Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/226/21
провадження № 1-кп/624/26/21
У Х В А Л А
Іменем України
смт. Кегичівка 12 березня 2021 року
Кегичівський районний суд Харківської області у складі
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду смт Кегичівка, клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000007 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Санкт-Петербург Російської Федерації, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, офіційно не працевлаштованого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, раніше засудженого:
1) 16 червня 2005 року Ленінським РС м. Харків, за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, 69, 70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців. Відповідно до ст.75, 104 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;
2) 16 лютого 2006 року Кегичівським РС Харківської області за ст.188, 69, ч.3 ст.185, 70, 71 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки;
3) 25 листопада 2008 року Кегичівським РС Харківської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на трок 3 роки 1 місяць. Звільнений з місця відбуття покарання 01 грудня 2008 року;
4) 18 серпня 2009 року Кегичівським РС Харківської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;
5) 19 березня 2013 року Комінтернівським РС м. Харків, за ч.2 ст.185, ч.3 ст.395, 70, 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 4 місяці. Звільнений з місця відбуття покарання 11 липня 2015 року;
6) 12 липня 2018 року Сахновщинським РС Харківської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. 30 серпня 2018 року звільнений по відбуттю строку з місця відбуття покарання,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Кегичівського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт №0000007, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 січня 2021 року за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи наявністю існування ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.
З поданого клопотання вбачається, що ОСОБА_4 16 жовтня 2020 року точний час в ході досудового слідства не встановлений, ОСОБА_4 маючи умисел на викрадення чужого майна (крадіжка), шляхом вільного доступу, діючи з корисливих мотивів, умисно, таємно, повторно та протиправно, з метою особистого збагачення, прийшов до багатоквартирного будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .
Після чого, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що його дії не помічені сторонніми особами, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку велосипеда марки «IMPULS» моделі «WARRIOR 26», який стояв біля багатоквартирного будинку за вказаною вище адресою та який належав потерпілому ОСОБА_6 , після чого зник з місця скоєння злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Ринкова вартість викраденого велосипеда, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №6 від 9 лютого 2021 року становить 4630 грн.
В результаті умисних та протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 було завдано матеріальні збитки в сумі 4630 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Крім того, 11 січня 2021 року у період часу з 03:00 год по 04:00 год, більш точний період та час в ході досудового слідства не встановлений, ОСОБА_4 маючи умисел на викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до іншого приміщення, діючи з корисливих мотивів, умисно, таємно, повторно та протиправно, з метою особистого збагачення, прийшов до магазину продовольчих товарів, який належить ФОП « ОСОБА_7 », який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Після чого, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що його дії не помічені сторонніми особами, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, рукою розбив скло вікна, після чого через вікно проник до приміщення даного магазину звідки вчинив крадіжку, після цього ОСОБА_4 зник з місця вчинення злочину та розпорядився викраденим майном ФОП « ОСОБА_7 » на власний розсуд, спричинивши матеріальні збитки на загальну суму 12409,44 грн.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до іншого приміщення вчинена повторно.
14 січня 2021 року о 13 год 20 хв ОСОБА_4 , було затримано у порядку ст.208 КПК України.
15 січня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
15 січня 2021 року ухвалою слідчого судді Кегичівського районного суду ОСОБА_4 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме до 14 березня 2021 року з утриманням у ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Прокурор вважає, що на даний час достатньо підстав вважати, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та продовжують існувати на даний час.
ОСОБА_4 знаходячись на свободі, маючи можливість вільного пересування та контактів, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Вказаний ризик ґрунтується на тому, що підозрюваний розуміючи тяжкість кримінального покарання за вчинений злочин може залишити місце свого мешкання, в тому числі шляхом виїзду з району, області або країни, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Незаконно впливати на свідків. Вказаний ризик ґрунтується на тому, що підозрюваний розуміючи, що свідки вказаного кримінального правопорушення будуть давати свідчення, які підтверджують його причетність до вчинення злочину, може здійснювали фізичний та психологічний вплив на останніх. Може вчинити інше кримінальне правопорушення.
На підставі викладеного є достатні підстави вважати, що запобігти ризикам можливо лише шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливістю застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Крім того встановлено, що відносно ОСОБА_4 Луцьким міськрайонним судом Волинської області 08 вересня 2020 року винесено ухвалу про затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та оголошено у розшук.
Обґрунтовуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурором враховано вагомість наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень підозрюваним; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, у вигляді позбавлення волі від 3 до 6 років; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.
Беручи до уваги викладене, оскільки наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі від 3 до 6 років, може переховуватися від органів досудового розслідування та може перешкоджати встановленню всіх обставин скоєного злочину, впливати на свідків, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, а також з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найдієвішим для попередження вказаних вище ризиків.
Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10 грудня 2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.

А тому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Також, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Наведені обставини у клопотанні прокурора дають підстави вважати про наявність ризиків, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше як на підставах та в порядку, передбачених законом.
Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод (Рим, 1950), ст. 148, 155 КПК України, для обрання або для зміни підозрюваному міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, необхідно наявність підстав вважати, що дана особа, яка обвинувачується у вчиненні злочину, буде намагатися або ухилятися від слідства, суду та від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини в справі, а також продовжувати злочинну діяльність.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд вважає встановленим існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема того, що він може переховуватись від органів досудового слідства та суду; незаконно впливати на свідків.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставин, передбачених пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
З наданих суду доказів встановлено, що у суду немає підстав вважати, що запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому з урахуванням вищевикладеного, суд задовольняє клопотання прокурора та обирає обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тобто застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного на даний час неможливе.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у кримінальному провадженні.

Згідно з вимогами п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд, з урахуванням наведених даних положень КПК України, вважає необхідним визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 68100,00 гривень (30 х 2270,00гривень), розмір якої є достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України.

Керуючись ст.176-178, 182, 183, 194, 372, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Застосувати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) діб - до 10 травня 2021 року.
Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України.
Заставу визначити у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 68100 (шістдесят вісім тисяч сто) грн 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Застава підлягає внесенню на рахунок UA0006674, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26281249, банк отримувача ДКСУ м. Київ, отримувач коштів ТУ ДСА України у Харківській області.
Підозрюваний (або заставодавець) має право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду; не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти та повідомити письмово Кегичівський районний суд Харківської області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та до нього знову буде застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Копію даної ухвали надати учасникам провадження.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Кегичівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятиденний строк з дня проголошення ухвали, а якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Суддя ОСОБА_1