ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/144/21 Справа № 216/6188/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 серпня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:
- 26.06.2019 року Центрально Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 213, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 серпня 2020 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , поданого в порядку виконання вироку Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.06.2020 року, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 213 КК України, щодо зарахування до строку покарання часу попереднього ув`язнення було відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що хоча засуджений ОСОБА_7 вчинив одне з кримінальних правопорушень 25.05.2017 року, тобто до зміни у ч. 5 ст. 72 КК України, до останнього заходи попереднього ув`язнення до 20.06.2017 року та після зазначеної дати не застосовувались, а тому останній не є суб`єктом, на якого поширюється дія ч. 5 ст. 72 КК України, що діяла станом на 20.06.2017 року.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 не погодився з ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 серпня 2020 року як незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Просить застосувати до нього положення ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року та зарахувати один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з моменту затримання, а саме з 19.11.2019 року і до набрання чинності вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2019 року, оскільки скоєні ним правопорушення були у третій декаді грудня 2016 року та 25.05.2017 року, тобто до внесення поправок до Закону України №України №838-VIII від 26.11.2015 року.

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, позицію прокурора, яка проти задоволення скарги заперечувала, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто в тому числі ухвалене з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.
Законним є судове рішення, постановлене за умови правильного застосування кримінального закону і дотримання при проваджені у справі кримінально-процесуального закону.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог кримінально-процесуального закону.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави для його ухвалення.
При надходженні до суду клопотань про зарахування строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до покарання у виді позбавлення волі суди повинні забезпечити точне та неухильне дотримання законодавства та керуватися Конституцією України, Кримінальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України, Законом України «Про попереднє ув`язнення», міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838 YІІІ від 26 листопада 2015 року ч. 5 ст.72 КК України викладено в такій редакції: зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення відповідно до кримінально-процесуального законодавства України є запобіжним заходом щодо обвинуваченого, підсудного, підозрюваного у вчиненні злочину, за який може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Частиною 5 ст. 72 КК України визначено, що у разі засудження до позбавлення волі суд зараховує строк попереднього ув`язнення в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення.
Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17 (провадження № 13-31кс18) щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5ст. 72 КК України(зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), згідно якої якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року), відповідно до якої зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Апеляційним переглядом встановлено, що вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 213 КК України, та призначено йому покарання: за ч.2 ст.185 КК України - 2 роки позбавлення волі; за ч.2 ст.190 КК України - 2 роки позбавлення волі; за ч.1 ст. 213 КК України -1 рік обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
Вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2019 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ст.ст. 185 ч. 2, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, ухвалено виконувати самостійно.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року вищезазначений вирок було залишено без змін, тобто вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2019 року відносно ОСОБА_7 набрав законної сили 11 вересня 2019 року.
Колегією суддів також встановлено, що в межах кримінальних проваджень №0000344 від 25.02.2017, №0000022 від 04.01.2018, №0000789 від 16.04.2018, №0000926 від 05.05.2018 , за результатами розгляду яких 26.06.2019 року було ухвалено вирок Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , останній не був попередньо ув`язнений. Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.11.2017 року відносно ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 16.01.2018 року.
19 листопада 2019 року ОСОБА_7 було затримано на виконання вироку Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 червня 2019 року, який набрав законної сили 11 вересня 2019 року.
З огляду на викладені обставини доводи засудженого про необхідність зарахування йому строку попереднього ув`язнення до призначеного покарання, є необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам закону України про кримінальну відповідальність.
Отже, в даному випадку суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку, з яким погоджується і колегія суддів, про відсутність підстав для застосування до засудженого ОСОБА_7 Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», у зв`язку з чим доводи апелянта про необхідність зарахування йому строку попереднього ув`язнення до покарання є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, яке зміні або скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 413 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 серпня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4