Номер провадження: 11-кп/813/741/21
Номер справи місцевого суду: 505/3577/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.10.2020 року у кримінальному провадженні №0000570 від 02.05.2018 року,-

встановив:
оскаржуваним вироком суду:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Котовськ Одеської області, громадянина України, маючого вищу освіту за спеціальністю електроменеджмент, розлученого, маючого дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 14 (чотирнадцять) років з конфіскацією майна.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін.
Строк відбування покарання визначено обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 09.08.2018 року.
Частково задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 про відшкодування моральної шкоди завданої злочином.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_11 в рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди в сумі 500 000, 00 гривень.
Залишено без розгляду позовні вимоги потерпілої ОСОБА_11 про стягнення з ОСОБА_8 матеріальної шкоди в розмірі 318 469,00 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню, а саме за проведення: судової експертизи нафтопродуктів і паливно-мастильних матеріалів в сумі 4576,00 гривень та судово-психологічної експертизи в сумі 4 710,00 гривень на загальну суму 9 286,00 гривень.
Скасовано арешти за ухвалами слідчого судді від 05.05.2018 року на речові докази по даному кримінальному провадженню, які були вилучені під час огляду місця події та проведення обшуку.
Вироком суду вирішено питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні.
Згідно з оскаржуваним вироком районного суду, обвинувачений ОСОБА_12 визнаний винним в тому, що 01.05.2018 року близько 21 години 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись с. Глибочок Подільського району Одеської області, вирішив проникнути на територію домоволодіння ОСОБА_13 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , з метою вбивства останньої та заволодіння її грошовими коштами.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_13 та заволодіння її грошовими коштами, ОСОБА_12 , в той же день та час, діючи умисно, через паркан проник на територію домоволодіння ОСОБА_13 .

Перебуваючи на території домоволодіння останньої, ОСОБА_8 побачив, що ОСОБА_13 вийшла з будинку на подвір`я та в цей же час, діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій в момент спричинення, взяв палицю, що знаходилась біля бокової хвіртки, скориставшись темним часом доби, перебуваючи позаду потерпілої, наніс нею 3 удари в область голови потерпілої, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді синців та саден обличчя, закритого перелому кісток носа, забійної рани волосяної частини голови, вогнищевих крововиливів в м`які покрови голови, від яких ОСОБА_13 впала на землю.

Після цього, ОСОБА_12 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на протиправне позбавлення життя ОСОБА_13 та заволодіння її грошовими коштами, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя людини, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи протиправний характер своїх дій, з метою подолання опору потерпілої, тягнув останню до приміщення літньої кухні за різні частини тіла, а також за хустку, яка була зав`язана на шиї потерпілої, таким чином її душивши, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді одиночної, незамкнутої, на рівні щитоподібного хряща, горизонтальної странгуляційної борозди (повний поперечний перелом лівого та правого великого ріжків під`язикової кістки, вогнищеві крововиливи в м`які тканини шиї), поперечного перелому тіла грудини та уламчастого перелому лівих ребер по передньо-пахвовій лінії (1-11), внаслідок чого остання втратила свідомість та померла.

Смерть ОСОБА_13 перебуває в причинному зв`язку з виявленими пошкодженнями і настала від механічної асфіксії, а саме одиночної, незамкнутої, на рівні щитоподібного хряща, горизонтальної странгуляційної борозди (повний поперечний перелом лівого та правого великого ріжків під`язикової кістки, вогнищеві крововиливи в м`які тканини шиї), яка виникла в результаті здавлення шиї хусткою.

В подальшому, перебуваючи в приміщенні літньої кухні, а саме в житловій кімнаті, ОСОБА_12 поклав потерпілу між двома ліжками, що були розташовані перпендикулярно в північно-східному куті кімнати, накрив її подушками та ковдрами, що були на ліжках.

Після чого, ОСОБА_12 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, перебуваючи в приміщенні літньої кухні та шукаючи матеріальні цінності, виявив в серванті грошові кошти в сумі 6000 гривень, дві золоті сережки у вигляді полу круга (полу місяць), вартістю 1638 гривень, а також золотий перстень з ромбовидним виробом у верхній частині, вартістю 2185 гривень. Вказаними золотими виробами та грошовими коштами ОСОБА_12 заволодів та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд.

В подальшому, з метою уникнути кримінальної відповідальності та приховати сліди злочину, ОСОБА_12 почав розкидати на підлогу по кімнатах папір, газети, книжки та одяг, після чого їх підпалив та впевнившись, що у всіх приміщеннях будинку розгорівся вогонь, з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник.

Таким чином, дії ОСОБА_8 кваліфіковані за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, з корисливих мотивів.

Не погоджуючись з вироком суду захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає наступне:

- районний суд допустив суттєву неповноту розгляду справи, не провівши у справі пожежно-технічну та криміналістичну експертизи з метою встановлення причин виникнення пожежі, часу її виникнення, механізму пошкодження скла у вікнах будинку потерпілої та при цьому прийшов до висновку, що пожежа виникла 01.05.2018 року, приблизно о 22 годині;

- суд не взяв до уваги ту обставину, що у даному провадженні органами досудового розслідування були затримані інші особи, яких підозрювали у вчиненні даного злочину, а свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 після їх виклику до поліції не вказували на причетність обвинуваченого до злочину, а заявили про це лише через значний період часу, також між показаннями даних свідків мали місце протиріччя;

- суд не надав належної оцінки показам свідків, які свідчать про те, що пожежа виникла не о 22 годині 01.05.2018 року, а після 7 години ранку 02.05.2018 року, і не взяв до уваги, що підпал будинку потерпілої могла зробити ОСОБА_14 з метою приховати злочин, вчинений її співмешканцем ОСОБА_15 , у якого на той час руки були обпечені;

- суд безпідставно не взяв до уваги показання свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 про те, що обвинувачений у час події злочину перебував на ставку у с. Коси Подільського району Одеської області;

- суд не надав належної оцінки іншим доказам по справі.

Крім того, вважає, що як досудовим слідством так і судом першої інстанції не доведено, що вчинене кримінальне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України вчинено обвинуваченим ОСОБА_8 , висновки суду викладені в судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а також судом істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону та допущено суттєву неповноту судового слідства. Також суд не звернув уваги на те, що відповідно до пояснень суду судово-медичного експерта ОСОБА_20 на трупі потерпілої слідів волочіння не було, при огляді місця було вилучено декілька прикрас, пошкоджені полум`ям грошові купюри та мобільний телефон, які до протоколу огляду не були внесені.

Крім того, захисник стверджує про те, що ОСОБА_8 обмовив себе під тиском працівників поліції під час проведення слідчого експерименту, а суд не звернув уваги на те, що пояснення понятих під час допиту в суді щодо маршруту його проникнення до домоволодіння потерпілої не були ідентичними. Одночасно в апеляційній скарзі захисника зазначено про те, що ОСОБА_8 під час слідчого експерименту пояснив про завдання ударів потерпілій круглою дерев`яною палкою, в той час як у висновку судово-медичної експертизи №323 від 20.07.2018 року зазначено, що забита рана лобно-тім`яної ділянки голови ОСОБА_13 та інші утворені тупим травмуючим предметом з ребром, що не було вияснено судом.

Також в апеляційній скарзі зазначено про те, що суд не повинен був брати до уваги показання свідка ОСОБА_21 , яким фактично спростовано у вироку алібі обвинуваченого щодо перебування його на момент вчинення злочину на ставку у іншому селі, оскільки керівником Котовської місцевої прокуратури у 2017 році був поданий позов до господарського суду Одеської області в інтересах держави про визнання незаконними та скасування рішень сесії Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області №123-VІІ від 22.12.2016 року про надання дозволу ФОП ОСОБА_19 та Громадській організації рибалок-любителів «Оберіг» та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки під водним об`єктом від 22.12.2016 року, який був задоволений судом.

В апеляційній скарзі також вказано про те, що суд з недостатньою повнотою дослідив відомості щодо дійсного місця перебування мобільного телефону, яким користувався обвинувачений на момент вчинення злочину.

Уточнивши вимоги апеляційної скарги захисник просить скасувати вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.10.2020 року та закрити провадження по справі, звільнивши ОСОБА_8 з-під варти в залі суду.

Прокурор Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_22 подав заперечення на апеляційну скаргу та просить залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 . Зазначає, що в апеляційній скарзі сторона захисту посилається на те, що суд першої інстанції нібито не звернув уваги на розбіжності в показаннях свідків, при цьому, в чому саме полягають розбіжності не зазначив та взагалі вказане твердження не відповідає дійсності, так як всі свідки допитувалися в судовому засіданні, деякі неодноразово, в ході чого сторонами провадження встановлювалися всі обставини, які мають значення для встановлення істини та прийняття об`єктивного, обґрунтованого та законного вироку.

Щодо показань свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , то прокурор вважає їх недопустимими доказами через порушення стороною захисту вимог ч. 6 ст. 290 КПК України. При цьому, вважає, що суд першої вірно надав оцінку цим показам свідків сторони захисту, адже, їхні покази не узгоджуються з матеріалами кримінального провадження та спростовуються доказами дослідженими під час судового слідства.

Що ж стосується моменту займання полум`я в будинку, то при допиті свідка ОСОБА_14 , остання повідомила, що коли вранці 02.05.2018 року вона прийшла до будинку ОСОБА_13 відкрила вхідні двері, і звідти почав виходити дим та розповсюджуватися полум`я. Вказані обставини підтверджуються показами працівників МНС.

Пояснення ОСОБА_8 суду про визнання ним своєї вини під час досудового розслідування через чинення на нього тиску працівниками правоохоронного органу були перевірені СУ Територіального управління ДБР у м. Миколаєві в рамках кримінального провадження №0000007 та 30.04.2020 року винесено постанову про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, і вказана постанова не була оскаржені і не скасована.

Заслухавши суддю-доповідача; обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора та представника потерпілої, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги захисника; провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Положення ст.ст. 370, 373 КПК України регламентують, що вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно положень ст. 84 КПК України доказами у кримінальній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність суспільно-небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіркою доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 про відсутність достатніх доказів по справі, апеляційний суд приходить до висновку про таке.
При судовому розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 апеляційним судом встановлено, що викладені у вироку обставини підтверджуються дослідженими судом доказами, які в свою чергу є належними, допустимими та достатніми для висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції визнав ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України, а саме у вчиненні умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів.
На підтвердження встановлених фактичних обставин справи суд першої інстанції обґрунтовано послався на пояснення потерпілої ОСОБА_11 , яка є донькою загиблої, експертів: ОСОБА_20 та ОСОБА_23 , свідків: ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , які дали суду послідовні, логічні та взаємодоповнюючі покази щодо обставин правопорушення.
Суд обґрунтовано визнав допустимими доказами винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 показання потерпілої, експертів та свідків по справі, оскільки вони об`єктивно підтверджуються іншими належними та допустимими доказами, які були ретельно дослідженні районним судом, а саме:
- реєстрацією повідомлення в ЄО № 3108 від 02.05.2018 року, що 02.05.2018 року об 08:54 год. до Подільського ВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від диспетчера МНС по телефону про те, що у с. Глибочок Подільського району горить житловий будинок. При виїзді СОГ на місце події в згорілому будинку виявлено обгорілий труп господарки будинку ОСОБА_13 , 1939 року народження, при огляді судмедекспертом на тілі померлої виявлено ознаки насильницької смерті, а саме: рвана рана мочки лівого вуха, в лобній області зліва рублена рвана рана розміром 5 см, на тім`яній області голови рвана рана з скальпуванням розміром 6 см. При вході в будинок знайдена пляма бурого кольору, труп направлено на СМЕ, вилучено змиви речовини бурого кольору (т. 2 а.к.п. 5);
- витягом з ЄРДР №0000570 від 02.05.2018 року, в якому зазначено, що 02.05.2018 року до чергової частини Подільського ВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від диспетчера МНС про те, що горить житловий будинок. При виїзді СОГ на місце події в згорілому будинку виявлено обгорілий труп господарки будинку ОСОБА_13 , 1939 року народження, з ознаками насильницької смерті, а саме: рублено-рвана рана лобної області зліва, рвана рана тім`яної області зі скальпуванням та рвана рана мочки лівого вуха. Проведення досудового розслідування по вказаному факту доручено СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області у складі групи слідчих (т. 2 а.к.п. 1-4, т. 5 а.к.п. 2-5);
- протоколом огляду місця події 02.05.2018 року та доданої до нього фото таблиці, який проведеного слідчим ОСОБА_38 з 09:15 год. до 10:30 год., в присутності понятих ОСОБА_39 та ОСОБА_30 , потерпілої ОСОБА_11 , встановлено, що під час гасіння пожежі будинку АДРЕСА_2 в літній кухні на полу в однієї з обгорілих кімнат між ліжками під простирадлами та подушками був виявлений труп домогосподарки ОСОБА_13 , який для подальшого огляду був поміщений на простирадло та винесений на вулицю. Окрім того, на території домоволодіння є два будинки, один з яких є літня кухня. В цьому приміщенні, у всіх кімнатах були виявлені сліди горіння, кіптяви; деякі предмети в будинку ідентифікувати неможливо через високу температуру та процес горіння, а також на підлозі кімнати в хаотичному порядку насипом виявлені різноманітні газети, брошури та папери обвуглені та частково обвуглені, у всіх приміщеннях наявні сліди тривалого горіння та кіптяви. На подвір`ї вказаного будинку в деяких місцях навпроти вікна та літньої кухні виявлені плями крові. На задньому дворі виявлено пошкодження дерев`яного паркану ( т. 2 а.к.п. 6-10, 11-70);
- протоколом огляду місця події від 02.05.2018р. та доданої до нього фото таблиці та схемою, який проведеного слідчим ОСОБА_38 в присутності потерпілої ОСОБА_11 в період з 19:30 год. до 22:00 год., в присутності понятих ОСОБА_30 та ОСОБА_40 в. с.Глибочок, у відповідності до яких зафіксовані місця вогнищ у всіх кімнатах будівлі та після пожежним сміттям у вигляді обвуглених фрагментів меблі, речей з текстильного матеріалу та інших речей побуту( т.2 а.к.п. 71-73, 74, 75-80);
- протоколом огляду місця події з якого вбачається, що на місці події був залучений кінолог зі службовою собакою, яка під час огляду взяла слід з території домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 та привела до перехрестя автодороги Подільськ Глибочок ( т. 2 а.к.п. 89);
- протоколом огляду місця події від 02.05.2018 року та доданої до нього фото таблиці, проведеного в с. Глибочок за участю понятих, був оглянутий обгорілий труп жіночої статі, похилого віку з чисельними ранами, в тому числі трьох рублених проникаючих в області голови; рваної рани лівого вуха. На шиї трупу зав`язаний тканинний платок з візерунками синього кольору. На шиї странгуляційної борозди не виявлено. Тазові частини та ніжні кінцівки пошкоджені від впливу вогню, наявні сліди копоті (т. 3 а.к.п. 193-194, 195-201);
- протоколом огляду трупа з фототаблицею, який був проведений в приміщенні моргу 02.05.2018 року в період з 18:00 до 19:50 год. слідчим ОСОБА_41 , за участю понятих та судово-медичного експерта ОСОБА_20 з якого вбачається, що на трупі ОСОБА_13 наявні 4 тілесні ушкодження голови в лобно-тім`яній області зліва та на тім`яної області зліва; чисельні садна в області очей, чолі та підборідді; зламані кістки носу; рвана рана лівої вушної мочки; верхні та ніжні кінцівки обвуглені до різного рівня; уламчатий перелом правого ліктьового суглоба; перелам грудини між 5 та 6 міжреберрям; перелам ребер зліва з 1 по 11; ймовірно зламана під`язична кістка. На шиї ОСОБА_42 виявлена странгуляційна борозда та синтетична хустка темно синього кольору, яка зав`язана на вузол та знаходиться на шиї (т. 2 а.к.п. 81-88);
- актом про пожежу від 02.05.2018 року та рапортом т.в.о. начальника караулу 25 ДПРЧ служби цивільного захисту ОСОБА_28 з якого вбачається, що 02.05.2018 року об 08:37 хв. на ПЗЧ 25 ДПРЧ надійшло повідомлення від ОСОБА_24 про загорання житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , час прибуття до місця виклику об 08:48 год., локалізація пожежі о 09:04 год., ліквідація пожежі о 09:36 год. Причиною пожежі зазначено занесення стороннього джерела запалювання із зовні невстановленою особою з використанням ініціатором горіння. На місці пожежі було знайдено труп господарки ОСОБА_13 .. Внаслідок пожежі вогнем знищено диван, тумбочку, двері, вікна та особисті речі на загальній площі 35 кв.м., збиток 200000 грн. ( т.2 а.к.п. 124, 125);
- звітом про причини виникнення пожежі від 03.05.2018р., де зазначено, що причиною виникнення пожежі є занесення стороннього джерела запалювання із зовні невстановленою особою з використанням ініціатором горіння (т. 2 а к.п. 126);
Відповідно до висновку комплексної судово-медичної експертизи №133 від 04.11.2019 року на трупі ОСОБА_13 були виявлені наступні пошкодження: а) ушкодження голови : синці та садна обличчя, забійні рани лобно-тім`яної ділянки зліва та тім`яно-потилочній ділянці зліва, вогнищеві крововиливи в м`які покрови голови; б) ушкодження шиї, які призвели до розвитку механічної асфіксії: одиночна, незамкнута, на рівні щитоподібного хряща, горизонтальна странгуляційна борозна, повний розрив хрящової тканини правого великого ріжка в місці з`єднання ріжка з тілом під`язикової кістки, повний поперечний перелом правого великого ріжка та повний поперечний перелом лівого великого ріжка під`язикової кістки, поперечні переломи дуги перснеподібного хряща справа (неповний) та зліва (повний), вогнищеві крововиливи в м`які тканини шиї; в) ушкодження тулуба: перелом тіла грудини; уламчасті переломи лівих ребер по передньо-пахвовій лінії, з 1-го ребра по 11-те; г) травма верхньої кінцівки: закритий перелом в ділянці правого ліктьового суглоба; д) обвуглення шкіряних покровів лівого передпліччя, правої кисті, передньої поверхні обох нижніх кінцівок, обвуглення кісток обох стоп.
Ушкодження шиї з розвитком механічної асфіксії від здавлення органів шиї петлею (зашморгом), відповідно п.2,1.3. і) та ї) "Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (1995 р.) мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
Забійні рани лобно-тім`яної ділянки зліва та тім`яно-потиличній ділянці зліва з вогнищевими крововиливами в м`які покрови голови не були небезпечними для життя, та при звичайному клінічному перебігу у живих осіб, як правило, викликають розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше трьох тижнів (21 день). За цим критерієм, відповідно до п. п. 2.3.3 і 4.6 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (1995 р.) мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Синці та садна обличчя самі по собі мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, відповідно до п.п. 2.3.5 і 4.6 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" (1995 р.) мають ознаки легких тілесних ушкоджень.
На під`язиковій кістці виявлені пошкодження: повний розрив хрящової тканини правого великого ріжка в місці з`єднанні: ріжка з тілом кістки, який утворився внаслідок розгинання при прикладанні травмуючої сили в місці ушкодження:
- повний поперечний переломом правого великого ріжка, який утворився, внаслідок згинання при прикладанні травмуючої сили на віддаленні від міси перелому;
- повний поперечний переломом лівого великого ріжка, який утворився внаслідок розгинання при прикладанні травмуючої сили в місці ушкодження;
На перснеподібному хрящі виявлено два переломи, які представляють поперечні переломи дуги хряща справа (неповний) та зліва (повний), які мають ознаки прямих та утворилися внаслідок розгинання при прикладанні травмуючої сили в місцях ушкоджень.
Одиночна, незамкнута, на рівні щитоподібного хряща, горизонтальна странгуляційна борозна з крововиливами в м`які тканини шиї, переломи лівого та правого великих ріжків під`язикової кістки, переломи перснеподібного хряща є єдиним комплексом травми шиї (механічної асфіксії), яка виникли від дії травмуючої сили (тупого предмета з контактуючою поверхнею продовговатої форми), що була прикладена в момент здавлювання м`яких покровів і органів шиї до її передньо-правої та передньо-лівої поверхні. Таким чином, не виключається можливість спричинення травми шиї при механізмі, зазначеному в обвинувальному акті, тобто шляхом волочіння потерпілої з двору в літню кухню, за зав`язану на шиї хустку.
Забита рана лобно-тім`яної ділянки зліва могла утворитися наслідок контакту з твердим тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, що має форму наближену до циліндричної. Не виключається можливість її утворення як від контакту при падінні з бетонним покриттям першої сходинки порогу літньої кухні, а саме її ребрами, ребром (ребра якої мають дещо закруглений край), так і від удару дерев`яним бруском зі схожими конструктивними особливостями.
В тім`яно-потиличній ділянці зліва розташовано три забійні рани, які могли утворитися внаслідок контакту з твердим тупим предметом; одна з ран могла бути спричинена при падінні в результаті контакту з полотном металевої решітки (одним з її хвилястих елементів), що була розташована біля порога літньої кухні. Судити про індивідуальні особливості предмета, що спричинив дві інші рани не є можливим.
Рвана рана ділянки мочки лівої вушної раковини, синець у ділянці лівої щоки, синці у ділянці верхнього та нижньої повіки лівого та правого ока, садно у ділянці чола та у ділянці підборіддя справа утворилися від дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися, не виключається можливість, що такими предметами були «кулаки рук», а також інші предмети.
Перелічені ушкодження спричинені незадовго до настання смерті.
Ушкодження м`яких тканин шиї з переломами під`язикової кістки та перснеподібного хряща (механічна асфіксія), забійні рани, синці та садна з крововиливами в м`які тканини голови носять характер прижиттєвих.
Згідно висновку експерта № 105 від 03.05-11.07.2018., смерть ОСОБА_13 знаходиться у причинному зв`язку з виявленими ушкодженнями шиї і настала на протязі короткого проміжку часу (мінімум- через 3-4хв.) від механічної асфіксії, яка виникла в результаті здавлення шиї петлею (удавлення петлею) від здавлення хусткою, про що свідчить наявність характерного для такого роду смерті ознака - горизонтальна, незамкнута, не однакової глибини та ширини, на рівні верхніх відділів щитоподібного хряща, одиночна странгуляційна борозна, наявність достатньо грубих ушкоджень органів шиї (переломи лівого та правого великих ріжків під`язикової кістки, переломи перснеподібного хряща, крововиливи в м`які покрови шиї), а також наявністю загальноасфіктичних ознак розлиті інтенсивно фарбовані трупні плями, різко виражена синюковість та набряклість обличчя, рідка кров в порожнинах серця і крупних судин, різко виражене венозне повнокрів`я внутрішніх органів, множинні екхиматичні крововиливи в шкіру обличчя, крапкоподібні крововиливи в кон`юнктиви, під плеврою легень, збільшення легень, набряк головного мозку та м`яких мозкових оболонок.
В зв`язку з тим, що труп потерпілої піддався термічному руйнуванню, а час початку судово-медичного дослідження трупа в акті № І05 від 03.05.2018р. не вказано, то встановити точний час настання смерті не є можливим. Ступінь розвитку постмортальних (посмертних) змін тіла при дослідженні трупа в морзі: «Трупні плями синьо-фіолетові, інтенсивні, розташовані на спині. При натисканні динамометром 2кг/см2 на протязі 3-х секунд блідніють та відновлюють своє забарвлення через 12,5 хвилин. Трупне заклякання слабо виражене у всіх групах м`язів. Шкіряне покриття тулуба, кінцівок та обличчя покриті кіптявою» орієнтовно вказують на давність настання смерті від 24 до 36 годин до моменту дослідження трупних змін трупа.
Положення тіла гр. ОСОБА_43 в момент отримання нею тілесних ушкоджень могло бути самим різним і в процесі заподіяння ушкоджень могло змінюватися. На підставі наявних даних встановити точне взаєморозташування потерпілої і особи, яка заподіяла ушкодження, не представляється можливим.
При зовнішньому дослідженні трупа ОСОБА_13 (акт судово-медичного дослідження №105 від 03.05.2018р.) тілесних ушкоджень, які могли виникнути внаслідок волочіння тіла потерпілої не описано ( т. 6 а.к.п. 26-63).
Зазначеним доказам відповідають висновки експерта №105 від 11.07.2018р., (т. 2 а.к.п. 92-94); №323 від 20.07.2018 року(т. 2 а.к.п. 105-115), № 105 від 11.07.2018 року та судово-імунологічного акту № 514 від 30.05.2018р.; судово-гістологічного акту № 1340 від 30.05.2018р., медико-криміналістичного акту № 233 від 11.06.2018р. та судово-токсилогічного акту № 2368 від 30.05.2018р. ( т. 2 а.к.п. 92-94, 95; 96; 97; 98-102); № 634 від 23.08.2018 року ( т.2 а.к.п. 119-123).
Окрім того, вина обвинуваченого у вчиненні вказаного злочину підтверджується:
- протоколом слідчого експерименту від 08.08.2018 року, проведеного за участю свідка ОСОБА_15 в присутності двох понятих, з якого вбачається, що останній відтворив події, які відбувалися 01.05.2018 року за участю ОСОБА_8 та підтвердив, що вдень 01.05.2018 року в с. Глубочок на вул. Українська він зустрів свого знайомого ОСОБА_8 , з яким на протязі дня за місцем мешкання свідка та за участю його співмешканки ОСОБА_14 вони всі разом вживали алкогольні напої; в подальшому того ж дня під час вживання спиртних напоїв ОСОБА_8 почав говорити про свій намір вбити ОСОБА_13 , ОСОБА_15 його намагався відмовити, але ОСОБА_8 на його доводи не реагував; надалі ОСОБА_8 вийшов з будинку ОСОБА_15 та направився в бік будинку ОСОБА_13 з заднього двору, ОСОБА_15 йшов за ним на деякій відстані та намагався його відмовити це робити, проте він не реагував; надалі свідок побачив як ОСОБА_8 заходить на територію домоволодіння, почув хруст шиферу та крик ОСОБА_13 , на що злякався та повернувся до себе додому та що відбувалося в подальшому йому не відомо ( т. 3 а.к.п. 39-41);
- протоколом слідчого експерименту від 09.08.2018 р. та компакт-диску з відеозаписом до нього, проведеного за участю ОСОБА_8 , з якого вбачається, що останній, за участю захисника та у присутності двох понятих ОСОБА_36 та ОСОБА_35 відтворив події, які відбувалися вечорі 01 травня 2018 року за його участю, а також розповів про обставини скоєння ним злочину. Так, ОСОБА_8 в ході вказаної слідчої дії відтворив на місці події злочину та показав, що 01.05.2018 року біля 19:00 год. в с. Глибочок Подільського району він зустрів свого знайомого ОСОБА_15 , з яким в домоволодінні останнього в цей же день до 22:00 год вони разом вживали спиртні напої та обвинувачений про свої плани йому не розповідав. Приблизно о 22:00 год ОСОБА_8 вийшов з будинку та направився в бік будинку ОСОБА_13 з метою заволодіння грошовими коштами останньої. Пройшовши біля пустиря та зайшовши на територію домоволодіння через паркан, дійшовши до хвіртки, ОСОБА_8 взяв з собою палицю, (якою був підпертий паркан) з метою нанесення тілесних ушкоджень. Підійшовши до двору будинку, він побачив в літній кухні ОСОБА_13 , яка розмовляла по телефону, та вирішив заховатися за дверима вказаного приміщення. Через декілька хвилин ОСОБА_13 вийшла з літньої кухні на вулицю та встала спиною до ОСОБА_8 , який в цей час завдав їй ззаду удар по голові в область потилиці. Від отриманого удару ОСОБА_13 впала на землю та скотилася з ганку на подвір`я, де залишилася лежати, а ОСОБА_8 наніс останній ще декілька ударів в область голови ззаду. Впевнившись що остання в непритомному стані, ОСОБА_8 вирішив затягнути її в літню кухню, для чого взяв її спочатку за руки та дотягнув до дверей. Далі, ОСОБА_8 , змінивши хват, взявши правою рукою ОСОБА_13 за хустку (яка була пов`язана на шиї останньої), а лівою - за руку, затягнув жінку до спальної кімнати, де залишив її між двох ліжок на підлозі, вкривши її цілком подушками та ковдрами. Далі, в ході обшуку приміщення кімнати, на полиці та у книжках він знайшов грошових коштів біля 6000 грн.; у серванті у вазі знайшов дві золоті сережки та перстень-каблучку, якими заволодів. З метою приховати сліди злочину, він вирішив будинок підпалити, для чого розкидав по підлозі папір, газети, книжки, одяг та все підпалив, побачивши, що взялося полум`я, покинув вказане домоволодіння та з місця події пішов ( т. 3 а.к.п. 89-91);
- протоколом слідчого експерименту від 09.08.2018 р. та компакт-диску з відеозаписом до нього, проведеного за участю ОСОБА_8 , з якого вбачається, що останній, за участю захисника та присутності двох понятих ОСОБА_36 та ОСОБА_35 відтворив події, які відбувалися в вечорі 01 травня 2018 року за його участю, а також показав та розповів про те, що після скоєння ним вбивства ОСОБА_13 та крадіжки грошей та золотих виробів, далі він попрямував пішки з с. Глибочок в м. Подільськ, де по дорозі біля села Глибочок в лісосмузі переодягнувся в свої речі, які сховав там вдень 01.05.2018 року. Далі ОСОБА_8 біля 24:00 год., знаходячись вже в себе вдома, дістав свою одежу з сумки та побачив плями крові покійної. З метою знищення слідів злочину він взяв з дома розчинник та попрямував та сміттєзвалище, де спалив сумку разом з одежею (т. 3 а.к.п. 92-95).
Відповідно до висновку судово-психологічної експертизи №19-7621 від 03.02.2020 року вбачається, що у відеозаписах слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 від 09.08.2018 відсутні ознаки здійснення психологічного впливу на нього з боку осіб, які брали участь у проведенні даних слідчих дій. Психологічні особливості процесу слідчого експерименту за участю обвинуваченого від 09.08.2018р., проведених із застосуванням відеозапису, характеризуються наявністю психологічно значимих маркерів, що відповідають психологічній специфіці (проявам та закономірностям) реконструкції подій. Динаміка слідчого експерименту характеризується послідовним переходом від одного сюжету до іншого у відповідності зі змістом повідомлень ОСОБА_44 , поступовим розгортанням сюжетних ліній. Комунікативна технологія проведення слідчого експерименту у цілому є психологічно згідною: впорядковує та стимулює активність комунікативної діяльності ОСОБА_8 та не має ознак психологічного впливу на останнього. Психологічна характеристика комунікативної діяльності ОСОБА_8 у процесі відтворення ним подій під час проведення слідчого експерименту за його участю від 09.08.2018: низький рівень діалогової активності та ініціативності, наявність уточнень та пригадувань, відсутність розбіжностей у семантичної побудові промови, наявність свого бачення ситуації (не слідує за логікою розуміння ситуації слідчим). Під час проведення слідчого експерименту в пантомімічних реакціях підекспертного не спостерігається ознак тривоги або страху, симптомів психоемоційного збудження, соматичної напруженості або збентеження. В поведінці ОСОБА_8 констатуються психологічні особливості, що властиві для самостійної реконструкції подій під час проведення слідчого експерименту за його участю від 09.08.2018 року ( т. 7 а.к.п. 2-8).
Досліджені безпосередньо в суді першої інстанції докази, які суд поклав в основу вироку, узгоджуються між собою, зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.
Суд першої інстанції критично оцінив доводи сторони захисту щодо невинуватості обвинуваченого та відсутності наміру позбавляти життя ОСОБА_13 , оскільки вони у повному обсязі спростовані дослідженими в ході судового розгляду доказами, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Твердження апеляційної скарги щодо неповноти судового розгляду через непроведення пожежно-технічної та криміналістичної експертиз з метою встановлення причин виникнення пожежі, часу її виникнення, механізму пошкодження скла у вікнах будинку потерпілої не можуть бути прийняті апеляційним судом, оскільки зазначені обставини були повно та всебічно досліджені в ході судового розгляду та для встановлення дійсних обставин провадження не було необхідності у спеціальних знаннях. При цьому суд зробив висновки чому взяв до уваги одні докази і не погодився з іншими.

Доводи сторони захисту про те, що у даному провадженні органами досудового розслідування були затримані інші особи, яких підозрювали у вчиненні даного злочину, а свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 після їх виклику до поліції не вказували на причетність обвинуваченого до злочину та заявили про це лише через значний період часу також не заслуговують на увагу, оскільки в ході досудового розслідування, як було встановлено судом, дійсно перевірялись особи, які могли бути причетні до злочину, а ОСОБА_14 та ОСОБА_15 пояснили, що боялись ОСОБА_8 , який погрожував їм, і не повідомили одразу поліції про відомі їм обставини злочину, що суд першої інстанції ретельно перевіряв.

Твердження ж захисника про наявність у показаннях свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 протиріч є безпідставним, оскільки ОСОБА_14 дійсно могла не чути розмови ОСОБА_15 з обвинуваченим, коли той висловив намір вчинення умисного вбивства потерпілої.

Доводи про те, що у ОСОБА_15 після події злочину були обпечені руки, були предметом ретельної перевірки органу досудового розслідування та суду, в результаті чого було встановлено, що ОСОБА_15 неодноразово повідомляв про наявність у нього алергічної реакції на сонячні промені, що було підтверджено і свідками.

Таким чином, доводи апеляційної скарги зводяться до твердження про, начебто, вчинення злочину ОСОБА_15 , бо в нього обпечені руки, а в іншому випадку ОСОБА_14 , оскільки та вранці 02.05.2018 року підпалила будинок потерпілої та побігла до ОСОБА_45 . Однак, що стосується моменту розгорання полум`я в будинку, то при допиті свідка ОСОБА_14 , остання повідомила, що коли вранці 02.05.2018 року вона прийшла до будинку ОСОБА_13 , відкрила вхідні двері, то звідти почав виходити дим та розповсюджуватися полум`я. Вказані обставини підтверджуються показами працівників МНС.

Твердження апеляційної скарги про те, що суд не допитав ще 5 свідків, яких разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_15 викликали до поліції є необґрунтованими, оскільки жодна із сторін не заявляли клопотань перед судом про їх допит.

Щодо, начебто, залишення судом поза увагою пояснень в судовому засіданні судово-медичного експерта ОСОБА_20 про те, що на трупі потерпілої слідів волочіння не було, то ці обставини були встановлені експертами при зовнішньому дослідженні трупа ОСОБА_13 (акт судово-медичного дослідження №105 від 03.05.2018р.), в ході якого дійсно тілесних ушкоджень, які могли виникнути внаслідок волочіння тіла потерпілої не описано ( т. 6 а.к.п. 26-63) і сторони в судовому розгляді не вказували на те, що такі сліди обов`язково повинні були бути.
Доводи апеляційної скарги про те, що в ході огляду місця події - будинку потерпілої були знайдені декілька прикрас, пошкоджені полум`ям грошові купюри та мобільний телефон, які не були внесені до протоколу слідчої дії є необгрунтованими і надуманими, оскільки судовий розгляд здійснюється в межах висунутого обвинувачення на підставі дослідження доказів, наданих сторонами суду.

Твердження апеляційної скарги про те, що суд з недостатньою повнотою дослідив відомості щодо дійсного місця перебування мобільного телефону, яким користувався обвинувачений на момент вчинення злочину, що суд не повинен був брати до уваги показання свідка ОСОБА_21 , яким фактично спростовано у вироку алібі обвинуваченого щодо перебування його на момент вчинення злочину на ставку у іншому селі, оскільки керівником Котовської місцевої прокуратури у 2017 році був поданий позов до господарського суду Одеської області в інтересах держави про визнання незаконними та скасування рішень сесії Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області №123-VІІ від 22.12.2016 року про надання дозволу ФОП ОСОБА_19 та Громадській організації рибалок-любителів «Оберіг» та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки під водним об`єктом від 22.12.2016 року, який був задоволений судом, об`єктивно нічим не підтверджені та надумані. Незгода із рішенням Господарського суду Одеської області за вказаним позовом прокурора від 22.09.2020 року не може спростувати показання допитаних судом свідків та даних провайдера мобільного зв`язку про перебування обвинуваченого та мобільного телефону, яким користувався обвинувачений станом на 01.05.2018 року саме в місці вчинення злочину

Посилання захисника в апеляційній скарзі на невідповідність показань обвинуваченого під час проведення слідчого експерименту про завдання ним потерпілій ударів круглою дерев`яною палкою характеру виявлених у неї тілесних ушкоджень травмуючим предметом, який має ребро, як підстави для скасування вироку є необґрунтованими, оскільки із протоколу слідчого експерименту (т.3 а.п. 89-91) вбачається, що обвинувачений в ході слідчого експерименту пояснював про завдання ним ударів потерпілій палкою, однак про наявність у неї будь-яких ознак, як-то: кругла палка чи така, що має ребра і т. ін. він в ході даної слідчої дії не говорив. У зв`язку з зазначеним такі твердження апеляційної скарги є відверто надуманими, та є наміром спростувати висновки судово-медичних експертів, зокрема, і №105 від 11.07.2018 року про те, що забита рана лобно-тім`яної ділянки голови ОСОБА_13 та інші утворені тупим травмуючим предметом з ребром, разом з тим ці обставини правильно встановлені судом.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_8 обмовив себе під тиском працівників поліції під час проведення слідчого експерименту, а суд не звернув уваги на те, що пояснення понятих під час допиту в суді щодо маршруту його проникнення до домоволодіння потерпілої не були ідентичними, апеляційний суд не погоджується з ними, оскільки вони спростовуються технічним записом судового розгляду.

Крім того, в рамках кримінального провадження, відомості по якому внесені в ЄРДР за №0000007 від 20.01.2019 року була проведена перевірка доводів обвинуваченого про застосування до нього недозволених методів слідства. Так, у відповідності до постанови слідчого Другого СВ СУТУ ДБР в м. Миколаєві від 30.04.2020р. вказане кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України закрито у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із встановленням відсутності складу кримінального правопорушення ( т. 3 а.к.п. 72-73, т. 7 а.к.п. 115-123).
Судом також перевірялася версія обвинуваченого щодо незаконного його утримання в період з 07.08.2018 року по 09.08.2018 року в приміщенні Подільського ВП ГУНП в Одеській області та встановлено, що ОСОБА_8 було доставлено до ІТТ 09.08.2018 року о 22:00 хв. №4 (т. 4 а.к.п.195-211).
Крім того, судом першої інстанції були перевірені доводи сторони захисту щодо наявності алібі у обвинуваченого ОСОБА_8 на момент інкримінованого кримінального правопорушення, які є виключно способом захисту від пред`явленого обвинувачення з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки вказане алібі повністю спростовується дослідженими судом доказами. Аналіз показів ОСОБА_8 , свідків захисту ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та родичів обвинуваченого в суді свідчить про те, що вказані показання не є безсторонніми, а викладені ними обставини є неправдивими та такими, що не заслуговують на довіру, тому суд не прийняв їх до уваги. Крім того, в своїх запереченнях на апеляційну скаргу прокурор обгрунтовано зазначає про недотримання стороною захисту щодо допиту свідків в частині забезпечення алібі обвинуваченого, виходячи із вимог ч. 6 ст. 290 КПК України.
Судом першої інстанції було враховано, що ОСОБА_8 відразу після затримання був наділений необхідними процесуальними правами, у тому числі правом на мовчання, йому було, відповідно до ч.3 ст.6 Європейської конвенції з прав людини, забезпечено правову допомогу захисника, як того вимагають інтереси правосуддя на протязі всього досудового розслідування та судового розгляду.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що під час досудового розслідування та судового розгляду права на захист ОСОБА_8 порушені не були.
Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції дав повну і належну оцінку дослідженим доказам в їх сукупності та обґрунтовано послався на них у вироку, як на докази доведеності винуватості обвинуваченого.
Таким чином, апеляційний суд констатує, що матеріали кримінального провадження свідчать про те, що суд першої інстанції в достатній мірі дослідив всі обставини, які мали значення для прийняття рішення у справі, повно та всебічно перевірив зібрані на досудовому слідстві докази, дав їм належну оцінку у сукупності, а тому посилання обвинуваченого на неповноту та неправильність судового розгляду не заслуговують на увагу.
Перевіривши доводи захисника щодо нібито допущених судом першої інстанції порушень кримінального процесуального закону, апеляційний суд приходить до висновку про їх необґрунтованість, оскільки порушень вимог КПК України, які б слугували підставами для скасування вироку, апеляційним судом не встановлено.
Крім того, районним судом враховані, ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину, який у відповідності до вимог ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, мотиви та обставини вчиненого злочину. Суд врахував дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд вірно визнав наявність в нього неповнолітньої дитини ОСОБА_10 , 2013 року народження, а обставинами, що обтяжують покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, з урахуванням вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 особливо тяжкого злочину, наслідками якого є смерть ОСОБА_13 , відомостей про особу обвинуваченого, який добре характеризується за місцем проживання, офіційно не працює та не має офіційного джерела доходів, тривалий час був наркозалежним, має постійне місце проживання, раніше не судимий, його ставлення до вчиненого, обтяжуючу покарання обставину вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, наявність тяжких невідворотних наслідків, апеляційний суд вважає, що районний суд, в повній мірі врахувавши положення ст.ст. 50, 64, 65, 66 КК України, дійшов до обґрунтованого висновку про підвищену небезпечність обвинуваченого для суспільства, та зробив вірний висновок про необхідність призначення обвинуваченому покарання за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 14 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Апеляційний суд призначене районним судом покарання вважає відповідним особі обвинуваченого, це покарання є домірним скоєному, необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Таким чином, перевіривши справу в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд не вбачає невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, або істотних порушень норм кримінального процесуального закону, а також неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність, які б тягнули за собою зміну чи скасування вироку суду першої інстанції, а тому вважає вирок законним і обґрунтованим, а призначене покарання справедливим.
На підставі наведеного, доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 про незаконність оскаржуваного вироку районного суду є необґрунтованими, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 370, 376, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,-
постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.10.2020 року в кримінальному провадженні №0000570 від 02.05.2018 року відносно ОСОБА_8 за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4