ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/409/21 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 646/7887/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія:скарга на бездіяльність
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря - ОСОБА_5

заявника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2021 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Харківської обласної прокуратури щодо не розгляду клопотання від 04.12.2020 та зобов`язати вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2021 року повернуто скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Харківської обласної прокуратури щодо не розгляду клопотання від 04.12.2020 та зобов`язати вчинити певні дії.

Не погодившись з вказаною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2021 року та направити матеріали справи №646/7887/20 на новий розгляд. В обґрунтування скарги ОСОБА_6 посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали, оскільки вважає, що слідчим суддею не з`ясовано належним чином його процесуальний статус та не зазначено на підставі яких достовірних відомостей ним зроблено висновок, що він є заявником, а не потерпілим у кримінальному провадженні №000047, не витребувавши матеріалів кримінального провадження.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд апеляційної скарги за його відсутністю. (а.с.44) .

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 422 та ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів постановила рішення щодо проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Вислухавши доповідь судді, пояснення заявника, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.12.2020 ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Харківської обласної прокуратури щодо не розгляду клопотання від 04.12.2020 та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просив суд зобов`язати прокурора виконати вимоги його клопотання та направити йому на його адресу, як заявнику, копію постанови про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень під номером 000047. В обґрунтування скарги ОСОБА_6 зазначав, що 04.12.2020 ним вдруге було подане в Харківську обласну прокуратуру, на ім`я прокурора ОСОБА_7 , клопотання з вимогою направити йому рекомендованим листом, як заявнику, копію постанови прокурора від 02.03.2020 про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень №000047, №000098, №000102 №000099 в одне провадження під номером №000047.

Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2021 року вказану скаргу ОСОБА_6 повернуто заявнику на підставі п.1 ч.2 ст. 304 КПК України. Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що з матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_6 відповідно до вимог вказаної статті не є особою, яка має права подавати таку скаргу, оскільки з матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_6 звернувся до Харківської обласної прокуратури з клопотанням від 04.12.2020 в межах кримінального провадження №000047, в якому він має процесуальний статус заявника. При цьому, слідчий суддя послався на відповідь процесуального керівника прокурора третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 , в якій зазначено, що Харківською обласною прокуратурою розглянуто клопотання про надання копії постанови про об`єднання кримінальних проваджень №0000047, 0000098, №0000099, №0000102 в одне кримінальне провадження за №0000047 і згідно якого в об`єднаному кримінальному провадженні №0000047 ОСОБА_6 має статус заявника.

Враховуючи вимоги, передбачені ст. 220 КПК України, слідчий суддя вважав, що ОСОБА_6 , як заявник відповідно до ст. 60 КПК України не має права звертатись в порядку ст. 220 КПК України з таким клопотанням, оскільки вказаною нормою передбачено вичерпний перелік суб`єктів подання клопотань у кримінальному провадженні, до якого ОСОБА_6 не відноситься. На підставі викладеного, слідчий суддя повернув ОСОБА_6 його скаргу на бездіяльність посадових осіб Харківської обласної прокуратури щодо не розгляду клопотання від 04.12.2020 та зобов`язання вчинити певні дії.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком слідчого судді, виходячи з наступного.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому. Стаття 24 КПК також гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки чітко врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Відповідно до ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частиною 1 статті 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зокрема, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кодексом строк.

Строк подання таких скарг та чіткий порядок і умови їх повернення або відмови у відкритті провадження, передбачені ст. 304 КПК України, відповідно до якої, після надходження скарги до слідчого судді він має прийняти одне з наступних рішень: 1) винести ухвалу про призначення судового розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого та прокурора у визначений ч. 2 ст. 306 КПК строк; 2) винести ухвалу про повернення скарги скаржнику на підставі ч. 2 ст. 304 КПК України; 3) винести ухвалу про відмову у відкритті провадження відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України.

При цьому, ухвалу про повернення скарги скаржнику, відповідно до вимог, зазначених в п.1-3 ч.2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя постановляє лише у випадках, коли скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу. В цьому випадку необхідно орієнтуватись на перелік осіб, що можуть подавати скарги на окремі види рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, визначений ст. 303 КПК України, або в іншому випадку, коли скарга не підлягає розгляду у цьому суді або подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 вказаної статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора передбачений ст. 306 КПК України, а вид рішення слідчого судді за результатами розгляду таких скарг, передбачений ст. 307 КПК України, відповідно якої за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановлюється ухвала згідно з правилами цього Кодексу, яка може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Як об`єктивно вбачається з відомостей, які містяться в матеріалах справи, а саме з журналу судового засідання (а.с. 23) та ухвали слідчого судді від 02.02.2021 (а.с. 24, 28-30) слідчий суддя розглянув скаргу ОСОБА_6 02.02.2021 в судовому засіданні, за участю заявника та прокурора ОСОБА_7 . При цьому, в мотивувальній частині ухвали слідчого судді ним проведено аналіз вимог, заявлених ОСОБА_6 у його скарзі на бездіяльність посадових осіб Харківської обласної прокуратури, але допущено невідповідність висновків мотивувальної частини рішення зазначеному у резолютивній його частині, шляхом застосування норм п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, які передбачають можливість повернення скарги скаржнику на підставі ч. 2 ст. 304 КПК України у разі подання скарги особою, яка не має права подавати скаргу, з чим колегія суддів не може погодитись, оскільки її структура та зміст не відповідають вимогам, зазначеним в ст. 372 КПК України.

Так, зі змісту скарги ОСОБА_6 вбачається, що він оскаржує бездіяльність посадових осіб Харківської обласної прокуратури щодо не розгляду клопотання, поданого ним 04.12.2020 в порядку ст. 220 КПК України, відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України, якою передбачена можливість оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, -заявником, потерпілим, його представником чи законним представником підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

При цьому, колегія суддів враховує, що законодавцем в нормі ст. 220 КПК України чітко передбачено коло осіб, які мають процесуальне право на звернення з таким клопотанням в порядку ст. 220 КПК України і якими є : сторона захисту, потерпілий і його представник чи законний представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій. Тобто, "заявник" не має процесуальних повноважень згідно ст. 220 КПК України.

Як вбачається з відомостей, які містяться в матеріалах справи, в кримінальному проваджені №000047 ОСОБА_6 на даний час має процесуальний статус заявника (а.с. 5,10,21,44). А тому, відповідно до його процесуальних прав, як заявника, відповідно до вимог ст. 60 КПК України, у ОСОБА_6 не було процесуального права для отримання відомостей в порядку ст. 220 КПК України, так як його процесуальний статус на час подання клопотання не вирішений.

При цьому, колегія суддів виходить з вичерпного переліку процесуальних прав заявника, який законодавцем зазначено в ст. 60 КПК України і згідно якого, заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим і яка має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Вказані обставини унеможливлюють задоволення вимог скарги ОСОБА_6 , поданої в порядку п.1. ч.1 ст. 303 КПК України. Більш того, чинним КПК України, з урахуванням процесуального статусу такої особи (заявника), передбачено зовсім інший порядок реалізації його прав. Відповідно до ч. 1 ст. 308 КПК України, окрім передбачених законодавцем осіб з певним процесуальним статусом, законодавець надає можливість іншим особам, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування. З приводу цього виникає обов`язок, прокурора вищого рівня, передбачений ч. 2 ст. 308 КПК України, розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Дотримання лише таких умов і порядку, передбаченого чинним КПК України, у разі бездіяльності прокурора вищого рівня, надає заявнику можливість звертатись зі скаргою на бездіяльність прокурора відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, чого заявник не дотримався, звернувшись зі скаргою в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Вказані процесуальні обставини мають істотне значення, що обумовлює необхідність скасування ухвали слідчого судді відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, з постановленням нової ухвали, згідно якої ОСОБА_6 належить відмовити у задоволенні його скарги, поданої в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, одночасно роз`яснивши йому порядок ряалізації його процесуальних прав, передбачений ст. 308 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів ухвала слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2021 року підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 , а апеляційна скарга ОСОБА_6 частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 392, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 лютого 2021 року скасувати та постановити нову ухвалу.

В задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Харківської обласної прокуратури щодо розгляду клопотання від 04.12.2020 та зобов`язати вчинити певні дії відмовити.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді