Справа № 496/3812/18
Провадження № 1-кп/496/51/21
У Х В А Л А

17 березня 2021 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Біляївським районним судом Одеської області розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
У судовому засіданні, прокурором заявлено клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, в якому прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що він може переховуватися від суду. Так з 15.07.2020 р. не з`являється до суду а надсилав на адресу суду заявив електронному вигляді про неможливість прибуття до суду посилаючись на карантині заходи та погане самопочуття, однак жодного документа підтверджуючого поважність причини неявки у судовому засіданні не надав.
Захисник у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора. Але пояснив, що необхідно обрати запобіжний захід обвинуваченому у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків передбаченими КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора та пояснив, що дійсно хворів і його близькі родичі хворіли але у судове засідання не може надати підтвердження викладених у раніше наданих електронних зверненнях, обставин. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши клопотання прокурора, приходить до наступних висновків.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини
Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родин й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування суворих запобіжних заходів, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не обравши до особи запобіжні заходи, а саме домашній арешт. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
На підставі ч.1 ст. 181 КПК України, домашній арешт як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування обвинуваченого шляхом його ізоляції в житлі через заборону залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Відповідно до ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором згідно переліку.
Суд також звертає увагу, що обвинуваченим не було надано суду жодного доказу поважності не прибуття до судового засідання, а його посилання на умови карантину на території України є безпідставними, так як Біляївський районний суд Одеської області з 10.02.2020 р. працює і не припиняв своєї роботи, а було лише обмеження доступу до приміщення суду не учасників судового розгляду.
Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, ризик, переховування від суду існує, судове провадження не завершене, на даний час ще не допитано свідків та обвинувачений останній раз був у судовому засіданні 10.02.2020 р., суд вважає за доцільне задовольнити клопотання прокурора.
Керуючись ст.ст. 177,178,181,184, 193,194,196, 203, 395 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора - задовольнити.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час з 20-00 години вечора до 07-00 годин ранку, з 17 березня 2021 року строком на 60 діб до 15 травня 2021 року.
Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у нічний час з 20-00 години вечора до 07-00 годин ранку, залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду.
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Органом національної поліції негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту і повідомити про це суд.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та надіслати до Святошинського управління поліції ГУ НП в м. Києві - для відома та виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1