КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2021 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 22.02.2021 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 місяців арешту,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_7 06.08.2019 приблизно о 15 год. 50 хв., знаходячись у приміщенні торгівельного залу магазину «ProStor», що по вул. Сім`ї Сосніних, 17 в м. Києві, і, не маючи достатньої кількості грошових коштів, вирішив повторно вчинити крадіжку чужого майна, яке належить ТОВ «Стиль Д». З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні вказаного магазину, та скориставшись тим, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, взяв з торгових полиць електричний тример марки «Veet» з аксесуарами, в кількості 1 шт., вартістю 491 грн. 15 коп., заховавши вказаний товар та не розрахувавшись за нього, пройшовши лінію кас вийшов із магазину.
Перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, в решті вирок залишити.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, прокурор посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, а також на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зокрема прокурор зазначає, що призначаючи покарання, суд першої інстанції не повною мірою взяв до уваги підвищений рівень суспільної небезпеки обвинуваченого, який раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, та яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, обставини, яка пом`якшує покарання щирого каяття, обставини, яка обтяжує покарання рецидиву злочину, розміру завданої злочином шкоди, відсутності претензій з боку потерпілого, відношення обвинувачення до скоєного, суд першої інстанції правильно визначив йому вид та розмір покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України.
Також при визначенні виду та розміру покарання, суд першої інстанції врахував позицію прокурора, який в судових дебатах просив суд призначити обвинуваченому покарання у виді арешту.
Отже судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі засудженого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.
Також судом першої інстанції дотримано закріпленого в ст. 26 КПК України принципу диспозитивності, відповідно до якого суд при призначенні покарання повинен діяти в межах позиції прокурора або потерпілого і не вправі погіршити правове становище обвинуваченого з власної ініціативи.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.
Вирок суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстави для скасування вироку відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 22.02.2021 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3