Провадження № 1-кс/761/7233/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28.12.2020 в рамках кримінального провадження № 0000842 від 01.12.2020,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло вищезазначене клопотання, яке мотивовано тим, що СУ ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000842 від 01.12.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28.12.2020 у справі № 761/42207/20 клопотання прокурора Київської обласної прокуратури задоволено та накладено арешт на майно, вилучене 17.12.2020 в ході проведення обшуку, а саме: автомобіль марки «Volkswagen Atlas», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер кузова: НОМЕР_2 .

Представник заявника зазначає, що арешт було накладено необґрунтовано, без жодних на те правових підстав, виходячи з положень ст. 98 КПК України. Також вказує, що вказаний транспортний засіб належить ОСОБА_5 та у постійному користуванні ОСОБА_6 не перебував, матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що автомобіль має будь-яке відношення до кримінального провадження.

Крім того, арештоване майно не може бути доказом у кримінальному провадженні, так як не було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не містить відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування, при цьому арешт накладено на майно особи, яка не має жодного відношення до даного кримінального провадження, а майно було набуте у законний спосіб.

У зв`язку з чим заявник просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.12.2020 на вказане вище майно.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки до суду слідчому судді не повідомив.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення адвоката, а також вивчивши матеріали судової справи № 761/42207/20, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим управлінням ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000842 від 01.12.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28.12.2020 у справі № 761/42207/20, накладено арешт, з-поміж іншого, на майно, вилучене 17.12.2020 в ході проведення обшуку, а саме: автомобіль марки «Volkswagen Atlas», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер кузова: НОМЕР_2 .

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.12.2020 при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що при розгляді клопотання встановлено достатньо даних для висновку, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, а відтак обгрунтовано має правовий статус речового доказу та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Як вбачається з долучених до клопотання документів, майно, на яке було накладено арешт, належить ОСОБА_5 на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 .

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що досудове розслідування даного кримінального провадження здійснюється з 01.12.2020, питання про арешт майна вирішено ухвалою слідчого судді від 28.12.2020, в той час як на момент розгляду клопотання про скасування арешту майна, поданого в порядку ст. 174 КПК України, відсутні дані, що автомобіль марки «Volkswagen Atlas», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер кузова: НОМЕР_2 , має будь-яке відношення до кримінального провадження № 0000842 від 01.12.2020, був знаряддям вчинення кримінального правопорушення чи містить відомості, які можуть бути використані як докази під час досудового розслідування, що безумовно суперечить загальним засадам кримінального провадження, зокрема принципу розумності строків, та суттєво обмежує непорушне право власника ОСОБА_5 на мирне володіння своїм майном, закріплене Європейською конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає, що існує правова підстава для скасування арешту майна, а саме автомобіля марки «Volkswagen Atlas», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер кузова: НОМЕР_2 , оскільки відсутні підстави для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170,171, 172, 173, 174, 379 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт майна, який був накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28.12.2020 у справі № 761/42207/20, а саме: на автомобіль марки «Volkswagen Atlas», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, номер кузова: НОМЕР_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1