Провадження № 1-кп/161/273/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 26 квітня 2021 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області у колегіальному складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

провівши у залі судових засідань судове засідання у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000381 щодо ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених п.7 ч.2 ст.115, ч.4 ст.296 КК України, та ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

В С Т А Н О В И В
В судовому засіданні прокурор подав письмові клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , оскільки ризики, визначені ст.177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу, на думку прокурора, не відпали, а продовжують існувати.

Також, захисник ОСОБА_10 через канцелярію суду подав клопотання про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , оскільки, на думку сторони захисту, підстави для продовження найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відпали, так, як потерпілі та обвинувачені допитані, досліджено всі письмові докази, тому просив суд змінити щодо обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України при обранні запобіжного заходу суд враховує вагомість доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, інші обставини, що не перешкоджають застосуванню запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно з ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло у певний період доби, який підозрюється у вчиненні злочинів, за вчинення яких передбачено позбавлення волі.

Із клопотання прокурора вбачається, що підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 стали достатні підстави вважати, що останні можуть переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Колегія суддів вважає, що з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.

Так, наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

Зважаючи на те, що ОСОБА_8 хоча раніше і не судимий, однак обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених п.7 ч.2 ст.115, ч.4 ст.296 КК України, які згідно ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжкого та тяжкого, є особою без міцних соціальних зв`язків, оскільки за місцем реєстрації не проживає, впродовж значного часу ухилявся від органів досудового розслідування, перебував у розшуку, а тому наявні, зазначені прокурором ризики, визначені ст.177 КПК України, на даний час в рамках кримінального провадження не завершено судовий розгляд, оскільки не допитані свідки, запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, на думку колегії суддів, неможливо, а тому, з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого під час судового провадження, клопотання прокурора необхідно задовольнити та продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Окрім того, беручи до уваги вимоги п.1 ч.4 ст.183 КПК України, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів із застосуванням насильства, що спричинило загибель людини, колегія суддів одночасно із продовженням строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави, враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України.

Окрім того, зважаючи на те, що ОСОБА_9 раніше не судимий, однак обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, при цьому має місце проживання, перебуває в цивільному шлюбі, є учасником бойових дій у зоні АТО, позитивно характеризується, має намір працевлаштуватися, враховуючи те, що всі докази слідством вже зібрані, розгляд даного кримінального провадження триває, що дає підстави вважати, що ризики, які слугували підставою для обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу зменшилися.

Також, колегією суддів встановлено, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, однак не доведено ризик того, що обвинувачений ОСОБА_9 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки він ґрунтується лише на припущеннях та не підтверджений доказами, що відповідають ст.84 КПК України.

Разом з тим, прокурором не обґрунтовано наявності виняткових обставин, які дають можливість суду обмежити право обвинуваченого на свободу, а тяжкість інкримінованого злочину не є безумовною підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу. Враховує колегія суддів те, що відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Колегія суддів звертає увагу на той факт, що з перебігом судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу, а тому приходить до висновку, що подальше тримання обвинуваченого під вартою в якості запобіжного заходу не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_9 .

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку, що клопотання захисника підставне та підлягає до задоволення, а в задоволенні клопотання прокурора про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий, негайно звільняється з-під варти та доставляється до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Керуючись ст.ст. 84, 177, 181, 182, 183, 194, 202, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24 червня 2021 року включно.

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_9 відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Змінити щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати його місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на строк 2 (два) місяці, тобто до 26 червня 2021 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-негайно прибувати на виклики до суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомити про це посадову особу, що здійснила виклик;

-утримуватися від спілкування з свідками та потерпілими у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон чи інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Негайно звільнити обвинуваченого ОСОБА_9 з-під варти із залу суду.

Ухвалу про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_9 передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем його фактичного проживання - АДРЕСА_1 .

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду впродовж 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Головуючий

Суддя

Суддя