У Х В А Л А
щодо надання дозволу на посвідчення справжності підпису обвинуваченого на довіреності та доцільності продовження терміну дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою

13.04.2021 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000217 від 10 червня 2020 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м.Жмеринка Вінницької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого по АДРЕСА_2 , по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 115 КК України, -

у с т а н о в и в :

Захисник у судовому засіданні подає письмове клопотання про надання дозволу начальнику Державної установи "Вінницька установа виконання покарань № 1" засвідчити справжність підпису на довіреності ОСОБА_5 , оскільки начальник установи відмовляє у такому посвідченні, посилаючись на перебування справи в провадженні суду. Довіреність виписана на ім`я ОСОБА_6 . При цьому посилається на положення статті 78 ЦК України. Пояснює, що стаття, по якій обвинувачується її підзахисний, не передбачає конфіскації майна, цивільний позов не заявлений. До клопотання надає примірник довіреності, який надає право ОСОБА_6 , зокрема, купувати, продавати, дарувати, здавати в оренду, обмінювати будь-яке майно, рухоме і нерухоме, в тому числі житлові будинки, квартири, нежитлові будівлі та приміщшення, земельні ділянки, гаражі, транспортні засоби, цінні папери, здійснювати розрахунки по укладених угодах, договорах, укладати договори про розірвання, припинення та зміну умов договорів і угод; підписувати від імені ОСОБА_5 будь-які договори, угоди, здійснювати розрахунки по укладених угодах, договорах (сплачувати необхідні плдатежі, отримувати належні йому гроші); бути представником у банківських та фінансових установах.
Обвинувачений підтримує клопотання свого захисника.
Прокурор покладається на розсуд суду.
Стаття 78 ЦК України, на яку посилається захисник у своєму дорученні, передбачає порядок надання дієздатній фізичній особі допомоги у здійсненні її прав та виконанні обов`язків. У ній йдеться про обрання собі помічника дієздатною особою, яка за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права та виконувати обов`язки.
Отже, цією статтею не передбачено право суду давати дозвіл посадовим особам на посвідчення справжності підпису особи, яка перебуває під вартою під час розгляду кримінального провадження у суді.
Також не передбачена така дія суду чинним КПК України.
Щодо посилання захисника на відсутність цивільного позову, суд враховує, що не дивлячись на відсутність позову у судовому провадженні, потерпіла має право його подати після набрання вироком законної сили, а у довіреності ОСОБА_5 повністю надає можливість ОСОБА_6 (про якого на момент розгляду клопотання відсутні відомості про його згоду на виконання дій по довіреності) повністю відчужувати все його майно.
Тому клопотання захисника задоволенню не підлягає.
При цьому суд приймає до уваги, що відповідно до статті 40-1 Закону України "Про нотаріат" начальник установи виконання покарань засвідчує справжність підпису особи, яка перебуває в такій установі, відповідно до статті 78 цього Закону. Засвідчення начальником установи виконання покарань справжності підпису на документах прирівнюється до нотаріального засвідчення справжності підпису.
Прокурор заявляє клопотання про продовження терміну дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого у виді тримання під вартою з огляду на те, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, з урахуванням чого може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, так як не має сталих соціальних зв`язків, може незаконно впливати на потерпілу, свідків чи експертів. А тому просить продовжити йому строк тримання під вартою на 60 днів, оскільки цей строк закінчується 2 травня 2021 року.
Обвинувачений не заперечує щодо продовження йому строку тримання під вартою.
Захисник просить змінити її підзахисному запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Згідно з вимогами частини третьої статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід продовжити обвинуваченому на 60 днів з огляду на тяжкість вчиненого злочину та заявлених при обранні запобіжного заходу ризиків, зокрема, запобігання можливості переховуватись від суду за наявності потенційного кримінального покарання у разі визнання його винуватості в рамках цього судового провадження та встановлення низького рівня соціальних зв`язків, перешкоджаючи проведенню судового розгляду у розумні строки, а також враховуючи, що він обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді п`ятнадцяти років позбавлення волі, - тому всі ці обставини виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого.
Водночас суд приймає до уваги позицію обвинуваченого, який не заперечує щодо продовження відносно нього терміну дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Згідно з вимогами частини четвертої статті 196 КПК України, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її у межах строку, передбаченого цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Керуючись статтями 194, 196, 197, 331, 392 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про надання дозволу начальнику Державної установи "Вінницька установа виконання покарань № 1" засвідчити справжність підпису на довіреності ОСОБА_5 - відмовити.
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою задовольнити.
У клопотанні захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м.Жмеринка Вінницької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого по АДРЕСА_2 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 115 КК України, - продовжити на шістдесят днів з 13 квітня 2021 року по 11 червня 2021 року включно.
Наступне судове засідання призначити на 11 год 3 червня 2021 року.
На ухвалу може бути подана апеляція в частині продовження строку тримання під вартою безпосередньо до Вінницького Апеляційного суду на протязі п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_7