ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/3771/21
Провадження № 1-кс/210/1940/21

"18" серпня 2021 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторони та учасники кримінального провадження, які беруть участь у розгляді клопотання: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваний ОСОБА_4 , слідчий ОСОБА_5
розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000275 від 11.06.2021

про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Кривий Ріг, Дніпропетровської області, українець, громадянин України, освіта середньо - спеціальна, не одружений, не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз: 01.06.2020р. Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України із покаранням у вигляді позбавлення волі на 3 роки . На підставі ч.4 ст.70 КК України покарання за даним вироком поглинуло покарання призначене за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22.11.2019, та остаточно до відбуття призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75, ст.76 КК України від відбування основного покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки. Вирок набрав законної сили 02.07.2020р.

підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
Слідчому судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 18 серпня 2021 року надійшло слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000275 від 11 червня 2021року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 263 КК України.

Позиція учасників судового розгляду.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, з мотивів викладених у ньому. Вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є доцільним та забезпечить виконання процесуальних обов"язків.
Підозрюваний не заперечував обґрунтованість підозри та зазначив, що має місце реєстрації, де і проживає. Офіційно не працевлаштований, однак має підробітки, неофіційні, сплачує аліменти, Тому просить застосувати нічний домашній арешт, а нецілодобовий.
Слідчий підтримала клопотання з мотивів, викладених у ньому.
Виклад обставин та правова кваліфікація
В провадженні СВ відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000275 від 11.06.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 263 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється прокурорами Криворізької південної окружної прокуратури.
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 раніше судимий 01.06.2020 Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75, ст.76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки. Однак ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та під час іспитового строку вчинив новий злочин при наступних обставинах.

10.06.2021 приблизно о 20.00 годині ОСОБА_4 перебував поблизу під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 , маючи при собі предмет ударно-дробильної дії, виготовлений промисловим способом за типом кастетів, який на підставі висновку судової експертизи зброї №СЕ-19/104-21/19548-ХЗ від 17.06.2021 є холодною зброєю.

Перебуваючи у вказаному місці ОСОБА_4 зустрів раніше знайомого йому потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в результаті чого в ОСОБА_4 , на ґрунті неприязних відносин до потерпілого ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, спрямований на спричинення останньому тілесних ушкоджень із застосуванням кастету.

Тоді ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного наміру, шляхом вільного доступу, зайшов у квартиру АДРЕСА_3 , де в ході виниклого конфлікту з ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, почав наносити ОСОБА_6 удари кастетом в область голови, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани підборіддя, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

Після чого ОСОБА_6 перемістився з вказаної квартири на вулицю, де сів на лавку біля під`їзду вказаного будинку АДРЕСА_2 . Де ОСОБА_4 з метою доведення злочину до кінця та реалізації свого злочинного умислу, продовжуючи свої злочинні дії, продовжив наносити удари рукою, в якій тримав вищевказаний кастет, по спині потерпілого ОСОБА_6 , який знаходився в положенні сидячі та схилившись донизу, при цьому наніс не менше 2 ударів, чим спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді переломів 6-12 ребер праворуч, відростку 2-го поперекового хребця, які на підставі висновку судово-медичної експертизи №1095 від 03.08.2021 та додаткової судово-медичної експертизи №1184 від 13.08.2021 за своїм характером відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесного ушкодження, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби (термін загоювання кісткової тканини більше 21 доби). П.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, тим самим умисно спричинив потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження, та з місця скоєння кримінального правопорушення зник.

Крім того ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в невстановлений слідством час у квітні 2020 року перебував на території парку імені Богдана Хмельницького, який розташований по проспекту Металургів у Металургійному районі міста Кривого Рогу, де на землі знайшов металевий предмет, схожий на кастет, який, піднявши, він вирішив залишити собі, з метою незаконного носіння холодної зброї для самооборони, та який носив при собі без передбаченого законом дозволу до 10.06.2021, порушуючи вимоги Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622.

10.06.2021 в період часу з 22.40 до 23.00 год. біля гуртожитку, розташованого по АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 був викритий працівниками поліції ВП №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, у зв`язку з чим працівниками поліції в порядку ст.34 ЗУ «Про Національну поліцію» проведено поверхневу перевірку ОСОБА_4 , в ході якої у останнього було виявлено та вилучено предмет ударно-дробильної дії, виготовлений промисловим способом за типом кастетів, який на підставі висновку судової експертизи зброї №СЕ-19/104-21/19548-ХЗ від 17.06.2021 є холодною зброєю, який ОСОБА_4 носив при собі для самозахисту, без передбаченого законом дозволу.

Обґрунтування клопотання.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, тобто «умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження», та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, тобто «носіння кастетів без передбаченого законом дозволу», про що йому було повідомлено про підозру на підставі зібраних доказів у кримінальному провадженні № 0000275.
Діяння ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України, відповідно до ст.12 КК України ч. 1 ст. 122 КК України є не тяжким злочином, за яке передбачено законом покарання у вигляді позбавленням волі на строк до трьох років.

Діяння ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 263 КК України, відповідно до ст.12 КК України ч. 2 ст. 263 КК України є не тяжким злочином, за яке передбачено законом покарання у вигляді позбавленням волі на строк до трьох років.

Досудовим розслідуванням встановлена наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Відповідно до положень ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Прокурор зазначає, що інший більш м`який запобіжний захід не може бути застосований, оскільки підозрюваний ніде не працює, тобто не має засобів для існування, не одружений, інкриміновані дії вчинив під час іспитового строку. Тому враховуючи його особистість, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Положення закону, якими керувався слідчий суддя при вирішенні клопотання.
У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з пунктом 9 частини 2 статті 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.
Згідно з частиною 1 статті 176 КПК України запобіжними заходами є, зокрема: домашній арешт.
У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
З аналізу зазначених норм слідує, що запобіжні заходи можуть застосовуватися, зокрема, до підозрюваного - особи, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 КПК України повідомлено про підозру, особи, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 42 КПК України).
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.
Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Крім того, стаття 178 КПК України закріплює перелік обставин, які на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, повинні бути оцінені в сукупності.
Системний аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дослідженню підлягають чотири групи обставин:
- чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення;
- чи наявні ризики кримінального провадження;
- чи наявні обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною 1 статті 176 КПК України може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам;
- індивідуальні обставини підозрюваного, передбачені статтею 178 КПК України.
За таких умов слідчому судді належить дослідити кожен із зазначених вище критеріїв окремо.
Згідно з статтею 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи статті 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).
Встановлені слідчим суддею обставини та мотиви, із яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали.
В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_4 до кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 КК України, за ознаками «умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження», та за ч.2 ст.263 КК України, за ознаками «носіння кастетів без передбаченого законом дозволу».

Для визначення причетності ОСОБА_4 до подій кримінального правопорушення слідчим суддею досліджено: протоколи огляду місця події, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення, протоколи допиту свідків та потерпілого, висновки експертиз.

Досліджені матеріали у взаємному зв`язку з обставинами кримінального правопорушення, дають слідчому судді підстави дійти до висновку про наявність обґрунтованої підозри, яка пред"явлена ОСОБА_4 .

На даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує питання винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, та на підставі оцінки сукупності наданих стороною обвинувачення доказів визначає за стандартом "обґрунтованої підозри" лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.
ОСОБА_4 18 серпня 2021 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 КК України, за ознаками «умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження», та за ч.2 ст.263 КК України, за ознаками «носіння кастетів без передбаченого законом дозволу», що підтверджується письмовим повідомленням про підозру з відміткою про її отримання.
Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_4 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.
Санкції частини 1 статті 122 та частини 2 статті 263 КК України передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років.
Щодо ризиків кримінального провадження
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, враховує високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.
На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Заявлені ризики заслуговують на увагу.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжких злочинів, санкції яких передбачають альтернативні покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Ризик переховування та/або втечі (п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України) оцінюється у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).
При дослідженні ризику переховування враховується та обставина, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжких злочинів, вчинених під час іспитового строку за вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 01.06.2020р., яким його засуджено за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України із покаранням у вигляді позбавлення волі на 3 роки, на підставі ч.4 ст.70 КК України покарання за даним вироком поглинуло покарання призначене за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 22.11.2019, та остаточно до відбуття призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75, ст.76 КК України ОСОБА_4 від відбування основного покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки. Вирок набрав законної сили 02.07.2020р. Станом на момент розгляду клопотання іспитовий строк не сплинув.

Вказане свідчить про високий рівень вірогідності переховування, зважаючи на тяжкість покарання, яке може бути застосовано у разі доведення винуватості.
Обставини, які підтверджують ризик передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зазначений ризик підтверджується тим, що у підозрюваного відсутнє постійне джерело доходів, що може спонукати його продовжити злочинну діяльність у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт.
ОСОБА_4 будучи раніше судимим, перебуваючи на випробувальному терміні та достовірно розуміючи, що у разі визнання його винним по даному кримінальному провадженню йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі, може вчинити й інші кримінальні правопорушення.
Вказане свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких стримуючих факторів від вчинення нових злочинів, а неоднорозові судимості свідчать про схильність до вчинення злочинів.
Слідчий суддя погоджується, що існують ризики, передбачені пунктом 1 та 5 частини 1 статті 177 цього Кодексу, на які вказує прокурор.
Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.
Щодо індивідуальних обставин підозрюваного відповідно до статті 178 КПК України

Дослідивши представлені сторонами кримінального провадження обставини, слідчий суддя приходить до висновку про вагомість на даному етапі наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 263 КК України; та враховує, що інкриміновані злочини відноситься до нетяжких, і у разі визнання підозрюваного винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі; а так само й те, що ОСОБА_4 раніше судимий; перебуває на іспитовому строці, міцних соціальних зв`язків у місці його постійного проживання не встановлено, доказів офіційного працевлаштування, чи працевлаштування за довгором найму не надано.

Щодо альтернативного запобіжного заходу
Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного у зв`язку із відсутністю осіб, які заслуговують на довіру. Особисте зобов`язання не можуть бути застосовані у зв`язку із тим, що перебування підозрюваного на волі без контролю за його поведінкою не сприятиме виконанню ним, покладених на нього процесуальних обов`язків.
Приймаючи до уваги встановлені відповідно до статтей 176-178 КПК України обставини, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри за частиною 2 статті 185 КК України, доведення ризиків за пунктами 1 та 5 частини 1 статті 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що цілодобовий домашній арешт є співмірним пред"явленій підозрі та особі підозрюваного.
Запобіжний захід має бути пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою дотримання принципу верховенства права. Для попередження встановлених ризиків слідчий суддя вважає необхіднім та достатнім застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Переміщення ОСОБА_4 цілодобово має бути обмежене на час проведення розслідування .
Слідчий суддя також вбачає доцільним покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України. Це необхідно з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання ризику, які було обґрунтовано раніше та ефективності здійснення кримінального провадження.
Підстав для застосування домашнього арешту виключно в нічний час не вбачається. Підозрюваним не доведена така необхідність. В той же час, у разі необхідності виходу на роботу за договром найму, підозрюваний не позбавлений права звернутись за відповідним дозволом до слідчого, прокурора чи суду.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИЛА:
Клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , подане в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000275 від 11.06.2021 за ознаками кримінальним правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до двох місяців, а саме з 18 серпня 2021 року по 16 жовтня 2021 року включно.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язок не залишати житло цілодобово за місцем проживання: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого/прокурора/суду (в залежності від стадії кримінального провадження) на період з 18 серпня 2021 року по 16 жовтня 2021 року включно.
На підставі частини 5 статті 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні процесуальні обов`язки, :
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду (в залежності від стадії кримінального провадження);
- повідомляти слідчого (слідчих групи слідчих), прокурора та суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця реєстрації, проживання та роботи, контактних номерів мобільного телефону.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передати для виконання органу Національної поліції за місцем його проживання.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому, суд.
Роз"яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала підлягає негайному виконанню
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.
Повний текст ухвали складено та проголошено 18 серпня 2021 року о 16год.45хв. в залі судового засідання № 309 Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр-т Миру, 24).

Слідчий суддя: ОСОБА_1