ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/647/21 Номер провадження 11-сс/814/376/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем судового засідання ОСОБА_5

з участю: власника майна ОСОБА_6

та його представника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Полтавського апеляційного суду м. Полтаві кримінальне провадження №0000177 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду від 02 квітня 2021 року,-

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 02 квітня 2021 року, клопотання слідчого про арешт майна задоволено. Накладено арешт , шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження на тимчасово вилучене майно, а саме накладено арешт на:

1.Бензопилу марки MINSK PROMCS -5020L, червоного та чорного кольору, Що належить ОСОБА_6 .

2.Бензопилу марки STIHL MS230, № НОМЕР_1 орнжевого та білого кольору, що належить ОСОБА_6 .

3.Два зрізи (колоди дерева) породи Ясен (1-діаметром 43*50 см, висотою 28 см,2 діаметром 60*43 см., висотою 20 см.);

4.Пластикову пляшку ємністю 5 л, із залишком мазути чорного кольору;

5.Щітку вимазану мазутом чорного кольору;

6.Пара робочих перчаток оранжевого та чорного кольору.

7.Автомобіль марки ВАЗ21043 д.н.з. НОМЕР_2 ,що зареєстрований на ОСОБА_8 та перебуває у користуванні громадянина ОСОБА_6 із забороною використання та розпорядження ОСОБА_8 , ОСОБА_6 або будь якій іншій особі.

8.Доручено зберігання автомобіля на майданчику ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: м.Карліка, Полтавської області.

В обгрунтування даного рішення слідчий суддя вказав, що вказане майно підлягає арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому, перешкоджати кримінальному провадженню.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , просить скасувати ухвали суду, у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно відмовити.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості, що саме ОСОБА_6 , здійснював вирубку сиро ростучих дерев згідно переліку в кількості 69 дерев різних порід. ОСОБА_6 чи іншим особам відомостей про вручення підозри за ч.2 ст. 246 КК України, матеріали кримінального провадження не містять. В його діях відсутній корисливий мотив. Майно на яке в клопотанні слідчий просить накласти арешт не мало на собі слідів злочину.

Також, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

На адресу апеляційного суду від прокурора ОСОБА_9 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши доводи ОСОБА_6 та його захисника на підтримання вимог апеляційної скарги, проаналізувавши матеріали судового провадженнята перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Враховуючи, що скаржником не пропущений строк на оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає підстав для його поновлення.

Згідно ст.404 ч.1 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя , постановляючи ухвалу не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.
Відповідно, до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб , конфіскації у юридичної особи , для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно положень частини другої цієї статті арешт майна допускається з метою забезпечення:1. збереження речових доказів; 2.спеціальної конфіскації; 3. конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4. відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення ( цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання про арешт майна, в порядку статей 170-173 КПК України , для прийняття законного та обґрунтованого рішення , слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини , які передбачають підстави для такого арешту або відмови у задоволенні клопотання.

Як вбачається з матеріалів наданих апеляційному суду, СВ ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000177 відомості про яке внесені до ЄРДР 30.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.246 КК України.

Підставою внесення відомостей про вчинення злочину, стало те, що 30.03.2021 о 11-17 год. до ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області звернувся гр. ОСОБА_10 і повідомив, що 30.03.2021 у полезахисній лісосмузі (ПЗЛС), між с.Іванівка та с.Федорівка Карлівського району Полтавської області, група осіб здійснює порубку дерев.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги щодо неправомірності ухвали слідчого судді , колегія суддів частково погоджується із ними і звертає увагу на таке.

Будь-яке втручання у права особи на володіння, користування та розпорядження власністю має бути законним та відповідати потребам досудового розслідування.

В цьому контексті у колегії суддів виникають сумніви, щодо обгрунтованості накладення арешту на автомобіль марки ВАЗ21043 д.н.з. НОМЕР_2 , що зареєстрований на ОСОБА_8 та перебуває у користуванні громадянина ОСОБА_6 .

Колегія суддів також наголошує на тому, що будь-яке процесуальне обмеження прав особи і зокрема, що стосується арешту майна, має співпадати із предметом доказування у кримінальному провадженні.

В даному випадку, транспортний засіб, автомобіль марки ВАЗ21043 д.н.з. НОМЕР_2 , не входить до предмету доказування у кримінальному провадженні за ч.2 ст. 246 КК України

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку , що оскільки транспортний засіб не є речовим доказом в розумінні положень статті 98 КПК України у даному кримінальному провадженні і тому застосовані процесуальні заходи обмежувального характеру не відповідають потребам досудового розслідування на цій стадії .

Що стосується доводів автора апеляції про скасування арешту на все зазначене в клопотанні слідчого майно, колегія суддів вважає їх неприйнятними.

З цього приводу колегія суддів звертає увагу , що майно перелічене в клопотанні про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000177, є якраз предметом доказування у кримінальному провадженні .

Окрім того колегія суддів звертає увагу , що вимоги апеляційної скарги щодо скасування арешту на решту майна, жодним чином не вмотивовані.

Підстав вважати застосовані заходи забезпечення кримінального провадження, в цій частині, вочевидь надмірними, колегія суддів не знаходить і вважає в даному випадку втручання державного органу у права особи , виправданим.

За таких обставин апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на транспортних засіб скасувати, постановити в цій частині нову ухвалу якою відмовити у задоволенні клопотання в цій частині. В решті ухвалу слідчого судді слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 422 КПК України, колегія суддів,-
у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 02 квітня 2021 року про арешт майна в частині накладення арешту на автомобіль марки ВАЗ - 21043 скасувати.

Постановити в цій частині нову ухвалу.

В задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області в частині накладення арешту на автомобіль ВАЗ-21043, шасі НОМЕР_3 д.н.з. НОМЕР_2 , що зареєстрований на ОСОБА_8 та перебуває у користуванні ОСОБА_6 - відмовити. Автомобіль ВАЗ-21043 д.н.з НОМЕР_2 повернути ОСОБА_6 .

В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу її проголошення і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 . ОСОБА_3 . Л.В. Нізельковська.