Єдиний унікальний номер справи 201/6874/21
Номер провадження 1-кс/201/2175/2021
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2021 року

слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 , ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Дніпрі клопотання слідчого відділення поліції № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , поданого у рамках кримінального провадження № 0000407, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 червня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Енергодар Запорізької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

встановив:

Слідчий Відділення поліції № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 за погодженням із прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000407, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 червня 2021 року.

З клопотання та доданих до нього матеріалів, вбачається, що групою слідчих Відділення поліції № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області розслідується кримінальне провадження № 0000407 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він 16 червня 2021 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, перебуваючи на дитячому майданчику за адресою: м. Дніпро, вул. Запорізьке шосе, біля будинку № 19, побачив велосипед марки «HAMMER S300 BLAST», чорного кольору з жовтими смугами, вартістю 4852 гривень 33 копійки, який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який ОСОБА_4 визначив об`єктом свого злочинного посягання, та у останнього виник злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 16 червня 2021 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, перебуваючи на дитячому майданчику за адресою: АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, ввівши в оману малолітнього потерпілого, а саме пообіцявши поїздити на велосипеді та повернути його назад, заволодів велосипедом марки «HAMMER S300 BLAST», чорного кольору з жовтими смугами, який належить ОСОБА_6 .

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 залишив місце скоєння кримінального правопорушення, в подальшому розпорядився майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 4852 гривень 33 копійки.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, як повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

За даним фактом розпочато досудове розслідування, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 червня 2021 року за № 0000407 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

08 липня 2021 року слідчим СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

На думку слідчого, що погоджено із прокурором, відносно підозрюваного ОСОБА_4 має бути застосований саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання від до трьох років позбавлення волі, офіційно не працевлаштований, не одружений, постійного місця проживання не має, а тому існують ризики можливих спроб підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого та свідка по даному кримінальному провадженню, а також вчинення іншого кримінального правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання наведеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просила його задовольнити, в обґрунтування своїх доводів зазначила, що існують ризики, зазначенні у клопотанні, що свідчить про неможливість запобігання наведеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Додала, що ризик можливих спроб підозрюваного ОСОБА_4 вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що останній офіційно не працевлаштований і не має постійного джерела доходу, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України в період відбуття покарання за попереднім вироком, а тому, на думку прокурора, ОСОБА_4 може вчинити інші злочини.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що у повному обсязі визнає свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення та підтвердив обставини, викладені у повідомленні про підозру. У скоєному щиро розкаявся та просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та дати можливість доглядати хвору на онкологічне захворювання матір.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, з`ясувавши думку учасників кримінального провадження, зокрема, міркування прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, позицію сторони захисту та їх доводи, приходжу до наступних висновків.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому частиною 4 цієї статті визначено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Під час розгляду клопотання встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000407 від 18 червня 2021 року внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

08 липня 2021 року слідчим СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Сукупність зібраних органом досудового розслідування доказів поза розумним сумнівом доводить причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому злочину, що підтверджується достатніми на цьому етапі слідства доказами, які містяться у матеріалах досудового розслідування: у протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17 червня 2021 року, у протоколі допиту законного представника потерпілого ОСОБА_6 від 08 липня 2021 року, у протоколі допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_7 від 08 липня 2021 року, у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю малолітнього потерпілого ОСОБА_7 від 08 липня 2021 року, у протоколі допиту свідка ОСОБА_8 від 08 липня 2021 року, у висновку судово-товарознавчої експертизи № 2611 від 08 липня 2021 року, у копії договору про надання фінансового кредиту під заставу № DP-3/82336/0 від 16 червня 2021 року.

Отже, наведені вище обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, що у достатній мірі доведено прокурором під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підозрюваним не оспорюється.

Вирішуючи питання щодо доведеності наявності існування заявлених прокурором ризиків можливих спроб підозрюваного ОСОБА_4 переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідка, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому підозрюється останній, слідчий суддя виходить з наступного.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від трьох років, а тому підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

При цьому, при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia № 71362/01 від 21.07.2003), суд зазначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Так, під час розгляду клопотання встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований і не має постійного джерела доходу, що може свідчити про можливість останнього покинути місто, де він мешкає або країну.

Крім того, як встановлено з наданої прокурором довідки за відомостями персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України від 08 липня 2021 року, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів. Також із вказаної довідки слідує, що вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2020 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки, із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням строком 2 роки, у період відбування покарання за яким підозрюється у вчиненні нового корисливого злочину.

Тому, наведені обставини вказують на те, що підозрюваний ОСОБА_4 є особою, схильною до вчинення злочинів.

А отже, наведені дані про особу обвинуваченого в сукупності з суворістю можливого покарання вказують на існування ризиків можливих спроб ОСОБА_4 переховуватись від органу досудового розслідування або суду і вчинити інше кримінальне правопорушення, ступень яких є досить високим.

Відтак, слідчий суддя погоджується із заявленими прокурором ризиками, передбаченими п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і визнає наявність існування цих ризиків доведеними у повній мірі.

Поряд із цим, слідчий суддя вважає недоведеним під час розгляду клопотання наявність ризику визначеного п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілого та свідків з підстав його необґрунтованості та відсутності будь-яких достатніх доказів на підтвердження його існування.

Разом з цим, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Так, у клопотанні слідчого, погодженого з прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 від 08 липня 2021 року, взагалі відсутні будь-які обґрунтування стосовно наявності таких обов`язкових обставин, які слідчий відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, окрім передбачених ст. 177 КПК України підстав, зобов`язаний довести, зокрема, те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або повідомлений про підозру у вчиненні іншого злочину, слідчим та прокурором на наведено і не надано.

Не доведена прокурором ОСОБА_3 наявність таких обов`язкових підстав і під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, при цьому, остання вказала на відсутність цих підстав і не змогла пояснити за яких обставин погодила клопотання слідчого.

Тож, така позиція слідчого та прокурора при зверненні до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, видається нелогічною та такою, що суперечить вимогам кримінального процесуального закону та свідчить, або про непрофесійний підхід слідчого та прокурора до складання процесуальних документів та нерозуміння вимог п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, в яких чітко регламентовані підстави застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Отже, за наведених обставин, з огляду на вимоги п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, законних підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою відсутні.

Водночас, ураховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, ризиків можливих спроб останнього переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, оцінивши сукупність встановлених обставин, наведених вище, на підставі ч. 4 ст. 194 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, який, на переконання слідчого судді, здатний запобігти існуючим ризикам, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає у цілодобовій забороні підозрюваному ОСОБА_4 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , де останній зареєстрований, при цьому, є доцільним покласти на останнього передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, наступні обов`язки: не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу органу досудового розслідування, прокурора або суду, прибувати за кожною вимогою до органів досудового розслідування, прокуратури та суду, утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

При цьому, роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання ним обов`язків, покладених судом, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Датою закінчення дії цієї ухвали щодо запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосованого до ОСОБА_4 слід вважати 06 вересня 2021 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 КПК України, виконання ухвали про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту необхідно покласти на Відділення поліції № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, за місцем реєстрації та проживання обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 182,183, 194, 197 КПК України,

постановив:

У задоволенні клопотання слідчого відділення поліції № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , поданого у рамках кримінального провадження № 0000407, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 червня 2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 06 вересня 2021 року.

Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово залишати житло за адресом: АДРЕСА_1 , де останній зареєстрований.

Зобов`язати ОСОБА_4 не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу органу досудового розслідування, прокурора або суду, прибувати за кожною вимогою до органів досудового розслідування, прокуратури та суду, утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним обов`язків, покладених судом, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, є 06 вересня 2021 року.

Виконання ухвали про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти відповідно до ч. 3 ст. 181 КПК України на відділення поліції № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Копію ухвали направити до відділення поліції № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області для контролю за поведінкою ОСОБА_4 про постановку на облік останнього повідомити слідчого відділення поліції № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 17 годині 30 хвилин 12 липня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1