ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/841/19
Провадження № 1-кп/210/128/21

"21" липня 2021 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4

розглянувши увідкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000042 від 10.01.2019 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новогригорівка, Новоукраїнській район Кіровоградської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, має малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює на ТОВ «МЕД-ІНВЕСТ», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 09.01.2019 року о 19:50 години рухаючись разом із ОСОБА_6 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та кримінальне провадження щодо нього закрито 21.07.2021 року в зв`язку зі смертю) по тротуарній доріжці в бік ДП «Криворізький державний цирк», який розташований за адресою вул. Віталія Матусевича, № 10 в Металургійному районі м. Кривому Рогу, звернули свою увагу на раніше не знайому їм ОСОБА_7 , яка теж йшла в бік ДП «Криворізький державний цирк» та розмовляла по мобільному телефону. В цей час у ОСОБА_6 виник раптовий умисел на відкрите викрадення чужого майна та він ні про що не домовляючись з ОСОБА_4 , а також діючи умисно, з корисливих мотивів, підбіг зі спини до ОСОБА_7 та штовхнув останню від чого вона впала на землю, при цьому продовжуючи тримати в правій руці належний їй мобільний телефон. В цей час у ОСОБА_8 , який знаходився неподалік від ОСОБА_7 , та спостерігав за діями ОСОБА_6 та усвідомлюючи його злочині дії, виник раптовий умисел на відкрите заволодіння чужим майном та продовження дій ОСОБА_6 , при цьому попередньо не домовляючись та не попереджаючи про свої наміри, підбіг до ОСОБА_7 , яка знаходилась поряд з ОСОБА_6 на землі, з правої руки, вихопив мобільний телефон «iPhone 7 plus 128 gb», після чого утримуючи викрадене майно, та не реагуючи на вимоги ОСОБА_7 зупинитись, разом з ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, тим самим, спричинивши майнову шкоду ОСОБА_7 , яка згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №188 від 21.01.2019 року складає 17023,40 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, за ознаками відкритого заволодіння чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав та повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, у скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні присутня не була, до початку розгляду надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. В якій зазначила, що заяв, клопотань, відводів не має. З цивільним позовом звертатись не буде, оскільки майнова шкода відшкодована.

Відповідно до положень ст. 325 КПК України суд визнає за можливе з`ясувати всі обставини кримінального провадження за відсутності потерпілої ОСОБА_7 , враховуючи беззаперечну позицію учасників кримінального провадження та її заяву про це.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинувачених, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно ст.66 КК України, пом`якшуючою ОСОБА_4 відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Згідно ст.67 КК України, обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , не виявлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується вимогами ст. 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який вину визнав, у вчиненому розкаялася, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (Т.2 а. с. 86-87), за місцем проживання характеризується посередньо (Т.2 а. с. 89), на утримані має неповнолітню дитину (Т. 2 а. с. 107), досудову доповідь, раніше не су димого (Т.2 а. с. 88).

Беручи до уваги наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, відношення до вчиненого, поведінку після вчиненого злочину, досліджені в ході судового розгляду обставини справи,суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, та у розумінні ст. 50 КК України, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ними нових злочинів.

Суд вважає, що підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_4 ст. 69 КК України не вбачається.

Призначення саме такого покарання, на погляд суду, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено, майнову шкоду відшкодовано.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 обирати.

Речові докази:

- мобільний телефон «iPhone 7 plus IMEI НОМЕР_1 », який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 , після набрання вироку законної сили, залишити у власності останньої.

Матеріали кримінального провадження №0000042 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/841/19, провадження №1-кп/210/128/21.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1