Справа № 216/67/20
Провадження № 1-кп/216/354/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002941 від 18.11.2016 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, Львівської області, громадянина України, українця, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, розлученого, має на утримані малолітню дитину 2014 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого: 19.03.2007 року Миколаївським районним судом Львівської області за ст. 115 ч. 1 КК України до 7 років позбавлення волі; 21.09.2010 року Дрогобичським міським судом Львівської області за ст.ст. 391, 71 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі. 21.01.2014 звільнений з Казанківської виправної виправної колонії №93 Миколаївської області по відбуттю строку покарання,
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України, -

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

10.11.2016 року у вечірній час доби обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом зі своїм тестем ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився за місцем свого проживання - в квартирі АДРЕСА_3 , де у спальній кімнаті вказаного помешкання, останні спільно вживали спиртні напої.
Під час вживання спиртного між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , на ґрунті побутового пияцтва, виникла сварка, під час якої у ОСОБА_3 склалася особиста неприязнь до ОСОБА_6 та виник умисел, направлений на спричинення останньому тяжких тілесних ушкоджень за вказаних мотивів.
Так, 10.11.2016, приблизно об 18.10 годині, ОСОБА_3 , знаходячись у спальній кімнаті квартири АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , умисно, зі значною силою, один за одним, завдав потерпілому ОСОБА_6 , який в цей час лежав на встановленому в даній кімнаті ліжку, не менше 3 ударів кулаком лівої руки та 3 ударів кулаком правої руки в область голови.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 наніс ОСОБА_7 кулаком правої руки не менше 4 ударів в область голови. Після чого ОСОБА_3 схопив потерпілого ОСОБА_6 правою рукою за мошонку, та утримуючи його в такий спосіб, перетягнув його до сусідньої гостинної кімнати вказаного помешкання, де утримуючи потерпілого ОСОБА_6 правою рукою за мошонку, наніс йому кулаком лівої руки не менше 10 ударів в область голови.
Після цього ОСОБА_3 , утримуючи потерпілого ОСОБА_6 правою рукою за мошонку, перетягнув його до спальної кімнати, де обома руками штовхнув потерпілого на ліжко, після чого наніс йому не менше 1 удару кулаком правої руки в область голови та не менше 1 удару кулаком лівої руки в область голови.
ОСОБА_3 продовжуючи свій злочинний намір, стягнув потерпілого ОСОБА_6 з ліжка, після чого наніс останньому один за одним не менше 3 ударів правою ногою та не менше 3 ударів лівою ногою в область тулубу.
10.11.2016, приблизно об 19.00 годині, ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на спричинення ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, схопив потерпілого ОСОБА_6 за мошонку, та утримуючи його в такий спосіб, перетягнув останнього до приміщення кухонної кімнати квартири АДРЕСА_3 , де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи настання саме таких наслідків, взяв з газової плити металеву каструлю, в якій знаходився окріп, чим підшукав собі знаряддя злочину та утримуючи зазначену каструлю в руці, умисно вилив окріп на спину потерпілого ОСОБА_6 , внаслідок чого останній втратив свідомість.
В подальшому ОСОБА_3 перетягнув потерпілого ОСОБА_6 до спальної кімнати, де поклав його на ліжко. Одразу після цього ОСОБА_3 наніс потерпілому ОСОБА_6 один за одним не менше 1 удару кулаком лівої руки в область голови, не менше 1 удару кулаком правої руки в область голови та не менше 1 удару правою ногою в область голови. Після чого ОСОБА_3 припинив свої протиправні дії.
В результаті злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_6 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 152 (61-17р) від 27.01.2017 року спричинені тілесні ушкодження у вигляді:
-термічних опіків 2-3 АБ ступеня 25 % тулубу, сідниці і нижніх кінцівок, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя;
-переломів 2,5,6,7 ребер праворуч, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою небезпеки для життя;
-підшкіряної гематоми обличчя праворуч, забійно-рваної рани мошонки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я;
-саден голови та обличчя, синців обличчя, тулубу, верхніх і нижніх кінцівок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав, розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним вищезазначених кримінальних правопорушень.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, покарання просив призначити на розсуд суду.

Захисник заявив клопотання про застосування ч. 3 ст. 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки фактичні обставини вчинення злочину ОСОБА_3 визнає повністю.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Прокурор проти задоволення такого клопотання не заперечував.

Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, якому достеменно роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків свідчить клопотання його захисника, заявлена в судовому засіданні. Обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав усі обставини справи, тому у суду не має сумнівів у його волевиявленні.

Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно та підтверджуються обвинуваченим.

Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мали місце діяння, які інкримінуються обвинуваченому за ч. 1 ст. 121 КК України, за ознаками: умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого згідно зі ст. 66 КК України, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєного правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується добре, має на утриманні малолітню дитину 2014 року народження, на обліку у лікаря-психіатра не перебував і не перебуває, на обліку лікаря нарколога перебував з листопада 2016 року з приводу психічних поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності.

Також Центрально-Міський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області за наслідками вивчення особи обвинуваченого ОСОБА_3 , його способу життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить великої небезпеки для суспільства та окремих осіб, тому суд приходить до висновку про те, що виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень можливе та не становить великої небезпеки для суспільства, тому в разі застосування ст 75 КК України, слід покласти обов`язки на нього передбачені ст. 76 КК України.
Таким чином суд, враховуючи вищенаведені обставини у їх сукупності, вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, із звільненням від відбуття покарання з випробувальним терміном.

Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України судом не встановлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Потерпілим цивільний позов не заявлено.
Витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом випробувального терміну 3 (три) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 п. 3 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та працевлаштуватися.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Речові докази, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів, відповідно до квитанції № 0508/17 (т. 3 м.к.п. а.с. 74) знищити.

Речові докази, а саме: DVD диск із відеозаписом, на якому міститься відеозапис допиту потерпілого ОСОБА_8 від 08.11.2019 року; DVD диск, на якому міститься відеозапис виїмки моніторингу ПАТ «Київстар»; DVD диск із відеозаписом, на якому міститься допит свідка ОСОБА_9 від 29.01.2019 року; DVD диск із відеозаписом, на якому міститься допит свідка ОСОБА_10 від 06.12.2019 року, DVD диск із відеозаписом, на якому міститься одночасний допит між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 від 16.12.2019 року (м.к.п. а.с. 112, 134, 166, 171, 207) залишити при матеріалах кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження № 0002941 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням при обвинувальному акті № 216/67/20 (1-КП/216/354/21).

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1