ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілого ТОВ ВТО УКРЕКСП ОСОБА_5 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2021 року щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Горького, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, працює автослюсарем на підприємстві «Рембаза», одружений, має на утриманні доньку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який не має судимостей відповідно ст.89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні № 0002706,-

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2021 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень
Вирішено долю речових доказів та судових витрат.

Вказаним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 09 жовтня 2018 року, приблизно о 22 год. 20 хв., працюючи на посаді комірника TOB «ВТО УКРЕКСП», будучі матеріально-відповідальною особою, перебуваючи у складському приміщенні ТОВ «ВТО УКРЕКСП» за адресою: м.Дніпро, пр-т Богдана Хмельницького, 227, реалізуючи раптово виниклий умисел на привласнення ввіреного йому майна, діючи умисно з корисливих мотивів привласнив майно, яке належить ТОВ "ВТО УКРЕКСП", а саме: акумулятор «BOSCH S4 0092 S40080» в кількості 1 шт., вартістю 1853 грн. 16 коп., антифриз «VENOL» 20 л, вартістю 1600 грн. 00 коп., які були йому ввірені у зв`язку з виконанням службових обов`язків, чим спричинив матеріальну шкоду ТОВ "ВТО УКРЕКСП" на загальну суму 3453 грн. 16 коп.
В апеляції:
- представник потерпілого просить вирок змінити та призначити ОСОБА_6 основне покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк 3 роки.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом не взято до уваги, що визнання вини за обвинувальним актом не є щирим каяттям, оскільки з моменту вчинення злочину минуло більше 2 років, та останній ніяких заходів для відшкодування шкоди не вжив та не відшкодував.
Разом з тим, суд вказавши на обставини вчинення злочину, а саме, що обвинувачений вчинив злочин будучи відповідно до договору особою, яка мала повну матеріальну відповідальність, взагалі у вироку суду не зазначив чому до обвинуваченого не застосовано додаткового покарання.
Заслухавши учасників кримінального провадження, представника потерпілого, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, обвинуваченого та прокурора, які заперечували проти задоволення апеляції представника потерпілого, перевіривши і проаналізувавши доводи, які викладені в апеляційній скарзі і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів дійшла до наступного висновку.
Оскільки висновки суду стосовно фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень та доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 191 КК України в апеляційній скарзі представника потерпілого не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини не перевіряються і відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає дане рішення суду в межах апеляційної скарги.
Доводи апеляційної скарги представника потерпілого щодо невідповідності призначеного судом покарання обвинуваченому, колегія суддів вважає недостатньо переконливими і обґрунтованими.
Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При обранні міри і розміру покарання суд першої інстанції в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який вважається особою, що не має судимостей, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину та працює. До обставин, що пом`якшують покарання, суд відніс щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
В апеляційній інстанції обвинувачений надав квитанцію, згідно якої він перерахував кошти на рахунок ТОВ ВТО УКРЕКСП в сумі 3600 гривень, чим відшкодував завдану шкоду в повному об`ємі.
Надавши правову оцінку зазначеним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, а також тому, що обвинувачений відшкодував шкоду, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без призначення додаткового покарання, призначене в межах санкції інкримінованої йому статті, і є таким, що відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, та є справедливим, необхідним, і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Колегія суддів також зважає на дотримання судом першої інстанції при призначенні покарання практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року).
Твердження представника потерпілого про те, що суд першої інстанції безпідставно визнав обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 - щире каяття, колегія суддів вважає такими, що не ґрунтується на матеріалах провадження, оскільки під час досудового та судового розгляду обвинувачений повністю визнав свою вину, давав правдиві свідчення та щиро розкаявся, про що й зазначено у вироку.

З огляду на вище наведене, колегія суддів не знаходить підстав для призначення обвинуваченому більш суворого покарання у виді позбавлення волі до 4 років з позбавленням права обіймати певні посади з тих мотивів, які наведені в апеляційній скарзі представника потерпілого, оскільки призначене судом покарання є справедливим, законним, обґрунтованим, з дотриманням вимог кримінального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які оцінені судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав, а тому колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу представника потерпілого залишити без задоволення, вирок без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу представника потерпілого ТОВ ВТО УКРЕКСП ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2021 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 191 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4