УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року, слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 , власників майна - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 секретаря ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , про арешт (грошових коштів), по матеріалам кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000036 від 11.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України ,

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 08.06.2021 надійшло клопотання старшого слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 ,, про арешт майна (грошових коштів) які були виявленні та вилученні під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 в кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000036 від 11.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим управлінням ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000036 від 11.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.10.2020 на чергових виборах ОСОБА_4 , обрано на посаду селищного голови Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області та на підставі рішення 1 сесії селищної ради VIII скликання від 27.11.2020 № 1-1-VIII вступив на посаду. Так, приблизно в червні 2020 року, точний час у ході досудового розслідування не встановлено, у громадянина ОСОБА_9 виникла необхідність орендувати або отримати у власність земельну ділянку площею не більше 2,0 га на території Вишгородського р-ну Київської обл. для зайняття підприємницькою діяльністю та розташування на земельній ділянці ангару із обладнанням для виробництва.
З метою вирішення вказаного питання, приблизно в липні 2020 року, точний час у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 познайомився з ОСОБА_10 та депутатом Вишгородської районної ради Київської області ОСОБА_11 , останній представився директором Фонду комунального майна Вишгородського району та зазначив, що є депутатом Вишгородської районної ради Київської області, а також повідомив ОСОБА_9 , що у Вишгородському районі є декілька варіантів для виділення земельних ділянок, однак йому необхідно попередньо переговорити із головами відповідних селищних рад.
У невстановлені час та місці, але не пізніше лютого 2021 року, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 зустрілися із раніше їм знайомим головою Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області ОСОБА_4 та повідомили про розмову із ОСОБА_9 , який має намір орендувати або отриматиу власність земельну ділянку для здійснення підприємницької діяльності.
В цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 в особливо великому розмірі шляхом обману останнього. Для вчинення вказаного злочину ОСОБА_4 вирішив залучити ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Так, 01.03.2021, приблизно о 17 год., ОСОБА_4 , ОСОБА_11
та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб з метою обману ОСОБА_9 та отримання від нього грошових коштів в особливо великому розмірі, відповідно до попередньої домовленості зустрілись із останнім у кабінеті голови Димерської селищної ради за адресою: вул. Соборна, 19, смт. Димер, Вишгородського р-ну Київської обл. Під час вказаної зустрічі ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_9 , що на території його громади є декілька варіантів земельних ділянок, які повинні відповідати його потребам, площею 2-3 га та показав їх розташування на карті, серед інших він показав земельну ділянку з кадастровим номером :20:097:0154, яка знаходиться за межами Димерської селищної ради, не повідомивши про вказаний факт останнього.
16.03.2021, приблизно о 15 год., ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , реалізуючи спільний
з ОСОБА_4 умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, зустрілись у приватній кабінці суші бару за адресою: АДРЕСА_2 .
В ході вказаної зустрічі, ОСОБА_11 вводячи в оману ОСОБА_9 зазначив, що після отримання останнім земельної ділянки з кадастровим номером :20:097:0154 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства у власність, шляхом оформлення
у відповідного нотаріус договору купівлі-продажу з їхньої підставної особи,
на яку буде оформлена вказана земельна ділянка, на довірену особу
ОСОБА_9 , за допомогою ОСОБА_4 , рішенням сесії Димерської селищної ради буде змінено цільове позначення на землі промислового виробництва. Вказану процедуру ОСОБА_4 вирішуватиме на сесії селищної ради, шляхом винесення на голосування питання про зміну цільового призначення та затвердження земельної ділянки в межах своєї об`єднаної територіальної громади.
Таким чином, учасниками вказаної зустрічі обумовлено, що за перший етап, в який входить прийняття Димерською селищною радою рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на підставну особу - учасника АТО та наступне оформлення права власності
на довірену особу ОСОБА_9 , останній повинен надати грошові кошти ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 у сумі 30 тис. дол. США, 10 тис. дол. США відразу та 20 тис. дол. США після того, як земельну ділянку буде фактично передано ОСОБА_9 .
На вказану пропозицію, ОСОБА_9 погодився та зазначив, що готовий надати суму у розмірі 10 тис. дол. США, що в еквіваленті на національну валюту України дорівнює 280 тис. грн., та через 10 днів після відпустки він готовий передати їм іншу частину неправомірної вигоди в сумі 20 тис. дол. США після отримання документів, що підтверджують виконання попередніх домовленостей з боку ОСОБА_4 .
07.05.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

В період часу із 06.05.2021 18:35 год. по 01:10 год. 07.05.2021, проведено обшук домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , в якому зареєстрований та проживає підозрюваний ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до постановлення ухвали слідчого судді про обшук, у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, з метою відшукання та врятування майна, речей та предметів, які могли бути речовими доказами, що зберегли на собі сліди вчинення злочинів або містять інші відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються в ході кримінального провадження, а також майна яке здобуто в результаті вчинення кримінального правопорушення.

В період часу із 06.05.2021 18:35 год. по 01:10 год. 07.05.2021, проведено обшук домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , в якому зареєстрований та проживає підозрюваний ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , до постановлення ухвали слідчого судді про обшук, у порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, з метою відшукання та врятування майна, речей та предметів, які могли бути речовими доказами, що зберегли на собі сліди вчинення злочинів або містять інші відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються в ході кримінального провадження, а також майна яке здобуто в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Під час проведення обшуку вказаного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено належне на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_4 майно:

1. Грошові кошти в іноземній валюті долари США купюрами номіналом 100 доларів США у загальній сумі 59200 (п`ятдесят дев`ять тисяч двісті) доларів;

Грошові кошти в іноземній валюті долари США купюрами номіналом 50 доларів США у загальній сумі 100 (сто) доларів США з наступними номерами:

1) IA14111623A

2) MD22020611B

Грошові кошти в іноземній валюті ЄВРО у загальній сумі 8160 (вісім тисяч сто шістдесят).

Грошові кошти у валюті гривні купюрами номіналом 500 гривень у загальній сумі 43000 (сорок три тисячі).

Грошові кошти у валюті гривні купюрами номіналом 200 гривень у загальній сумі 10200 (десять тисяч двісті).

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_12 від 12.05.2021 задоволено клопотання про проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення вище вказаного майна.

З огляду на викладене та враховуючи, що санкція ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, слідчий просить накласти арешт на вищевказані грошові кошти.

Прокурора у судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому та просив задовольнити його.

Власники майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 , заперечували проти задоволення клопотання про арешт майна, оскільки вказане в клопотанні майно не має жодного відношення до даного кримінального провадження та є особистою власністю ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
Згідно наданих у судді пояснень 59 300 тисяч доларів США належать на праві власності ОСОБА_5 відповідно до договору позики від 08.04.2021 року. Вказані кошти остання планувала використати на купівлю автомобіля, про що зазначала під час проведення обшуку. Крім того, кошти в іноземні валюті Євро 8160 належать ОСОБА_6 , що підтверджується її декларацією за 2020 рік, про що остання повідомляла правоохоронні органи під час проведення обшуку.

Слідчий суддя, вислухавши думку слідчого, власника тимчасового майна, захисника підозрюваного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали дійшла наступного висновку.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення слідчого, прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Пунктом 15 ч.1 ст. 7 КПК України встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з п. 18) ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.
Відповідно ч.1, ч. 2 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Зі змісту клопотання та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження № 0000036 від 11.02.2021 вбачається, що досудове розслідування у ньому здійснюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

07.05.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

При цьому, слідчий у клопотанні просить накласти арешт на грошові кошти, власником якого є ОСОБА_4 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання у вказаному кримінальному провадженні.

Крім того, в судовому засіданні судом встановлено, що з клопотанням про арешт вищевказаного майна (грошових коштів) слідчий звертався до слідчого судді 11.05.2021 року, з метою збереження речових доказів, у кримінальному провадженні, однак ухвалою суду від 13 травня 2021 року (справа №761/16905/21) слідчому було відмовлено за недоведеності підстав застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Звертаючись повторно слідчий у своєму клопотанні не навів достатні фактичні дані, які б в свою чергу доводили суду, що вказані кошти належать саме підозрюваному ОСОБА_4 , оскільки під час розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу належить ОСОБА_13 (матері підозрюваного)
Крім того відповідно договору позики від 08.04.2021 рокуміж ОСОБА_14 та ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 59 300 тисяч доларів США належать на праві власності ОСОБА_5 (сестра підозрюваного).
Між тим, кошти які були вилученні в іноземні валюті Євро 8160 належать ОСОБА_6 , що підтверджується її декларацією за 2020 рік.

Так відповідно до ст. 1 Протоколу № 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим не обґрунтована необхідність накладення арешту на вказане майно, не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які він послався у клопотанні про арешт майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за вчинення яких розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість та недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий судя

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання, старшого слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , про арешт грошових коштів), у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0000036 від 11.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1