ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/1259/21 Доповідач: ОСОБА_1
Справа № 646/2856/21 Слідчий суддя: ОСОБА_2
№ 1-кс/646/904/21
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

заявника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.06.2021 про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 14.04.2021,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.06.2021у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 14.04.2021 відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати повністю ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.06.2021 по справі № 646/2856/21, № провадження 1-кс/646/904/2021 та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати компетентних осіб Харківської обласної прокуратури внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_7 від 14.04.2021 «провести перевірку та занести до ЄРДР по факту, на думку заявника, службової недбалості суддів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 в частині того, що ці судді не з`ясували, що «профспілковий комітет Інституту НАМНУ (Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України») не є належним відповідачем, а саме, що профспілковий комітет Інституту НАМНУ не є ні юридичною особою, ні фізичною особою, у зв`язку з тим, що може мати місце правопорушення, передбачене частиною 1 статті 367 КК України».

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_7 зазначав, що в порушення імперативної норми частини 1 статті 372 КПК України слідчий суддя не зазначила мотиви відхилення доказів заявника: лист Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області № 04-21/491 від 21.01.2021; лист Київського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові листом № 11234 від 05.02.2021; лист відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області № 6844 ДВ-5 від 02.03.2021.

В ухвалі слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.06.2021 по справі № 646/2856/21 суддею наведено завідомо неправдиву інформацію: нібито заявник «фактично виражає незгоду з винесеними суддею Жовтневого районного суду м. Харкова, колегією суддів Харківського апеляційного суду, колегією суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду рішеннями за результатами розгляду справи № 639/204-16ц, учасником якої є заявник».

ОСОБА_7 зазначав, що він ні в якому разі не оскаржує рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.02.2019 по справ № 639/204/16-ц, яке залишено без змін Харківським апеляційним судом та Верховним судом, що підтверджується технічним записом судового засідання від 17.06.2021, оскільки зазначене рішення ухвалено на користь позивача, представником якого був заявник.

Разом з цим, заявник позивач по справі № 639/204-16 не був членом профспілки, але суди першої, апеляційної інстанції та Верховний суд постановили повернути позивачу профспілкові внески, повернення яких суперечить чинному законодавству України, що призвело до неможливості примусового виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.02.2019.

Нехтування чинним законодавством з боку суддів першої, апеляційної та касаційної інстанцій призвело не тільки до казусу Єрмоленко-Маміної-Кругової-Пилипчук-Тітова-Карпенко-Стрільчука, а й до того, що рішення Жовтневого районного суду м. Харкова по справі № 639/204/16-ц від 21.02.2019 взагалі не підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до підпункту г пункту 1 частини 1 статті 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності в порядку дисциплінарного провадження з таких підстав, як, зокрема, умисне або внаслідок недбалості порушення засад рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості тощо.

Крім цього, ОСОБА_7 зазначав, що слідчий суддя ОСОБА_2 здійснювала правосуддя при розгляді скарги заявника нечесно, необ`єктивно, упереджено, несправедливо та некваліфіковано з численними порушеннями присяги судді, що призвело до порушення права заявника на справедливий розгляду його справи незалежним і безстороннім судом згідно з §1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини з поправками, внесеними відповідно до положень Протоколів № 11 та 14 з Протоколами № 1,3,6,7,12 та 13.

На думку заявника, слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_2 не мала достатньої та мінімально необхідної компетенції здійснювати правосуддя від імені України по цій справі, що підтверджується чотирма наданими заявником відводами.

ОСОБА_7 вважав, що дії ОСОБА_2 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 призвели до істотних негативних наслідків порушення права позивача по справі № 639/204/16-ц на гарантоване Україною виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.02.2019.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заявника ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей за заявою від 14.04.2021, слідчий суддя дійшов до висновку, що заява ОСОБА_7 не містить інформацію, що дійсно може свідчити про вчинення кримінального правопорушення, в уповноваженої особи Харківської обласної прокуратури не виник обов`язок вносити відповідні відомості в ЄРДР, тому бездіяльність не мала місця.

З таким висновком слідчого судді погоджується й суд апеляційної інстанції, виходячи з наступного.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований КПК України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено статтею 303 КПК України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до статті 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; вказана попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) КК України. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Положення статті 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з частиною 1 статті 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до ЄРДР.

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора 30.06.2020 № 298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину, фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Зі змісту скарги ОСОБА_7 вбачається, що він фактично не згоден з недотриманням суддями Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_8 , Харківського апеляційного суду ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , Верховного суду ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 положень матеріального та процесуального права під час розгляду цивільної справи № 639/204/16-ц, у зв`язку з чим примусове виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.02.2019 у цій справі на теперішній час є неможливим. У зв`язку з викладеним, заявник вважав, що вищезазначені дії суддів, які допустили службову недбалість, що на думку заявника, призвели до істотних негативних наслідків порушення права позивача на гарантоване виконання рішення суду. Крім цього, заявник вважав, завідомо неправосудними рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 21.02.2019, постанову Харківського апеляційного суду від 05.06.2019, постанову Верховного суду від 03.12.2020 по справі № 639/204/16-ц у зв`язку з тим, що висновки судів не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки профспілковий комітет Інституту НАМНУ є не тільки неналежним відповідачем, а й взагалі є неіснуючим відповідачем. З огляду на зазначені обставини, ОСОБА_7 просив провести перевірки та занести до ЄРДР відомості за частиною 1 статті 367, частиною 1 статті 375 КК України.

Згідно відповіді Харківської обласної прокуратури від 21.04.2021 за № 31/3-895-16 встановлено відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_7 від 14.04.2021.

З врахуванням встановлених обставин та наведених норм кримінального процесуального законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що відомості, викладені ОСОБА_7 у заяві від 14.04.2021, не містять конкретних фактичних даних про вчинення суддями Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_8 , Харківського апеляційного суду ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , Верховного суду ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 367, частиною 1 статті 375 КК України, а є фактичною незгодою з наслідками прийнятого Жовтневим районним судом м. Харкова 19.02.2019 рішення, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного суду від 05.06.2019 та постановою Верховного суду від 03.12.2020, що унеможливлює його виконання про стягнення з профспілкового комітету ДУ Інституту НАМНУ на користь ОСОБА_15 необґрунтовано утриманих членських внесків у розмірі 902,17 грн.

Посилання ОСОБА_7 в апеляційній скарзі на наявність у зазначених діях суддів різних інстанції під час розгляду цивільної справи № 639/204/16 ознак дисциплінарного проступку є підставою для розгляду цих питань в межах дисциплінарного провадження, та не є підставою для порушення кримінального провадження.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про відсутність підстав для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування за поданою 14.04.2021 ОСОБА_7 заявою до Харківської обласної прокуратури.

Зважаючи на викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, суд апеляційної інстанції вважає неспроможними та такими, що не заслуговують на увагу і не є підставою для задоволення скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей в ЄРДР за заявою від 14.04.2021.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді прийнята з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, є обґрунтованою та підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.06.2021 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді: