-228, 230-231, 233-234, 236-248, 264-266, 267-268, 270-271, 274-276 повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3