Справа № 467/346/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2021 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження№0000078 від 24.10.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Воєводське Арбузинського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, що має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

Судом визнано доведеним, що в ніч на 05.10.2020 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи біля будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, їх караність, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до зазначеної будівлі, біля якої таємно викрав дві металеві труби, належні потерпілому ОСОБА_5 , одна з яких довжиною 2 м 40 см, діаметром 15 см, товщиною металу 3 мм, друга довжиною 2 м 30 см, діаметром 15 см, товщиною металу 3 мм. Ринкова вартість одного метра металевої труби діаметром 15 см, товщиною металу 3 мм становить 221,58 грн. Загальна вартість викраденого майна 1041,42 грн. Після вчинення зазначених дій ОСОБА_4 місце вчинення кримінального правопорушення покинув, розпорядившись майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 1041,42 грн.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, визнав повністю, дав показання, підтвердив викладені обставини скоєння кримінального правопорушення, погодився з кількістю та вартістю викраденого майна, виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини, щиро розкаявся у вчиненому. Вказував, що йому соромно за вчинений проступок, і за час, що минув після його вчинення він переоцінив свої життєві цінності, пройшов курс лікування від алкогольної залежності і вже п`ять місяців зовсім не вживає спиртного, виховує своїх чотирьох неповнолітніх дітей.

Так, ОСОБА_4 пояснив, що напередодні вказаних подій він виявив, що в с. Воєводське по вул. Центральній проводиться ремонт приміщення магазину та при цьому демонтовані труби в придатному до використання стані, які лежали біля цієї будівлі, у зв`язку із цим він задумав зазначені труби викрасти з метою їх подальшого продажу. В ніч на 05.10.2020 року він велосипедом прибув до будівлі магазину в АДРЕСА_2 , звідки викрав дві металеві труби, які лежали поряд із будівлею. В подальшому він дізнався, що біля магазину велося відеоспостереження та його дії були викриті. Однак, на момент крадіжки про відеоспостереження він не знав та скористався тим, що охоронець його не помітив. Наступного дня він домовився з іншим мешканцем с. Воєводське, ОСОБА_6 , якому продав викрадені труби в рахунок боргу в сумі 300 грн. та додатково ОСОБА_7 сплатив йому за труби ще 500 грн. Отримані грошові кошти витратив у магазині.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_4 вважав недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з обставинами справи, встановленими органами досудового розслідування.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні детальні, послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд переконавшись, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин провадження, за відсутності сумнівів в добровільності його позиції, після роз`яснення наслідків визнання недоцільним дослідження доказів у вигляді втрати права оскаржити фактичні обставини справи, в тому числі й кваліфікацію злочину, в апеляційному порядку, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, та тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів та процесуальних витрат.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, за обставин, встановлених судом.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відповідно до положень ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а також положення ст. 50 КК України, за якими покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий в силу положень ст.89 КК України, на обліку лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, має постійне місце проживання, де проживає з матір`ю та чотирма неповнолітніми дітьми, які перебувають на його утриманні, відтак, обвинувачений має належні соціальні зв`язки. За місцем проживання обвинувачений характеризується задовільно. Також суд враховує вік обвинуваченого, задовільний стан здоров`я, його спосіб життя, те що він не працює, має тимчасові заробітки за наймом.

Крім того, суд враховує позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого, наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.185 КК України, у виді громадських робіт, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні вирішені на підставі ст.124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено згідно положень ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Речові докази у кримінальному провадженні:

дві металеві труби одна з яких довжиною 2 м 40 см, діаметром 15 см, товщиною металу 3 мм, друга довжиною 2 м 30 см, діаметром 15 см, товщиною металу 3 мм, залишити ОСОБА_5 як власнику;

CD-R диск з відеофайлами з камер спостереження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 300 (триста) гривень 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1