Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/5782/19
Провадження № 1-кп/490/201/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2021 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Видноє Московської області Російської Федерації, є росіянином, громадянином України, здобув середню освіту, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, наразі відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, раніше засуджувався:

-14 березня 2016 року - Шевченківським районним судом міста Києва - за частиною 2 статті 190, частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

-22 березня 2016 року - Печерським районним судом міста Києва - за частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України - до 2 років позбавлення волі, а за сукупністю злочинів, за які він засуджений цим вироком та вироком Шевченківського районного суду міста Києва - до 2 років 8 місяців позбавлення волі;

-31 серпня 2016 року - Слов`янським міськрайонним судом Донецької області - за частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 186 та частиною 2 статті 190 Кримінального Кодексу України - до 4 років 2 місяців позбавлення волі, а за сукупністю злочинів, за які він засуджений цим вироком та вироком Печерського районного суду міста Києва - до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

-12 жовтня 2016 року - Краснолиманським міським судом Донецької області - за частиною 2 статті 190 Кримінального Кодексу України - до 1 року 6 місяців позбавлення волі, а за сукупності злочинів, за які він засуджений цим вироком та вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області - до 5 років позбавлення волі;

-15 лютого 2017 року - Краматорським міськрайонним судом Донецької області - за частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України до 4 років позбавлення волі, а за сукупністю злочинів, за які він засуджується цим вироком та вироком Краснолиманського міського суду Донецької області остаточно до 5 років 1 місяця позбавлення волі; був звільненим 22 лютого 2019 року по закінченню строку покарання

а також

-16 жовтня 2019 року - Заводським районним судом міста Миколаєва - за частиною 2 статті 190 Кримінального Кодексу України - до 2 років позбавлення волі;

-05 листопада 2019 року - Ленінським районним судом міста Миколаєва - за частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 186, частиною 2 статті 190 Кримінального Кодексу України - до 4 років 6 місяців позбавлення волі

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_4 ,

-будучи засудженим за вчинення злочинів проти власності та маючи не зняті та не погашені судимості за їх вчинення

-вчинивши

-14 травня 2019 року - злочин, передбачений частиною 2 статті 190 Кримінального Кодексу України /за вчинення якого є засудженим вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 16 жовтня 2019 року/;

-14 травня 2019 року - злочин, передбачений частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України /за вчинення якого є засудженим вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05 листопада 2019 року/;

-16 травня 2019 року - злочин, передбачений частиною 2 статті 190 Кримінального Кодексу України /за вчинення якого є засудженим вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05 листопада 2019 року/;

-23 травня 2019 року - злочин, передбачений частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України /за вчинення якого є засудженим вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05 листопада 2019 року /

строк притягнення до відповідальності за які не сплинув

вчинив ще один злочин проти власності за таких обставин.

24 травня 2019 року близько 23 години 30 хвилин він, перебуваючи у приміщенні кафе "Балаган-Сидячка-Диковських", розташованому у будинку АДРЕСА_1 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно вилучив в ОСОБА_6 , який перебував поруч, але - відволікся - мобільний телефон марки "Meizu 16th" вартістю 9.933,33 грн., який той залишив на столі без нагляду.

Після цього з місця вчинення злочину ОСОБА_4 зник, викраденим розпорядився на свій розсуд, заподіявши ОСОБА_6 матеріальну шкоду у загальному розмірі 9.933 грн. 33 коп.

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Дії обвинуваченого слід кваліфікувати за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

1. Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений факт викрадення ним мобільного телефону в кафе "Балаган-Сидячка-Диковських" визнав та підтвердив усі викладені вище обставини.

Він також зазначив, що вчинив цей та попередні злочини через свій молодий вік та неповне усвідомлення ним правил поведінки у суспільстві; наразі про вчинене шкодує та у вчиненому кається.

Враховуючи, що покази обвинуваченого повністю узгоджуються з пред`явленим обвинуваченням, суд, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість такого та керуючись частиною 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки ці обставини ніким не оспорюються.

Отже, обставини вчинення ОСОБА_4 крадіжки 24 травня 2019 року суд вважає встановленими.

2. З залучених до матеріалів кримінального провадження довідки № 56-10062019/48001 та копій вироків Шевченківського та Печерського районних судів міста Києва; Слав`янського міськрайонного та Краснолиманського й Краматорського міських судів Донецької області вбачається, що ОСОБА_4 раніше засуджувався:

-14 березня 2016 року - за частиною 2 статті 190, частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу;

-22 березня 2016 року - за частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України;

-31 серпня 2016 року - за частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 186 та частиною 2 статті 190 Кримінального Кодексу України;

-12 жовтня 2016 року - за частиною 2 статті 190 Кримінального Кодексу України;

-15 лютого 2017 року - за частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України

вказані судимості не є ані - знятими, ані - погашеними у встановленому законом порядку.

До того ж, з залучених до матеріалів кримінального провадження копій вироків Ленінського та Заводського районних судів міста Миколаєва вбачається, що ОСОБА_4 вчинив:

-14 травня 2019 року - злочини, передбачені частиною 2 статті 186, частиною 2 статті 190 Кримінального Кодексу України;

-16 травня 2019 року - злочин, передбачений частиною 2 статті 190 Кримінального Кодексу України;

-23 травня 2019 року - злочин, передбачений частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України

строк притягнення до відповідальності за вчинення яких станом на 24 травня 2019 року не сплинув.

Отже, вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину суд вважає доведеною.

Обставини, які пом`якшують покарання

1. Як обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує визнання ним своєї винуватості та сприяння ним у судовому розгляді кримінального провадження.

2. Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, сторони пропонують визнати його щире каяття.
Але з наявністю такої обставини в цьому випадку погодитись неможливо з огляду на таке.
Як зазначив Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 10 лютого 2020 року у справі № 643/13256/17, виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики, щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання.
В цьому ж випадку обвинувачений, хоча й визнає свою винуватість у вчиненому злочині та усвідомлює необхідність понесення ним покарання за скоєне, тим не менш про вчинене не жалкує, не висловлює негативну оцінку до злочину та потерпілому не співчуває.
Отже, така обставина, як щире каяття, в цьому випадку є відсутньою, а позиція обвинуваченого повністю охоплюється визнанням ним своєї винуватості та сприянням суду у прискоренні розгляду справи.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, під час досудового розслідування та судового розгляду цього кримінального провадження встановлено не було.

Мотиви призначення покарання

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 , суд, керуючись статтею 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкції частини 2 статті 185 Кримінального Кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, відомості про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують його покарання.

В зв`язку із цим суд відзначає наступне.

1. Оцінюючи характер та ступінь тяжкості злочину, вчиненого обвинуваченим, суд відзначає, що він наразі є нетяжким.

В той же час, суд відзначає, що в цьому випадку вчинений обвинуваченим злочин межує з відкритим викраденням чужого майна, отже - ступінь його тяжкості є вищим порівняно з іншими злочинами цієї категорії.

Враховує суд й те, що в цьому випадку майно потерпілому зрештою повернуто, а також - характер вилученого майна. Ці обставини суд вважає такими, що певною мірою знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину.

6. Вивченням відомостей про особу ОСОБА_4 встановлено, що він на обліках в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за попереднім місцем відбуття покарання характеризується позитивно.

Суд враховує також, що обвинувачений знехтував навчанням та вдався до вчинення злочинів; раніше протягом тривалого часу перебував у місцях позбавлення волі, але належних висновків для себе не зробив та знов вчинив низку злочинів, які є аналогічними тим, за які він відбував покарання.

Оцінюючи наведені обставини у їх сукупності, суд вважає, що злочин, за який ОСОБА_4 засуджується цим вироком, є природним проявом свідомо обраного ним способу життя.

Призначення покарання

1. В зв`язку з наведеним суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції частини 2 статті 185 Кримінального Кодексу України, а саме - у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

2. Після вчинення злочинів, за які обвинувачений засуджується цим вироком, він був засудженим вироками:

-Заводського районного суду міста Миколаєва від 16 жовтня 2019 року;

-Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05 листопада 2019 року.

Відповідно до частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України за такого йому слід призначити остаточне покарання із застосуванням принципів поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного або часткового складання призначених покарань.

При вирішенні питання про те, який з цих принципів необхідно застосувати при призначення покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до приписів пункту 21 Постанови № 7 Пленуму від 24 жовтня 2003 року Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує данні про його особу, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

В зв`язку із цим суд враховує, що усі вчинені ОСОБА_4 злочини є проявом одного й того ж явища - свідомо обраного ним способу життя. При цьому суд вважає, що за кожний з вчинених ОСОБА_4 злочинів йому призначене покарання, яке є домірним вчиненому.

За такого суд вважає, що при призначенні ОСОБА_4 покарання відповідно до приписів частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України необхідно застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим

Таким чином, обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяці.

Порядок обчислення строку відбуття покарання

1. Строк відбуття покарання обвинуваченому слід обраховувати з моменту набрання чинності цим вироком.

2. При цьому на підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України у строк відбуття покарання обвинуваченому слід зарахувати покарання, відбуте ним частково за попередніми вироками, а саме - період з 04 червня 2019 року до моменту набрання чинності вироком, що наразі ухвалюється судом.

Вирішення питання про розподіл судових витрат.

Під час досудового розслідування Миколаївським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром була проведена судово-товарознавча експертиза, на проведення якої було витрачено загалом 1.256 грн. 08 коп..
Відповідно до частини 2 статті 124 Кримінального Процесуального Кодексу України ці витрати слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Вирішення питання про речові докази.

1. Речовий доказ у справі - мобільний телефон марки "Meizu 16th" (imei: НОМЕР_1 ) - як предмет, що був протиправно вилученим в ОСОБА_6 - на підставі пункту 5 частини 9 статті 100 КПК України слід повернути потерпілому.

2. Речовий доказ у справі - коробку від мобільного телефону марки "Meizu 16th" - як майно, яке не має ніякої цінності і наразі не може бути використаним - на підставі пункту 4 частини 9 статті 100 КПК України слід знищити.

Цивільний позов в межах цього кримінального провадження не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України за сукупністю цього злочину та злочинів, за які ОСОБА_4 є засудженим вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 16 жовтня 2019 року та вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 05 листопада 2019 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 /чотири/ роки 6 /шість/ місяців.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання чинності цим вироком.

На підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання, остаточно призначеного за цим вироком, покарання, частково відбуте ним за попередніми вироками, а саме - період з 04 червня 2019 року до моменту набрання чинності цим вироком.

Стягнути з ОСОБА_4 у прибуток держави 1.256 грн. 08 коп. на відшкодування витрат на проведення експертиз.

Речовий доказ у справі - мобільний телефон марки "Meizu 16th" (imei: НОМЕР_1 ) - повернути ОСОБА_6 .

Речовий доказ у справі - коробку від мобільного телефону марки "Meizu 16th" - знищити.

Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим - у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

СУДДЯ = ОСОБА_9 =

04.08.2021