23.04.2021 Справа № 756/6328/21
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/6328/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.04.2021 місто Київ
Оболонський районний суд міста Києва у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000450 від 27.02.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
в с т а н о в и в:
23.04.2021 слідчий СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді в рамках кримінального провадження №0000450 від 27.02.2021 з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без визначення розміру застави.
З клопотання слідує, що Оболонським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000450 від 27.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Як зазначає слідчий, досудовим розслідуванням встановлено, що 26.02.2021 приблизно о 21:00 у кімнаті перевдягання бази «Антстрой» по вул. Бережанській, 9 у м. Києві між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. Надалі, реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 завдав один удар правою рукою в обличчя ОСОБА_7 . Після чого, останній завдав один удар в область обличчя ОСОБА_4 , а останній повалив ОСОБА_7 на підлогу. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень, коли ОСОБА_4 та ОСОБА_7 піднялися з підлоги, ОСОБА_4 завдав удару в область обличчя ОСОБА_7 , від якого останній упав на підлогу покриту плиткою та втратив свідомість, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді важкої закритої черепно-мозкової травми, забій головного мозку, лінійний перелом скронево-тім`яної кістки зліва.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились в умисному нанесенні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що досудове розслідування не можливо закінчити до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 01.03.2021, оскільки з метою повного та всебічного дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 злочину, необхідно вчинити ряд слідчих та процесуальних дій. При цьому, ризики, передбачені ст. 177 КПК України та встановлені у ході досудового розслідування, що виправдовують обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , не зменшилися та продовжують існувати, а відтак виникла необхідність у продовженні тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, оскільки запобігти їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши при цьому, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки ризики у кримінальному провадженні не перестали існувати.
Захисник заперечила проти задоволення клопотання сторони обвинувачення та просила змінити ОСОБА_4 запобіжний захід, застосований щодо останнього у вигляді тримання під вартою, на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або у вигляді особистого зобов`язання. При цьому, послалася на те, що її підзахисний повністю визнає обставини, як вони викладені у повідомленні про підозру за ч. 1 ст. 121 КК України, а тому з огляду на відсутність підтвердження того, що ОСОБА_4 може впливати на свідків, а також на те що він є несудимим, в розшуку не перебував, має місце реєстрації у м. Полтаві, вважала, що утримувати її підзахисного в умовах слідчого ізолятора третій місяць є недоцільним.
Підозрюваний підтримав позицію захисника та зазначив, що він визнає в повному обсязі обставини, як вони викладені у повідомленні про підозру, а тому просив змінити запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Вивчивши клопотання, заслухавши позиції сторін кримінального провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.
27.02.2021 о 14:30 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
28.02.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
01.03.2021 ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 27.04.2021 включно.
23.04.2021 постановою керівника Оболонської окружної прокуратури міста Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 28.05.2021.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до частин 3, 4 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У відповідності до положень статей 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування у строки, встановлені ст. 219 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про продовження застосування підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.
Так, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено слідчим суддею при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу.
У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.
Водночас, відповідно до практики ЄСПЛ вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Наряду з вказаним, у п. 42 рішення ЄСПЛ від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Зі змісту клопотання вбачається, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні, органу досудового розслідування необхідно виконати значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які об`єктивно неможливо провести до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді, зокрема необхідно:
- отримати висновок судово-медичної експертизи з приводу тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим ОСОБА_7 ;
- провести слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_4 ;
- виконати ряд інших необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні;
- виконати вимоги, передбачені ст. 290 КПК України, а саме: повідомити потерпілого про завершення досудового розслідування; повідомити потерпілого про надання доступу до матеріалів досудового розслідування; ознайомити потерпілого із матеріалами досудового розслідування;
- виконати вимоги, передбачені ст. 290 КПК України, а саме: повідомити підозрюваного та його захисника про завершення досудового розслідування; повідомити підозрюваного та його захисника про надання доступу до матеріалів досудового розслідування; ознайомити підозрюваного та його захисника із матеріалами досудового розслідування;
- прийняти законне процесуальне рішення відповідно до положень глави 24 КПК України.
Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, з огляду на долучені до матеріалів судового провадження матеріали, враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , дані, які характеризують особу останнього, його вік, соціальні зв`язки, сімейний стан, склад сім`ї, майновий стан та те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності.
З огляду на те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, при цьому враховуючи, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеними, зважаючи на характер інкримінованого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_4 може вчинити дії щодо переховування від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, та іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, з огляду на що, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та заявленим у судовому засіданні, слідчий суддя вважає доведеним необхідність продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, оскільки, на його переконання, саме такий вид запобіжного заходу, забезпечить виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість органу досудового розслідування досягти завдань, передбачених ст. 2 КПК України.
Даних про наявність підстав для скасування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 або його зміни на більш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, вивченням даних про особу підозрюваного встановлено, що доказів того, що стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 не допускає його тримання під вартою слідчому судді не надано, з огляду на це слід вважати, що таких перешкод не має.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 183, ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, суспільну небезпечність інкримінованого діяння, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Керуючись ст. 29 Конституції України, статтями 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309, 395, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0000450 від 27.02.2021, а саме до 28.05.2021 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1