Справа № 572/2825/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2021 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого cудді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю :

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сарни в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , засудженого вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 06 червня 2017 року - за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, вироком Рівненського районного суду Рівненської області від 06 липня 2017 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.357, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі; остаточна міра покарання визначена ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 03 листопада 2017 року у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку покарання 06.06.2017 року, кінець строку покарання 09.03.2022 року.

ВСТАНОВИВ :

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою,в якій просить звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання або замінити йому невідбуту частину покарання більш м`яким.

В судовому засіданні засуджений подане клопотання підтримав, пояснив, що на даний час просить звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання, оскільки він є працевлаштованим, крім цього, приймав участь у благоустрою установи, засуджений зазначає, що стягнення на нього накладались безпідставно через упереджене до нього ставлення адміністрації установи, на даний час стягнення є погашеними.

Представник установи щодо можливості задоволення заяви засудженого заперечив, пояснив, що останній був неодноразово підданий дисциплінарним стягненням за злісні порушення установленого порядку відбування покарання, є таким, що не довів свого виправлення.

Із матеріалів особової справи встановлено, що ОСОБА_5 був засуджений в тому числі, за вчинення тяжких злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

На момент розгляду судом заяви засудженим відбуто 2/3 частини призначеного покарання (невідбута частина покарання на момент розгляду справи становить 11 місяців 29 днів).

Однак, обов`язковою умовою для умовно-дострокового звільнення засудженого є, відповідно до ч.2 ст.81 КК України, сумлінна поведінка та ставлення до праці. Таким чином, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Висновок про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у відповідній установі.

Так, відповідно до наданої суду характеристики від 10 серпня 2020 року та 08 лютого 2021 року засуджений характеризується як такий, що є працевлаштованим на підприємстві установи, однак, не виявляє бажання працювати, участі у суспільно-корисній праці щодо покращення комунально-побутових умов, роботах з благоустрою та у програмах диференційованого виховного впливу не приймає; неодноразово припускав порушення встановленого порядку відбування покарання.

За час відбування покарання засуджений дійсно один раз заохочувався за сумлінне ставлення до праці, однак, одночасно на нього було накладено 17 стягнень за вчинення порушень, частина із яких, згідно із ст.133 КВК України, є злісними порушеннями установленого порядку відбування покарання, що доводиться довідкою про наявність стягнень та заохочень від 08 лютого 2021 року.

За висновком комісії ДУ з розгляду матеріалів щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким ОСОБА_5 не став на шлях виправлення, що доводиться витягом з протоколу №17 від 13 вересня 2019 року та опитувальним аркушем з цього приводу, наявними в матеріалах особової справи засудженого.

Отже, виходячи із змісту ст.81 КК України умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання є можливим виключно, якщо засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. При чому висновок про вказані обставини має бути зроблений із врахуванням усього періоду відбуття покарання.

В даному випадку суд не може дійти висновку про те, що поведінка засудженого є бездоганною, через наявність у засудженого стягнень та з огляду на негативну характеристику по місцю відбування покарання, а тому клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 до задоволення не підлягає.

На підставі ст.81 КК України, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя