Справа № 474/219/21
Провадження № 1-кс/474/109/21
УХВАЛА
Іменем України

21.04.21 року смт. Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

скаржниці ОСОБА_3

розглянув скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність начальника слідчого відділу Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 щодо не внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

встановив:

15.04.2021р. до Врадіївського районного суду Миколаївської області, в порядку ст. 303 КПК України, надійшла скарга ОСОБА_3 (далі - скаржниця), в якій остання просить зобов`язати начальника слідчого відділу Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 214 КПК України, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань її заяву від 05.04.2021р.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 15.04.2021р. слідчим суддею визначено суддю ОСОБА_5

15.04.2021р. слідчий суддя ОСОБА_5 заявив самовідвід, який був задоволений ухвалою судді Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 від 16.04.2021р.

Згідно протоколу повторного автоматичного визначення слідчого судді від 19.04.2021р. слідчим суддею визначено суддю ОСОБА_1 .

Скарга обґрунтована тим, що 05.04.2021р. скаржниця звернулась за телефонним номером поліції 102 із заявою про вчинення злочину головою Врадіївської селищної ради, а саме: ОСОБА_6 , який не надав відповіді на звернення депутатів Врадіївської селищної ради та близько 180 громадян, які звернулись 01.03.2021р. про працевлаштуванням начальником відділу освіти ОСОБА_7 . До 05.04.2021р. відповіді на звернення ніхто не отримував, а натомість, було здійснено всі можливі дії, щоб її відсторонити від займаної посади та позбавити роботи взагалі. Заяву було зареєстровано у журналі єдиного обліку за № 1005, про що скаржниці стало відомо після звернення до чергової частини Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області. 12.04.2021р. у черговій частині відділення поліції скаржниця дізналася, що його заява не внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
З огляду на вищевикладене та посилаючись на приписи ст. 214 КПК України скаржниця просить задовольнити її скаргу.

В судовому засіданні скаржниця підтримала вимогу скарги та просила її задовольнити, наголошуючи, що хоча вона і не зверталася безпосередньо до начальника слідчого відділу із заявою про вчинення кримінального правопорушення, та таку заяву від неї прийняв інший працівник поліції, однак вона вважає, що слід оскаржувати саме бездіяльність начальника слідчого відділу.

Начальник СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 135 КПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив.

Згідно приписів ч. 3 ст. 306 КПК України неявка начальника слідчого відділу не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухав пояснення скаржниці, дослідив докази додані до скарги та матеріали за результатами розгляду заяви скаржниці від 05.04.2021р., зареєстровані в журналі єдиного обліку за № 1005 від 05.04.2021р., вважаю встановленим таке.

05.04.2021р. скаржниця звернулась за телефонним номером поліції 102 із заявою про вчинення злочину головою Врадіївської селищної ради ОСОБА_6 , що підтверджується рапортом чергового чергової частини Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 .

Крім того в матеріалах за результатами розгляду заяви скаржниці наявний протокол прийняття заяви про вчинення кримінальне правопорушення без зазначення його дати, згідно якого вбачається, що усну заяву від скаржниці прийняв старший оперуповноважений СКП Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 .

За результатами розгляду заяви скаржниці старшим оперуповноваженим СКП Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 підготовлена довідка від 07.04.2021р., згідно якої в ході розгляду матеріалів за заявою ОСОБА_3 не виявлено обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а також керуючись вимогами Закону України Про звернення громадян та Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України № 930 від 15.11.2017р., перевірку заяви ОСОБА_3 припинено та підготовлено відповідь про результат її розгляду, а також роз`яснено порядок оскарження прийнятого рішення.

Під час розгляду заяви скаржниці старшим оперуповноваженим СКП Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 05.04.2021р. та 06.04.2021р. відбиралися пояснення від ОСОБА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_6 .

Матеріали за результатами розгляду заяви скаржниці не містять жодних даних щодо інформування будь яким чином начальника СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 про факт надходження заяви скаржниці, як і прийняття вказаною особою будь яких процесуальних рішень у будь якій формі щодо вказаної заяви.

З огляду на встановленні під час судового розгляду обставини слід зазначити таке.

Частинами 1 та 2 ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Статтею 38 КПК України визначено, що органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання.

Досудове слідство здійснюють слідчі підрозділи: органів Національної поліції; органів безпеки; органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; органів Державного бюро розслідувань; підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Дізнання здійснюють підрозділи дізнання або уповноважені особи інших підрозділів: органів Національної поліції; органів безпеки; органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; органів Державного бюро розслідувань; Національного антикорупційного бюро України.

Досудове слідство здійснюють слідчі одноособово або слідчою групою.

Орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування.

Керівник органу досудового розслідування уповноважений:

1) визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих;

2) відсторонювати слідчого від проведення досудового розслідування вмотивованою постановою за ініціативою прокурора або з власної ініціативи з наступним повідомленням прокурора та призначати іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу або у разі неефективного досудового розслідування;

3) ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування, давати слідчому письмові вказівки, які не можуть суперечити рішенням та вказівкам прокурора;

4) вживати заходів щодо усунення порушень вимог законодавства у випадку їх допущення слідчим;

5) погоджувати проведення слідчих (розшукових) дій та продовжувати строк їх проведення у випадках, передбачених цим Кодексом;

6) здійснювати досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого;

7) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Частинами 1, 2 та 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Слідчий уповноважений:

1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;

2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом;

3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;

5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій;

6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру;

7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження;

8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу;

9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про:

1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;

3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;

5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування;

7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження.

Згідно п.п. 1 та 8 розділу 1 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого Наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020р. (далі - Положення), це Положення визначає порядок формування та ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - Реєстр), а також надання відомостей з нього.

Реєстраторами Реєстру (далі - Реєстратор) є:

- прокурори, у тому числі керівники органів прокуратури;

- керівники органів досудового розслідування;

- керівники органів дізнання;

- слідчі органів поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів Державного бюро розслідувань; детективи підрозділів детективів та внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України (далі - Національне бюро), уповноважені здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень;

- дізнавачі підрозділів дізнання органів поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів Державного бюро розслідувань, а також уповноважені особи інших підрозділів зазначених органів, уповноважені в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків (далі - уповноважені особи інших підрозділів).

Відповідно до п. 1 розділу 2 Положення, до Реєстру, зокрема, вносяться відомості про:

час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;

інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;

попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

прізвище, ім`я, по батькові керівника прокуратури, органу досудового розслідування, слідчого, прокурора, який вніс відомості до Реєстру та/або розпочав досудове розслідування та/або здійснює досудове розслідування чи процесуальне керівництво;

прізвище, ім`я, по батькові керівника органу прокуратури, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, детектива, керівника органу дізнання, дізнавача (уповноваженої особи інших підрозділів), який вніс відомості до Реєстру та/або розпочав досудове розслідування та/або здійснює досудове розслідування чи процесуальне керівництво.

При цьому слід зазначити, що ч. 5 ст. 214 КПК України та п. 1 розділу 2 Положення визначають перелік відомостей, які необхідно вносити до ЄРДР, однак жодним чином не визначають, що такі відомості обов`язково мають бути зазначені у заяві про вчинення кримінального правопорушення.

Отже у ст. 214 КПК України закріплено обов`язок прокурора, слідчого, дізнавача, а також уповноважену особу іншого підрозділу органу Національної поліції, уповноважену в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування/дізнання. Таким чином, на відміну від процесуального порядку реагування на заяви та повідомлення про злочин, який було встановлено в КПК 1960 року, згаданий обов`язок слідчого, дізнавача або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб учинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Отже, оскільки заяву від скаржниці було прийнято старшим оперуповноваженим СКП Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 , а тому саме на нього, згідно приписів ст. 214 КПК України, покладається обов`язок внести відповідні відомості до ЄРДР.

Окремо слід зазначити щодо довідки старшого оперуповноваженого СКП Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_13 складеної за результатами розгляду заяви скаржниці.

Так, як зазначено у вказаній довідці, остання складена та підписана старшим оперуповноваженим СКП Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 , хоча станом на 07.04.2021р., в зв`язку з реорганізацією структури Національної поліції України, вказаного відділення поліції не існує.

Статтею 41 КПК України визначено, що оперативні підрозділи органів Національної поліції здійснюють слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії в кримінальному провадженні за письмовим дорученням слідчого, прокурора.

Під час виконання доручень слідчого, дізнавача, прокурора співробітник оперативного підрозділу користується повноваженнями слідчого. Співробітники оперативних підрозділів (крім підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України) не мають права здійснювати процесуальні дії у кримінальному провадженні за власною ініціативою або звертатися з клопотаннями до слідчого судді чи прокурора.

Доручення слідчого, дізнавача, прокурора щодо проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій є обов`язковими для виконання оперативним підрозділом.

Так з матеріалів внесених до журналу єдиного обліку за № 1005 від 05.04.2021р. за заявою скаржниці та вищевказаної довідки слідує, що фактично під час розгляду заяви скаржниці про вчинення кримінального правопорушення старшим оперуповноваженим ОСОБА_14 проводилися слідчі дії з метою встановлення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, хоча досудове розслідування/дізнання може бути розпочате лише після внесення відомостей до ЄРДР.

При цьому матеріали внесені до журналу єдиного обліку за № 1005 від 05.04.2021р. не містять жодного письмового доручення слідчого, дізнавача чи прокурора щодо проведення старшим оперуповноваженим СКП Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 чи старшим оперуповноваженим СКП Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій.

Щодо посилання у довідці на Закон України Про звернення громадян, Порядок розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України № 930 від 15.11.2017р., слід зазначити таке.

Відповідно до преамбули Закону України Про звернення громадян він регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Водночас в Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017р., зазначено, що якщо особа звертається із певним документом до органів, відповідальних за реалізацію завдань кримінального провадження, пов`язаних із вчиненням, на її думку, кримінального правопорушення, то таке звернення недопустимо розцінювати як таке, в якому реалізується право особи на внесення пропозицій стосовно вдосконалення роботи органів досудового розслідування, викриття недоліків у їх роботі або як прояв участі у державних справах. Також неправильно (з цих же міркувань) розглядати заяви, які, на думку уповноважених суб`єктів органів досудового розслідування, містять відомості про кримінальне правопорушення, за правилами ст. 214 КПК, а які таких відомостей не містять, - за правилами Закону України Про звернення громадян, оскільки така ознака не може використовуватись як розмежувальна для цих двох видів звернень.

З наведених підстав обґрунтованою є практика слідчих суддів, які визнають протиправною бездіяльність слідчих та прокурорів із невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, якщо заява, яка, на думку особи, що її подала, містила відомості про кримінальне правопорушення, однак була розглянута в порядку Закону України Про звернення громадян.

Частиною 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України заявнику надано право на досудовому провадженні оскаржити бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 11) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене скарга ОСОБА_3 є безпідставною, необґрунтованою та не підлягає задоволенню, оскільки остання не вірно визначила об`єкт оскарження та особу бездіяльність якої оскаржується.

Керуючись вимогами ст.ст. 303-307, 369-372КПК України, -

постановив:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність начальника слідчого відділу Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 щодо не внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з моменту її проголошення сторонами кримінального провадження безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 22 квітня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1