Провадження № 1-кп/643/1173/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2021
Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000579 від 26.04.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, раніше не судимого, непрацюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він 25.04.2021 року приблизно о 16 год. 00 хв. керуючи технічно - справним автомобілем «ВАЗ-2105», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , рухався по пр. Льва Ландау в Московському районі м. Харкова зі сторони вул. Салтівське Шосе в напрямку пр. Ювілейного зі швидкістю приблизно 45 км/год., під`їжджаючи до перехрестя пр. Льва Ландау з вул. Івана Камишева, маючи можливість своєчасно виявити, червоний сигнал основного світлофора, який забороняє рух через перехрестя, не прийняв своєчасних заходів для зменшення швидкості керованого ним автомобіля, для подальшої зупинки біля стоп лінії, або не ближче 10 метрів перед пішохідним переходом, перетнув вказані орієнтири, виїхав на пішохідний перехід, на сигнал світлофора, який забороняв подальший рух, чим грубо порушив вимоги п.п. «е)» 8.7.3 та 8.10 Правил дорожнього руху України, згідно з яким: «8.7.3. Сигнали світлофора мають такі значення:... е)червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків. Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух; 8.10. у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12, дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуванню проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів», та скоїв наїзд пішохода ОСОБА_4 , який разом з ще одним пішоходом завершували перехід проїжджої частини зліва направо, на зелений сигнал пішохідного світлофора, внаслідок наїзду на пішохода автомобілем, потерпілий отримав тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 12-14/309-А/21 від 18.06.2021 року неповнолітньому потерпілому ОСОБА_4 (17 років) заподіяно тупу травму шийного відділу хребта у вигляді закритого уламкового перелому міжсуглобової частини другого шийного хребця з обох сторін, який належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Згідно висновків авто-технічної експертизи № СЕ-19/121-21/14034-ІТ від 25.06.2021 року порушення п.п. 8.7.3 «е» та 8.10 «Правил дорожнього руху України» водієм ОСОБА_6 перебувають у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події і виразилося в тому, що він, маючи можливість своєчасно виявити червоний сигнал світлофора, який перебував в працездатному стані і виконував свої функції, не зупинився біля стоп лінії або на відстані не менше 10 метрів перед пішохідним переходом, виїхав на нього, де в цей час переходив проїжджу частину потерпілий ОСОБА_4 , який з іншим пішоходом рухався зліва направо, відносно руху автомобіля під керуванням ОСОБА_6 , на зелене світло пішохідного переходу, внаслідок чого останній допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , що спричинило отримання ним тяжкого тілесного ушкодження.

У зв`язку з викладеним, в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому ОСОБА_4 тяжке тілесне ушкодження та таким чином, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому ОСОБА_4 тяжке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_6 заявив у судовому засіданні, що визнає себе винним у скоєнному кримінальному правопорушенні.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Інші учасники справи не заперечували проти розгляду справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив ті обставини, які викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що 25.04.2021 року приблизно о 16 год. 00 хв. керуючи автомобілем «ВАЗ-2105», р.н. НОМЕР_1 , рухався по пр. Льва Ландау в Московському районі м. Харкова зі сторони вул. Салтівське Шосе в напрямку пр. Ювілейного зі швидкістю приблизно 45 км/год., під`їжджаючи до перехрестя пр. Льва Ландау з вул. Івана Камишева, виїхав на пішохідний перехід, на сигнал світлофора, який забороняв подальший рух, та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 . Причиною проїзду на червоний сигнал світлофора пояснив, що відволікся на запитання матері, яка їхала разом з ним із кладовища. На уточнюючі запитання суду, пояснив, що має стаж водія приблизно рік, до роботи водієм, працював охоронцем.

У подальшому він передав потерпілому та його законному представнику гроші у розмірі 10000 грн., про що потерпілим та його законним представником 02.07.2021 року були написані розписки, про те, що вони отримали кошти від ОСОБА_6 у розмірі 10 000 грн. в якості компенсації за матеріальні та моральні збитки та жодних претензій до нього не мають.

Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому ним злочині та просив суд призначити мінімальне покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі та просив суд не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки робота водія це його єдиний заробіток.

Захисник обвинуваченого також просила суд призначити мінімальне покарання та не позбавляти її клієнта прав на керування транспортними засобами.

Показання ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Прокурор у судовому засіданні просив призначити обвинуваченому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк два роки та застосувати до обвинуваченого ст. 75, 76 Кримінального кодексу України з призначенням іспитового строку на два роки.

Потерпілий ОСОБА_4 просив суд не позбавляти волі обвинуваченого та підтвердив факт відшкодування шкоди у розмірі 10000 гривень.

Законний представник потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_5 , яка є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_4 підтвердила факт відшкодування обвинуваченим шкоди завданої кримінальним правопорушенням та просила суд призначити обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі, але з позбавленням його прав на керування транспортними засобами.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 286 КК України.

Судом також було досліджено документи, які стосуються особи обвинуваченого, а саме: копія його паспорта; копія посвідчення водія, копія технічного паспорта, довідка про місце проживання обвинуваченого, вимога щодо судимостей обвинуваченого, відповідно до якої, він раніше не судимий; довідки від лікарів нарколога та психіатра, відповідно до яких обвинувачений на обліках у зазначених лікарів не перебуває; розписки про відшкодування шкоди потерпілому. характеристика надана старшим лейтенантом ДОП СДОП ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 , відповідно до якої ОСОБА_6 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 зі своєю цивільною дружиною, за місцем мешкання характеризується позитивно, працює на меблевій фабриці, скарг та заяв на ОСОБА_6 від сусідів не надходило, спиртними напоями не зловживає, наркотичні речовини не приймає, зав`язків з раніше засудженими особами не підтримує, раніше до адміністративної відповідальності не притягався. Також судом дослідженні: договір про надання кур`єрських послуг, договір оренди автомобіля, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 769 від 28.04.2021 року у ОСОБА_6 ознак наркотичного, алкогольного сп`яніння не виявлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, а також добровільне відшкодування шкоди потерпілому, що передбачено у п. 2 ч. 1 ст. 66 Кримінального кодексу України.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд враховує такі пом`якшуючі покарання обставини як щире каяття та добровільне відшкодування шкоди завданої злочином, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний злочин, а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд призначає покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у вигляді 4 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 Кримінального кодексу, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та обставини справи, думку потерпілого та його законного представника, той факт, що обвинувачений працює за цивільно-правової угодою на виконання курєрських послуг, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивну характеристику, раніше не судимий, негативне ставлення ОСОБА_6 до вчиненого, дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням строком на два роки, поклавши на нього обов`язки передбачені п. 1,2 ч. 1, ч. 3 п. 2 ст. 76 Кримінального кодексу України.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Суд, вирішуючи питання щодо призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, враховує характер допущених водієм ОСОБА_6 порушень Правил дорожнього руху, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, відомості про особу обвинуваченого, наслідки дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої потерпілому ОСОБА_4 заподіяне тяжке тілесне ушкодження, та доходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 , крім основного, ще й додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на два роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України - суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

За таких обставин, арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29.04.2021 року у справі 953/7990/21 на автомобіль ВАЗ-2105, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження - скасувати, автомобіль повернути власнику ОСОБА_8 .

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України, процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта для проведенням судової експертизи № СЕ-19/121-21/11072-ІТ від 14.06.2021 року в сумі 2059,44 гривень; судової експертизи № СЕ-19/121-21/14034-ІТ від 24.06.2021 року в сумі 1372,96 гривень; судової експертизи № СЕ-19/121-21/14035-ІТ від 24.06.2021 року в сумі 1372,96 гривень згідно довідки експертної установи, підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 п.п. 1, 2, ч. 3 п. 2 ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29.04.2021 року у справі 953/7990/21 на автомобіль ВАЗ-2105, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження - скасувати

Речові докази:

Транспортний засіб ВАЗ-2105, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , після набрання вироком законної сили, повернути ОСОБА_8 .

Компакт диск з історією хвороби ОСОБА_4 повернути законному представнику потерпілого - ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України, процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта для проведенням судової експертизи № СЕ-19/121-21/11072-ІТ від 14.06.2021 року в сумі 2059,44 гривень; судової експертизи № СЕ-19/121-21/14034-ІТ від 24.06.2021 року в сумі 1372,96 гривень; судової експертизи № СЕ-19/121-21/14035-ІТ від 24.06.2021 року в сумі 1372,96 гривень згідно довідки експертної установи, стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1