ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 662/1091/20
Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/342/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.185 КК України
В И Р О К
іменем України
13 липня 2021 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Херсоні матеріали кримінального провадження №0000221 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Новотроїцького районного суду Херсонської області від 19 січня 2021 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скрибеличі Овруцького району Житомирської області, громадянина України, проживаючого без відповідної реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт.

в с т а н о в и л а:

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він з 13:00 год. 22.04.2020 року до ранку 23.04.2020 року таємно, умисно, керуючись корисливими мотивами направленими на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу під час перебування за місцем свого тимчасового проживання у гр. ОСОБА_8 , за адресою АДРЕСА_1 , незаконно заволодів грошовими коштами в сумі 500 грн., які належать потерпілій і знаходились в сумці серед одягу в кімнаті ОСОБА_8 , чим потерпілій було завдано матеріального збитку на вказану суму.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 та правильності кваліфікації його дій, порушує питання про скасування вироку в частині призначення покарання з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Свої доводи мотивує тим, що, на час ухвалення вироку обвинувачений досяг 60 років та відповідно до положень ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є особою пенсійного віку. Апелянт зауважує, що відповідно до вимог ст.56 КК України громадські роботи не призначаються особам, які досягли пенсійного віку. Неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність потягло за собою призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Просить повторно дослідити матеріали, що характеризують на особу обвинуваченого, скасувати вирок суду в частині призначення покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України (в ред. Закону України №270-VI від 15.04.2008) покарання у виді штрафу, що становить 850 грн.

Іншими учасниками кримінального провадження вирок щодо ОСОБА_7 не оскаржується.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги сторони обвинувачення, просив ухвалити щодо ОСОБА_7 новий вирок в частині призначення покарання, позицію обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до такого.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за який його засуджено, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.185 КК України, обґрунтовані дослідженими під час судового розгляду доказами, і ці висновки суду учасниками судового провадження не оспорюються.

Зі змісту апеляційної скарги прокурора випливає, що вирок суду першої інстанції в частині фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини, кваліфікація дій ОСОБА_7 ним не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст.404 КПК України апеляційний суд не перевіряє вирок суду першої інстанції в цій частині.

Водночас, як обґрунтовано зазначено в апеляційній скарзі прокурора, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність належить скасувати з таких підстав.

За приписами ч.3 ст.56 КК України громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

Згідно із положеннями ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Як підтверджено матеріалами провадження, зокрема довідки №306, виданої Федорівською сільською радою від 26.05.2020 року, ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На час ухвалення вироку в суді першої інстанції 19.01.2021 року обвинувачений ОСОБА_7 досяг пенсійного віку і йому не могло бути призначено покарання у виді громадських робіт, на що судом не звернуто уваги.

Відповідно до ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування вироку суду першої інстанції при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Оскільки судом першої інстанції призначено ОСОБА_7 покарання, що суперечить положенням ст.56 КК України, йому має бути призначено покарання, яке відповідатиме засадам закону України про кримінальну відповідальність.

Призначаючи ОСОБА_7 вид та міру покарання, колегія суддів враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення (проступку), відсутність негативних наслідків, дані про його особу, що він є таким, що не має судимості, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, утриманців не має, обставини, що пом`якшують покарання, а саме визнання вини та щире каяття, повне відшкодування завданої шкоди, відсутність обставин, що обтяжують покарання, і з урахуванням цих конкретних обставин вважає за необхідне призначити йому покарання у виді штрафу в мінімальних межах санкції ч.1 ст.185 КК України в редакції від 15.04.2008 року,яка була чинною на час вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Що ж до посилання прокурора на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, то колегія суддів не приймає їх до уваги за необґрунтованістю.

Під особою обвинуваченого, у контексті ст.414 КПК України, розуміється сукупність фізичних, соціально-демографічних, психологічних, правових, морально-етичних та інших ознак індивіда, щодо якого ухвалено обвинувальний вирок, які існують на момент прийняття такого рішення та мають важливе значення для вибору покарання з огляду мети та засад його призначення.

Водночас в апеляційній скарзі прокурором не наведено жодних аргументів, які б свідчили про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, відповідно до положень ст.414 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б були підставами для зміни чи скасування оскаржуваного вироку в іншій частині, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Тому, зважаючи на доводи сторони обвинувачення, апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково.

Керуючись ст.404, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Новотроїцького районного суду Херсонської області від 19 січня 2021 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання скасувати та ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України (в ред. Закону України №270-VI від 15.04.2008) покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

У решті вирок суду першої інстанції щодо нього - залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржений учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_4
(підпис) ОСОБА_3