Справа № 740/716/21
Провадження № 1-кс/740/374/21
УХВАЛА

28 березня 2021 року м.Ніжин
Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині клопотання слідчого у кримінальному провадженні начальника відділення слідчого відділу Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заворичі, Броварського району, Київської області, громадянина України, неодруженого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ,

у кримінальному провадженні, внесеному 29.06.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000204, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
УСТАНОВИЛА:
28.03.2021 Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області отримано зазначене клопотання. У ньому слідчий зазначає, що слідчим відділом Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000204 від 29.06.2020. Воно здійснюється за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 Кримінального кодексу України (далі - КК України).
Як зазначає слідчий, досудовим розслідуванням було встановлено, що 28.06.2020 близько 21 години ОСОБА_6 , перебуваючи на подвір`ї господарства, розташованого в АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязних відносин, умисно завдав ОСОБА_8 один удар ножем в область живота, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини з пошкодженням внутрішніх органів, що призвело до масивної крововтрати, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

30.06.2020, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру (вручено матері ОСОБА_6 ОСОБА_9 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

30.06.2020, у зв`язку з не встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 , останнього оголошено у розшук.

На підставі ухвали слідчого судді Козелецького районного суду від 01.07.2020 про надання дозволу на затримання ОСОБА_6 , підозрюваного 01.11.2020 затримано та вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Козелецького районного суду від 02.11.2020 до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 31.12.2020.

Підставами для обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 саме у вигляді тримання під вартою були: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України є однією з підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, за для запобігання спробам підозрюваного:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_6 розуміючи, що його покарання може бути пов`язане з позбавлення волі, може і в подальшому переховуватись від органів досудового слідства та суду. Крім того, після заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, ОСОБА_6 ухилився від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим його було оголошено у розшук;

-незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні з метою зміни їх показів, оскільки підозрюваному відоме місце проживання всіх свідків вчинення даного злочину, тому перебуваючи на волі ОСОБА_6 може вчиняти на них тиск з метою зміни показів, що буде перешкоджати об`єктивному розслідуванню даного кримінального провадження;

-вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки встановлено, що підозрюваний раніше судимий, хоча судимість і погашена, але враховуючи особистість підозрюваного, його соціальні зв`язки, останній може продовжити свою злочинну діяльність.

Постановою керівника Ніжинської місцевої прокуратури від 14.12.2020, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 21.01.2020.

Ухвалою слідчого судді Носівського районного суду від 24.12.2020, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 продовжено до 21.01.2021.

12.01.2021, ухвалою слідчого судді Носівського районного суду, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців, тобто до 19.03.2021.

13.01.2021, ухвалою слідчого судді Носівського районного суду строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 продовжено до 13.03.2021.

06.02.2021, ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 продовжено до 06.04.2021.

Досудове слідство вважає, що ризики наявність яких встановлено слідчим суддею при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовженні строку тримання під вартою, передбачені п. п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України КПК України не зменшилися і вони є реальними.

Однак, завершити досудове розслідування у зазначений термін неможливо, оскільки, 08.12.2020, у кримінальному провадженні призначено стаціонарну судову психолого-психіатричну експертизу, яка направлена на виконання до Київського міського центру судово-психіатричних експертиз.

Відповідно до листа Київського міського центру судово-психіатричних експертиз від 15.01.2021, постанова про призначення експертизи повернута без виконання.

02.02.2021 призначено стаціонарну судово-психіатричну експертизу, виконання якої доручено КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради».

Для закінчення досудового розслідування необхідно отримати висновок призначеної 02.02.2021 стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи та надати сторонам доступ до матеріалів кримінального провадження та прийняти відповідні процесуальні рішення.

Обставинами, що перешкоджали у здійсненні цих процесуальних дій раніше, є те, що відповідно до висновків призначеної 03.11.2020 амбулаторної судової психіатричної експертизи від 17.11.2020 № 574 та № 575, ОСОБА_6 показане проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

Результати цих процесуальних дій можуть бути використані як докази під час судового розгляду.

Враховуючи вищезазначене, а саме те, що заявлені у клопотанні про продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 ризики не зменшились, орган досудового розслідування вважає, що підстав для зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 не має, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить досягнення дієвості цього провадження та не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків, та не зможе запобігти ризикам, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України а також те, що в кримінальному провадженні виникла необхідність у отриманні висновку експерта та на підставі отриманих судових експертиз та проведених слідчих дій, надати правову оцінку діям ОСОБА_6 ,

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити із викладених у ньому підстав.
Захисник ОСОБА_5 просила відмовити у задовленні клопотанні, зазначила, що обраний відносно підозрюваного запобіжний захід є найбільш суворим, і він вже тривалий час перебуває під вартою. Оскільки у кримінальному проваджененні вже допитані свідки, потерпілий, проведені інші процесуальні дії, вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із застосуванням засобів контролю, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Підозрюваний ОСОБА_6 погодився з позицією захисника та просив застовувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
За результатами дослідження матеріалів клопотання та з урахуванням думки учасників кримінального провадження, слідча суддя робить наступні висновки.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч.1 ст.199 КПК).
Розгляд такого клопотання слідчим суддею здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК).
Згідно з ч.1 ст.176 КПК запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою. Тримання під вартою вважається найбільш суворим запобіжним заходом.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК).
Крім цього, у статті 178 КПК визначений перелік обставин, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу.
Також відповідно до ч.3 ст. 199 КПК клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Стаття 184 КПК, в свою чергу, визначає загальні вимоги до змісту клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу.
Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою (ч.5 ст.199 КПК).
Під час розгляду клопотання слідчому судді слід також враховувати, що строк тримання під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати, зокрема, дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів (ч.3 ст.197 КПК). При цьому, строк дії ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч.1 ст.197 КПК).
З аналізу вказаних вище норм процесуального закону слідує, що при вирішенні клопотання, в якому ставиться питання про продовження строку тримання під вартою, слідчому судді необхідно встановити: 1) чи наявна обґрунтована підозра вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) чи наявні ризики, визначені ст.177 КПК; 3) чи виправдовують зазначенні у клопотанні обставини подальше тримання підозрюваного під вартою та чи можливим є застосування більш м`якого запобіжного заходу з урахуванням наведених характеризуючих відомостей щодо підозрюваного; 4) на який строк необхідно продовжити тримання під вартою; 5) чи застава (альтернативний запобіжний захід) є непомірною для підозрюваного та чи підлягає зменшенню її розмір.
У процесі вирішення вказаних питань, слідча суддя робить наступні висновки щодо кожного з них.
Поняття обґрунтованої підозри та чіткі критерії її оцінки у національному законодавстві не визначені.
Проте, воно висвітлено у практиці Європейського суду з прав людини, що підлягає застосуванню українськими судами. Термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»). Обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).
Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.
Таким чином, слідчій судді необхідно оцінити відповідність підозри цій правовій кваліфікації лише для встановлення її обґрунтованості (тобто, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_6 міг вчинити саме цей злочин). При цьому, остаточна оцінка та кваліфікація здійснюється судом під час розгляду справи по суті.
В цьому кримінальному провадженні йдеться про можливе вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 28.06.2020, в ході якого на лавці біля будинку по АДРЕСА_2 , виявлено ОСОБА_8 з ножовим пораненням;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , відповідно до якого останній розповів, що 28.06.2020 близько 21 год. 20 хв. він, перебуваючи на подвір`ї за місцем проживання колишньої співмешканки ОСОБА_10 по АДРЕСА_2 , отримав удар ножем у живіт від ОСОБА_6 ;

-протоколом слідчого експерименту від 02.11.2020 за участю потерпілого ОСОБА_8 , згідно з яким він підтвердив свої показання та відобразив механізм нанесення йому ножового поранення ОСОБА_6 ;

-протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_10 , відповідно до якого остання розповіла, що 28.06.2020 вона бачила як її співмешканець ОСОБА_6 завдав один удар ножем в область живота її колишньому співмешканцю ОСОБА_8 у присутності батька свідка ОСОБА_11 , після чого підозрюваний втік з місця вчинення злочину;

-протоколом слідчого експерименту від 01.11.2020 за участю свідка ОСОБА_10 , згідно з яким вона підтвердила свої показання та відобразила механізм нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 ;

-протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_11 , відповідно до якого останній розповів, що 28.06.2020 близько 21 год. 20 хв. він бачив як ОСОБА_6 завдав один удар ножем в область живота ОСОБА_8 , після чого підозрюваний втік з місця вчинення злочину;

-протоколом слідчого експерименту від 29.06.2020 за участю свідка ОСОБА_11 , згідно з яким він підтвердив свої показання та відобразив механізм нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 ;

-протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_12 , відповідно до якого остання розповіла, що 28.06.2020 близько 21 год. 30 хв. до неї додому прийшов ОСОБА_6 та попросив телефон. В ході телефонної розмови з невідомим він розповів, що підрізав ОСОБА_8 і його шукає поліція, після чого вибіг з будинку;

-висновком судово-медичної експертизи від 10.09.2020 № 444, згідно з яким у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з пошкодженням великого сальника, тонкого кишківника та його брижі, ускладненого внутрішньо-черевною кровотечею, котрі виникли від дії гострого предмету, що має колючо-різальні властивості, по давності утворення можуть відповідати даті 28.06.2020, як наслідок одного травматичного процесу та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Отже, з урахуванням досліджених документів та пояснень учасників процесу, слідчий суддя приходить до переконання, що наразі є достатньо обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, вказаного кримінального правопорушення.
Запобіжні заходи застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження. Їх дія носить превентивний (попереджувальний) характер реалізації особами дій, направлених на перешкоджання здійсненню правосуддя у справі.
Стаття 177 КПК визначає перелік ризиків, задля запобігання реалізації яких застосовується запобіжний захід. Ризики вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею, судом обґрунтованої ймовірності реалізації підозрюваним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що особа обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак слідчому судді необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.
В ухвалі слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 06.02.2021 визнано доведеним існування ризиків переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду. В клопотанні слідчого зазначається, що існує вірогідність, окрім вказаних в ухвалі слідчого судді ризиків, що ОСОБА_6 може чинити вплив на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду залишається реальним з огляду на тяжкість вчиненого злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , суворістю можливого покарання, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Зокрема, дії, визначені у ч.1 ст.121 КК України, караються позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років. Відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України такий злочин є тяжким.
Ця обставина свідчить про те, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів для, серед іншого, складання обвинувального акта та направлення його для розгляду до суду. У зв`язку з цим ризик переховування, на думку слідчого судді набуває більш реального значення.
Таким чином, описані у попередніх абзацах обставини, співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків у вигляді його можливого засудження до покарання у виді позбавлення волі, що цей ризик є достатньо високим.
Також слідча суддя вважає доведеним можливість ОСОБА_6 здійснювати вплив на свідків та потерпілого у провадженні.
При цьому ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого об`єктивізуються з огляду на встановлену КПК процедуру отримання показань від цих осіб, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та їх дослідження судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність.
За таких умов ОСОБА_6 , не будучи обмеженим існуючим заходом забезпечення, маючи вільну можливість контакту, спілкування та впливу на інших осіб (зокрема свідків та поерпілого) з приводу обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру, може здійснювати на них вплив, з метою їх спонукання до ненадання показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання реалізації ним встановленого ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду, а також впливу на свідків та потерпілого у провадженні.
Таким чином, зважаючи на доволі високий ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, ймовірність впливу на свідків чи потерпілого, дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідною для запобігання їх реалізації у майбутньому.
Як вбачається, з доданих до клопотання матеріалів, ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 06.02.2021, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 6 (шести) місяців, тобто до 19.04.2021.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк тримання підозрюваного під вартою до 19.04.2021.
Слідчий суддя звертає увагу, що згідно зі ст. 198 КПК висловлені висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
На підставі викладеного, керуючись ст.177,178, 182,183, 194,196,197, 199 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заворичі Броварського району, Київської області, громадянина України, неодруженого, інваліда ІІ групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст. 89 КК України не судимого, в межах продовженого строку досудового розслідування, тобто до 19.04.2021.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копії ухвали негайно вручити під розписку підозрюваному, направити до відома прокурору та для виконання до ДУ "Чернігівський слідчий ізолятор".
Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя ОСОБА_1