Романівський районний суд Житомирської області
У Х В А Л А
смт. Романів 16 квітня 2021 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, раніше судимого вироком Романівського районного суду Житомирської області від 13.08.2019 року за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК України) із застосуванням положень статті 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , не працюючого, не одруженого, раніше судимого вироком Романівського районного суду Житомирської області від 20.11.2019 року за частиною 2 статті 185 КК України із застосуванням положень статті 75 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,
обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 186 КК України, -
15 квітня 2021 року до Романівського районного суду Житомирської області надійшов складений у вказаному кримінальному провадженні обвинувальний акт.
Справа підсудна Романівському районному суду і підлягає розгляду у відкритому судовому засіданні одноособово. Обвинувальний акт відповідає вимогам закону. Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) немає.
Учасники судового провадження проти призначення судового розгляду кримінального провадження не заперечили.
В ході судового провадження прокурором, в порядку статті 315 КПК України, заявлено клопотання про продовження щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, посилаючись на існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Зокрема, даний запобіжний захід прокурор вважає за необхідне застосувати з метою запобігання вчинення обвинуваченими інших кримінальних правопорушень, спробам останніх переховуватися від суду та впливати на потерпілого.
Захисниками обвинувачених заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу щодо їх підзахисних із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки на даний час відсутні передбачені статтею 177 КПК України ризики і відпала необхідність у застосуванні до них такого виняткового запобіжного заходу.
Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заперечили проти задоволення клопотання прокурора та просили задовольнити клопотання їх захисників.
Потерпілий ОСОБА_4 повністю підтримав клопотання прокурора і заперечив проти клопотань сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу, при цьому зазначив, що боїться за своє життя через наявність фактів погроз з боку родичів ОСОБА_7 .
Дослідивши клопотання прокурора і захисників, матеріали кримінального провадження, встановивши наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України та оцінивши в сукупності обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу відповідно до статті 178 КПК України, суд прийшов до переконання про обґрунтованість клопотання прокурора та необхідність продовження щодо обвинувачених раніше обраного виняткового запобіжного заходу тримання під вартою, і відсутність підстав для задоволення клопотань сторони захисту про зміну запобіжного заходу, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з частиною 3 статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Обвинуваченим під час досудового розслідування відповідно до ухвали слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 17.04.2021 року. До спливу цього строку судове провадження завершити не представляється можливим. Підстав для зміни обвинуваченим міри запобіжного заходу на інший, більш м`який запобіжний захід, суд не вбачає.
При цьому, суд приходить до переконання, що ризики, які були вказані прокурором при обранні обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, і встановлені слідчим суддею, не зменшились. Підстав для зміни обвинуваченим міри запобіжного заходу на інший, більш м`який запобіжний захід, суд не вбачає.
Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є раніше судимими особами, обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні тяжкого умисного злочину в період іспитового строку, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.
Обвинувачені не мають постійного джерела доходів та місця роботи, мають слабкі соціальні зв`язки, не одружені, посередньо характеризуються за місцем проживання.
Існування ризиків вчинення обвинуваченими інших кримінальних правопорушень та переховування від суду підтверджується тією обставиною, що стороною обвинувачення останні обвинувачуються у вчиненні правопорушення щодо власності в період іспитового строку, визначеного на підставі статті 75 КК України за вчинення правопорушень щодо власності, що передбачає можливість призначення їм покарання, пов`язаного із позбавленням волі.
Крім того, у справі не з`ясовані обставини, встановлені під час кримінального провадження, не перевірено їх доказами, в тому числі не допитані потерпілий, свідки, а відтак обвинувачені, знаходячись на волі, можуть незаконно на них впливати безпосередньо або через родичів (що підтверджується поясненнями потерпілого) або ж перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Наведене свідчить про неможливість запобігання ризикам, що встановлені судом шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу та що більш м`який захід забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених та виконання ними процесуальних рішень по справі.
Керуючись статтями 314-316, 331, 369-372 КПК України, суд, -
В судове засідання викликати учасників судового провадження прокурора, потерпілого, обвинувачених та їх захисників.
Клопотання прокурора задовольнити і продовжити щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дію обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою по 14 червня 2021 року включно.
У задоволенні клопотань захисників обвинувачених про зміну запобіжного заходу відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити до Державної установи «Житомирська установа виконання покарань № 8».
Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою та про відмову у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу як така, що постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Головуючий ОСОБА_1