КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/3518/2021 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А
22 червня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ТОВ «БАУ-УКРАЇНА» - адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 травня 2021 року,
представника ТОВ «БАУ-УКРАЇНА» - адвоката ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представник ТОВ «БАУ-УКРАЇНА» - адвокат ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, якою було накладено арешт на майно, яке було визнано в якості речових доказів, а саме:
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, винесена із недотриманням норм кримінального процесуального законодавства України. Орган досудового розслідування у розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, однак слідчий суддя не звернув увагу на вказані обставини.
Крім того апелянт зазначає, що органом досудового слідства речовим доказом визнано саме об`єкт незавершеного будівництва, то фактично це означає, що ним, тобто речовим доказом, є все майно (будівлі, що будуються, складовані матеріали та обладнання і т.п.), розміщене на земельній ділянці площею 4,3291 га. Однак місцем події, де стався нещасний випадок з ОСОБА_9 є вкрай незначна (порівняно з загальною площею забудови) за своєю площею територія навколо палі (радіусом від палі в межа максимально 20-30 метрів), на якій потерпілим виконувалися зварювальні роботи.
З огляду на це, незрозуміло, яким чином розташовані на значній відстані від місця події незавершені чи завершені будівництвом конструкції, матеріали можуть відповідати критеріям речових доказів в розумінні ст. 98 КПК України, у тому числі в частині, що стосується збереження слідів злочину.
Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_9 є працівником ТОВ «УБК «СПЕЦБУД», яке виконувало роботи на підставі укладеного з ПП «КРЕАТОР-БУД» Договору підряду № 04-01/21 від 04.01.2021 року, про який зазначено у вказаній ухвалі та досліджено судом.
Договором передбачено, що Підрядник (ТОВ «УБК «СПЕЦБУД») зобов`язується при проведенні робіт не порушувати вимоги діючого законодавства щодо охорони праці, техніки безпеки, протипожежної безпеки (п. 9.1 Договору підряду).
За допущені порушення правил безпеки виконання робіт, норм охорони праці Підрядник (ТОВ «УБК «СПЕЦБУД») несе відповідальність самостійно відповідно до чинного законодавства України (п. 9.2 Договору підряду).
Підрядник несе повну юридичну та матеріальну відповідальність за дотримання його працівниками охорони праці, техніки безпеки, протипожежної безпеки, дотримуватись санітарно-гігієнічних та природоохоронних умов на будівельному майданчику (п. 9.2 Договору підряду).
Вищевказане свідчить, що посадовим особам ТОВ «БАУ-УКРАЇНА», ПП «КРЕАТОР-БУД» та ТОВ «Будівельний союз «Моноліт» не може бути оголошена підозра в даному кримінальному провадженні.
Апелянт також зазначає, що посилання слідчого судді на ч. 3 ст. 170 КПК України, як на підставу накладення арешту на майно шляхом заборони проведення будівельних робіт до проведення експертом Київського НДЕКЦ огляду об`єкту незавершеного будівництва, не передбачено кримінально процесуальним законодавством. З моменту винесення постанови про призначення експертизи від 19.04.2021, жодних слідчих дій пов`язаних з проведенням експертизи не проводилось. Заборона проведення будівельних робіт порушує законні права та інтереси ТОВ «БАУ-УКРАЇНА», ПП«КРЕАТОР-БУД» та ТОВ «Будівельний союз «Моноліт».
Апелянт вважає, що вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, за правилами ст. 96-3 КК України не є підставою для застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру, передбачених ст. 96-6 КК України, тому відсутні достатні підстави вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може застосувати до ТОВ «БАУ-УКРАЇНА», ПП «КРЕАТОР-БУД» та ТОВ «Будівельний союз «Моноліт» захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
В судове засідання прокурор не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у його відсутність.
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши доповідь судді, думку представника ТОВ «БАУ-УКРАЇНА» який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Досудовим слідством встановлено, що 18 березня 2021 року приблизно о 11 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 17-19, внаслідок порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, а саме робіт по улаштуванню підпірних стін та влаштуванню котловану, за замовленням генерального підрядника ПП «КРЕАТОР-БУД» (код:34227060) на об`єкті «Будівництво житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями господарського призначення та підземним паркінгом по вул. Дегтярівській, 17-19, Шевченківського району м. Києва (ІІ черга будівництва) стався вибух, внаслідок чого виконавець робіт підрядної організації ТОВ «УБК СПЕЦБУД» (код:41480802) ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав тілесні ушкодження.
Так, 18.03.2021 близько 11 год. 00 хв. під час виконання будівельних робіт по улаштуванню підпірних стін відповідно до договору підряду №04-01/21 від 04.01.2021 на вказаному об`єкті, виконавець робіт підрядної організації ТОВ «УБК СПЕЦБУД» ОСОБА_9 , здійснював зварювальні роботи отвору верхньої конструкції будівельної сваї (паї), металевий каркас якої був вкопаний у ґрунт на глибину близько 16 метрів, в який мав в подальшому для формування сваї (паї) заливатися бетон. Далі з даного отвору сваї (паї) пролунав вибух, від якого ОСОБА_9 , відкинуло в гору, в результаті якого останній отримав тілесні ушкодження.
Відповідно до довідки лікаря Київської міської клінічної лікарні №2 виданої на ім`я потерпілого ОСОБА_9 встановлено, що внаслідок вибуху він отримав наступні тілесні ушкодження: опік полум`ям ІІ-го ступеня 5% голови, шиї, тулуба, правої верхньої кінцівки, акубаротравма (травма вуха), травма правого ока, контузія, гематоми, цукровий діабет І-го типу.
24 березня 2021 року поруч з місцем вибуху, який трапився 18 березня 2021 року на об`єкті будівництва за вищевказаною адресою з застосуванням важкої бурильної техніки було викопано новий отвір для будівельної сваї (паї), глибиною близько 8,5 метри, з ґрунту, який знаходився у даному отворі для майбутньої сваї (паї було відібрано зразки ґрунту та 09.04.2021 призначено експертизу нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів, з метою встановлення наявності нафтопродуктів (вибухової речовини), яка може міститися у відібраному зразку ґрунту, що могло слугувати наслідком вибуху.
Проведення будь-яких будівельних робіт на об`єкті «Будівництво житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями господарського призначення та підземним паркінгом по АДРЕСА_1 (ІІ черга будівництва)», до отримання висновків експертизи нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів, висновку дослідження працівників «КИЇВГАЗ» може становити загрозу життю та здоров`ю осіб, які здійснюють там будівництво, а також інших осіб, так як можуть бути вибухонебезпечними та призвести до тяжких наслідків.
19 квітня 2021 року органом досудового розслідування призначено судову експертизу безпеки життєдіяльності та охорони праці за експертною спеціальністю 10.5 «Дослідження причин та наслідків порушення вимог безпеки життєдіяльності та охорони праці» з метою встановлення причин нещасного випадку та обставин, що їх обумовили. Для встановлення вказаних обставин, експертам необхідно буде здійснити виїзд на місце події, у зв`язку з чим, виникла необхідність у накладенні арешту на незакінчене будівництво із забороною проведення подальших будівельних робіт, так як подальше будівництво порушить обстановку, що була на момент здійснення вказаної події, що може у подальшому привести до знищення слідів чи інформації, яка може мати значення для складання висновку експерта.
З метою всебічного, об`єктивного та неупередженого розслідування кримінального провадження та встановлення істини у справі, зважаючи на те, що об`єкт незавершеного будівництва «Будівництво житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями господарського призначення та підземним паркінгом по АДРЕСА_1 (ІІ черга будівництва), визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою проведення судової експертизи безпеки життєдіяльності та охорони праці, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане нерухоме майно.
Згідно ухвали суду, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання слідчого та необхідність накладення арешту на вказане майно, з підстав, передбачених ст.ст. 98, 170 КПК України.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя взяв до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення яких розслідується кримінальне провадження, в межах якого подано дане клопотання та прийшов до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна. Оскільки, як встановлено з матеріалів клопотання та пояснень прокурора, що об`єкт незавершеного будівництва «Будівництво житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями господарського призначення та підземним паркінгом по АДРЕСА_1 (ІІ черга будівництва), визнаний речовим доказом, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також з метою проведення судової експертизи безпеки життєдіяльності та охорони праці.
Крім того, слідчий суддя встановив, що доведено існування реальних ризиків приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення речових доказів в кримінальному провадженні.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, з огляду на наступне.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було досліджено матеріали справи та заслухані пояснення прокурора , а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про часткове задоволення клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.
З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження та враховано обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане майно, оскільки всупереч тверджень апелянта, вказане майно постановою слідчого від 18.03.2021 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, як таке, що відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України.
В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Тому апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям речових доказів, визначених законом, а тому з метою збереження речових доказів клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, з урахуванням обставин кримінального провадження, що розслідується.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Обставини з яких апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу, можуть бути підставами, для звернення до слідчого судді в порядку ст. 174 КПК України.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу представника ТОВ «БАУ-УКРАЇНА» - адвоката ОСОБА_6 , - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07 травня 2021 року, - залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4