Номер провадження: 11-сс/813/477/21
Номер справи місцевого суду: 522/1813/21 1-кс/522/2060/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
10 березня 2021 року м. Одеса

Суддя-доповідач Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 01 березня 2021 року, якою було відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 ,-

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 01 березня 2021 року, було відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 від участі у судовому розгляді скарги від 18 грудня 2020 року (справа № 522/23128/20) та від 29 січня 2021 року ( справа № 522/1813/21).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
На вказану ухвалу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу, і постановити нову ухвалу, якою матеріали справи направити до територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві для подальшого розслідування.

Мотиви апеляційного суду.
Розглянувши вказану апеляційну скаргу та перевіривши матеріали провадження, суддя-доповідач дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні ч.2 ст. 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України, від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.

Питання щодо оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування чітко врегульовані нормами чинного кримінального процесуального закону, які є спеціальними по відношенню до загальних.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано параграфом 2 глави 26 КПК України.

Положення статті 309 КПК України містить вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, зокрема про:

1) відмову у наданні дозволу на затримання;

2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні;

3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні;

4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні;

5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні;

5-1) застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу;

6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні;

7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні;

8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні;

9) арешт майна або відмову у ньому;

10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність;

11) відсторонення від посади або відмову у ньому;

11-1) продовження відсторонення від посади;

12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування;

13) закриття кримінального провадження на підставі частини дев`ятої статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

За змістом ч.3 ст. 309 КПК України інші ухвали слідчого судді окремому оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, а отже законодавець визначив саме такий спосіб реалізації права особи на судовий контроль законності такого виду рішення слідчого судді, іншого ніж ті, що включені до переліку, передбаченого ст. 309 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 01 березня 2021 року, було відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 . Отже, таке рішення слідчим суддею прийнято в порядку ст. 81 КПК України, та не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку.

Згідно з положеннями ч.4 ст.399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

За таких обставин, керуючись ч.4 ст.399 КПК України, суддя-доповідач приходить до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 01 березня 2021 року.

Згідно з положеннями ч.5 ст.399 КПК України, апеляційна скарга ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягає поверненню апелянтам з усіма доданими до неї матеріалами.

На підставі викладеного, керуючись статтями 24, 307, 309, 370-372, 399, 419, 422 КПК України, суддя-доповідач

постановив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, від 01 березня 2021 року, якою було відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відвід слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 від участі у судовому розгляді скарги від 18 грудня 2020 року (справа № 522/23128/20) та від 29 січня 2021 року ( справа № 522/1813/21).

Копію ухвали невідкладно надіслати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2