Справа № 752/4864/21
Провадження № 1-кс/752/2458/21
У Х В А Л А

24 березня 2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва, подане в рамках кримінального провадження № 0000879 від 29.09.2020, клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,-

встановив:

до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Київської міської прокуратури ОСОБА_3 в якому просить накласти арешт на - блокнот коричневого кольору (прошитий) з чорновими записами ОСОБА_6 ; банківські картки №№ 602707 (дійсна до 01/22 «ПриватБанк»), 781016 (дійсна до 01/22), 601303 (дійсна до 01/22), 600719 (дійсна до 01/22), 316587 (дійсна до 11/23), НОМЕР_1 (банку «VTB», дійсна до 07/21), дві банківські картки «Ключ до рахунку» № НОМЕР_2 (дійсна до 11/23), які належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; а також грошові кошти в сумі 70 000 (сімдесят тисяч) доларів США та 21 400 (двадцять одна тисяча чотириста) Євро, які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вилучені в ході проведення обшуку приватних будинків, які знаходяться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000879 від 29.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала та просила задовольнити з викладених підстав.

Адвокат ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що вилучені в ході обшуку кошти не мають відношення до кримінального провадження та належать ОСОБА_4 , а саме є її особистими заощадженнями , також виручені з продажу власних автомобілів та належать її колишньому чоловіку ОСОБА_8 який потребує операції з пересадки нирки.

Посилається на те, що за даним фактом вже проводилось досудове розслідування та постановою слідчого Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 від 23.01.2017 р. кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Також зазначає, що кримінальне провадження носить цивільно- правовий характер, жодній особі не повідомлено про підозру, про що надані письмові заперечення.

Також, на адресу суду від ОСОБА_4 надійшла письмова заява щодо повернення грошових коштів вилучених під час обшуку.

Вивчивши клопотання, та матеріали, якими воно обгрунтовується, заслухавши пояснення прокурора, адвоката прихожу до наступних висновків.

Із матеріалів клопотання вбачається, що Слідчою групою слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000879 від 29.09.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України (заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою, вчинене в особливо в особливо великих розмірах).

Проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні доручено слідчій групі та визначено місцем проведення досудового розслідування Голосіївський район міста Києва, за місцем знаходженням адміністративної будівлі Головного управління Національної поліції у місті Києві, за адресою: вулиця Антоновича, 114, місто Київ.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , будучи службовими особами ТОВ «БІТА МЮЗІК ШОП» (код ЄДРПОУ 2158549) та ТОВ «БІТА МЮЗІК» (), діючи за попередньою змовою, вчинили дії спрямовані на заволодіння шляхом шахрайства грошовими коштами ОСОБА_10 .

Під час досудового розслідування допитаний як потерпілий ОСОБА_10 показав, що у 2008 році до нього звернулися ОСОБА_7 та його дружина ОСОБА_6 , які були засновниками та керівниками ТОВ «БІТА МЮЗІК ШОП», з проханням надати грошові кошти для підприємницької діяльності та купівлі технічного обладнання під нові бізнес-проекти, так як дане товариство спрямовувало свою діяльність на організацію проведення масових заходів, а саме відповідало за технічне оснащення, проведення масових заходів та концертів. Так, як ТОВ «БІТА МЮЗІК ШОП» мало високий рейтинг та плани щодо монополії на ринку, подружжя Бузовкіних попросили в борг 500 000 доларів США у ОСОБА_10 , з яким попередньо перебували в довірливих відносинах, на що останній погодившись, надав.

Через короткий проміжок часу подружжя Бузовкіних повторно звернулися до ОСОБА_10 , з проханням надати їм в борг додаткові кошти 300 000 доларів США, з метою розвитку бізнесу, які ОСОБА_10 повторно надав їм, на тих же умовах, без будь-яких відсотків по поверненню.

З часом дані прохання з певною періодичністю повторювались неодноразово, тому коли загальна сума наданих потерпілим коштів сягнула 1 350 000 доларів США, ОСОБА_10 запитав у подружжя ОСОБА_11 щодо повернення даних коштів та оформлення якимось чином даного боргу документально. В той час, подружжя ОСОБА_11 запропонували потерпілому, як гарантією повернення боргу в майбутньому (а саме за два наступних роки), переписати на нього 50% статутного капіталу ТОВ «БІТА МЮЗІК ШОП». Дану пропозицію, ОСОБА_10 вимушений був прийняти та мати хоча б якісь гарантії, так як інших пропозицій йому запропоновано не було.

Так, ОСОБА_10 став співзасновником ТОВ «БІТА МЮЗІК ШОП» (), маючи 50 % статутного капіталу, інші 50 % були поділені між 20% у ОСОБА_7 , 20% у ОСОБА_6 та 10 % у ОСОБА_4 , яка є рідною сестрою ОСОБА_7 .

Після надання ОСОБА_10 грошових коштів в борг, ТОВ «БІТА МЮЗІК ШОП» () закуповувало дороговартісне технічне обладнання, яким надавало послуги для проведення масових заходів та концертів, за що отримувало значні суми грошових коштів у готівковому вигляді, які подружжя Бузовкіних зберігають за місцми свого проживання у приватному будинку за адресою АДРЕСА_1 та в квартирі АДРЕСА_2 .

НОМЕР_3 році, ОСОБА_10 звернувся до подружжя ОСОБА_11 з проханням повернути грошові кошти наданим ним в борг, на що конкретної відповіді йому надано не було, лише прохання надати їм відстрочку у поверненні. Пізніше, ОСОБА_10 неодноразово звертався до ОСОБА_7 з вимогою повернення боргу, на що конкретної відповіді не отримував.

В 2014 році ОСОБА_10 усвідомив, що його грошовими коштами заволоділи шляхом обману, так як на чергову вимогу про повернення боргу, ОСОБА_6 повідомила, що нічого повертати йому ніхто не буде.

В той же час, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 маючи бажання уникнути в подальшому реальних фінансових виплат зі сторони ТОВ «БІТА МЮЗІК ШОП» (), здійснювали господарську діяльність на ТОВ «БІТА МЮЗІК» ().

Дії ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з самого початку були направлені на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою для розширення власного бізнесу, а саме ТОВ «БІТА МЮЗІК» (), в результаті чого останні значно збільшили обсяги активів вказаної компанії за рахунок грошових коштів і активів ОСОБА_10 .

Таким чином, є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою, здійснюючи умисні, планомірні, системні, заздалегідь сплановані дії, заволоділи грошовими коштами ОСОБА_10 у розмірі 1 350 000 доларів США шляхом зловживання довірою.

Станом на сьогодні, отримані шахрайським шляхом грошові кошти Бузовкіними, ОСОБА_10 не повернуто.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , на даний час продовжують свою господарську діяльність щодо надання послуг фізичним та юридичним особам, пов`язану з наданням послуг у сфері технічного забезпечення концертної діяльності, надання в оренду музичного та іншого обладнання, посередницьких послуг по запрошенню артистів на розважальні заходи. Відповідно до інформації, що містяться в базах даних ДПС України, упродовж 2019-2020 років ТОВ «БІТА МЮЗІК» () офіційно надало послуги юридичним особам на суму понад 7,5 млн. грн. В свою чергу, ТОВ «БІТА МЮЗІК ШОП» (), де вказані особи разом із ОСОБА_10 є засновниками, звітує про відсутність будь-якої діяльності. Згідно наявної інформації, інші послуги з оренди музичного обладнання та організації концертів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 надають неофіційно за готівкові кошти, які по бухгалтерському обліку товариства не обліковуються. Також, ТОВ «БІТА МЮЗІК» та ФОП ОСОБА_6 упродовж 2019-2020 років подавали на тендерні закупівлі інформацію про наявність трудових взаємовідносин з певними громадянами, які офіційно в трудових взаємовідносинах з ТОВ «БІТА МЮЗІК» не перебувають.

Причетність ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження.

Встановлено, що до вчинення даного кримінального правопорушення причетні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які спільно проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

15.03.2021 в період часу з 07 год. 10 хв. по 15 год. 15 хв., було проведено обшук приватних будинків, які знаходяться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення обшуку будинку, в якому проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було виявлено та вилучено блокнот коричневого кольору (прошитий) з чорновими записами ОСОБА_6 ; банківські картки №№ 602707 (дійсна до 01/22 «ПриватБанк»), 781016 (дійсна до 01/22), 601303 (дійсна до 01/22), 600719 (дійсна до 01/22), 316587 (дійсна до 11/23), НОМЕР_1 (банку «VTB», дійсна до 07/21), дві банківські картки «Ключ до рахунку» № НОМЕР_2 (дійсна до 11/23).

В ході проведення обшуку будинку, в якому проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було виявлено та вилучено - грошові кошти в сумі 70 000 (сімдесят тисяч) доларів США та 21 400 (двадцять одна тисяча чотириста) Євро.

15.03.2021 старшим слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_12 вищевказані речі та грошові кошти, визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Прокурор у клопотанні зазначає, що існують достатні підстави вважати, що тимчасово вилучені речі та грошові кошти підпадають під ст. 98 та ч. 1 ст. 170, ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170, ч. 4 ст.170 KПK України та на них необхідно накласти арешт з метою забезпечення їх збереження як речового доказу та недопущення подальшого відчуження (оскільки майно відповідає критеріям речового доказу).

Так, 15.03.2021 старшим слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_12 вищевказані речі та грошові кошти, визнано речовим доказом в кримінальному провадженні.

Згідно із ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 зазначеної статті, в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Накладаючи арешт на майно з підстав передбачених п.1, ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя не тільки має переконатися в тому, що майно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, а й врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 4) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На підстави викладеного вважаю, що винесення постанови про визначення грошових коштів та банківських карток речовим доказом, не може бути єдиною підставою, для арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Прокурором у клопотанні не надано жодного доказу на підтвердження того, що вилучені під час обшуку грошові кошти та банківські картки мають відношення до даного кримінального провадження.

Також, судом враховується та обставина, що відповідно до ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку за адресою : АДРЕСА_1 , не надавався дозвіл на вилучення грошових коштів та банківських карток.

Також, щодо вимоги прокурора про арешт блокноту коричневого кольору (прошитий) з чорновими записами ОСОБА_6 , суд звертає увагу, що ухвалою слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку було прямо надано дозвіл на відшукання будь якої документації.

Враховуючи вищевикладені обставини слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для арешту майна, тому клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження № 0000879 від 29.09.2020 р. про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1