Провадження №1-кс/331/355/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання старшого слідчого відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР під №0000086 від 11.02.2020 року відносно підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, українця, громадянина України, студента 3-го курсу Державного навчального закладу «Запорізький політехнічний центр професійно-технічної освіти», неодруженого, дітей на утриманні не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що 11.02.2021, приблизно о 19 годині 35 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням в інше приміщення, шляхом вільного доступу, через незачинені двері проник до кіоску « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ФОП «Ібрагім», де знаходився на своєму робочому місці потерпілий ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, тримаючи в правій руці заздалегідь заготовлений предмет для вчинення нападу, схожий на ніж, з погрозою застосування фізичного насильства, яке потерпілий ОСОБА_8 сприйняв як реальну загрозу для життя та здоров`я, подавивши тим самим волю потерпілого до супротиву, наказав ОСОБА_9 передати йому гроші, які належать ФОП « ОСОБА_10 », тим самим напав на потерпілого із застосуванням погрози насилля, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , помітивши інших працівників вищевказаного кіоску, розуміючи чисельну перевагу останніх, з місця вчинення злочину скрився.
12.02.2021 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.
Посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_5 не працевлаштований вчинив особливо тяжкий злочин за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років, та те, що ОСОБА_5 , розуміючи невідворотність реальної міри покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.Крім того, ОСОБА_5 обізнаний про місце роботи потерпілого та свідків, які своїми показаннями підтверджують причетність до скоєного кримінального правопорушення ОСОБА_5 , з метою уникнути від відповідальності може незаконно впливати на потерпілого та свідків шляхом вмов або залякування, що є ризиком передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.Окрім того, ОСОБА_5 являється студентом, ніде не працевлаштований, що дає підстави вважати, що скоєння корисних кримінальних правопорушень є єдиним його джерелом прибутку, зазначаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий звернувся до суду з клопотанням, у якому просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задовольнити на підставах, які викладені у клопотанні.
Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби. Підозрюваний свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав. Зазначив що не здійснював нападу на потерпілих і не вимагав у них грошових коштів із використанням ножа. Пояснив, що дійсно зайшов до кіоску із заднього боку, однак просто хотів попрохати у продавця декілька гривень на проїзд.
Захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечував, зазначав про те, що ризики, про які слідчий зазначає у клопотанні не підтверджені жодними фактами. Звернув увагу на характеристики підозрюваного, що він є студентом денної форми навчання, проживає із матір`ю та старшим братом, також його матір отримує аліменти на утримання сина від батька.
Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000086 від 11.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
11.02.2021 року ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України. Фактичний час затримання 19 год. 20 хв., час фактичного складання протоколу затримання 23 год. 20 хв.
12.02.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
12.02.2021 року о 18 год. 09 хв. підозрюваному та його захиснику вручене клопотання про застосування запобіжного заходу із доданими до нього матеріалами. Клопотання оформлене відповідно до вимог ст. 184 КПК України.
Зазначене не оспорювалося учасниками судового засідання.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Слідчим суддею вивчено матеріали, які підтверджують ймовірну причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, а саме: протоколом огляду місця події від 11.02.2021 року, протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 , протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 , протокол впізнання речі для впізнання за фотознімками, протоколи допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Кавала проти Туреччини" (заява №28749/18), зазначив, що не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Разом із тим, "обґрунтованість" підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у п. 1 (с) ст. 5. Слова "обґрунтована підозра" означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення.

Враховуючи зазначені критерії, та зважаючи на досліджені докази додані до клопотання та пояснення учасників, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра є обґрунтованою.

При визначенні наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, суд виходить із наступного.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо. Тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки. Тобто, застосування такого запобіжного заходу можливе не тільки за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення особою злочину та ризиків, а й у разі неможливості зменшити наявні ризики до розумних меж через застосування більш м`яких запобіжних заходів.
ЄСПЛ робить висновок, що перед застосуванням до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою національний судовий орган повинен обов`язково розглянути можливість застосування інших, альтернативних триманню під вартою, заходів. Позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (п. 31 рішення ЄСПЛ у справі «Амбрушкевич проти Республіка Польща (заява №38797 від 03.11.2003р.).
Розглядаючи дане клопотання, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (пункт 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»): тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу» (пункт 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України», заява № 38717/04 від 14.10.2004 р.).
Частиною другою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
ЄСПЛ відповідно до усталеної практики зазначив, що особиста свобода повинна бути правилом, а позбавлення свободи до рішення суду - суворим винятком.
Слідчим суддею перевірено наявність ризиків, які зазначені слідчим у клопотанні. Так, непідтвердженим є ризик повторного вчинення кримінального правопорушення з посилання органу досудового розслідування на той факт, що вчинення корисливих злочинів є єдиним джерелом доходу підозрюваного. Досліджені у удовому засіданні матеріали та надані пояснення свідчать про те, що підозрюваний навчається на денній формі навчання, отримує стипендію, перебуває на утриманні матері та батька, який сплачує аліменти.
Крім того, слідчий суддя вважає, що запобігти ризику протиправного впливу на потерпілих та свідків можливо без застосування найсуворішого запобіжного заходу, передбаченого чинним кримінальним процесуальним законодавством.
Щодо наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, то слідчий суддя не може ігнорувати тяжкість кримінального правопорушення, що інкримінується ОСОБА_5 (яке згідно норми ст. 12КК України належить до особливо тяжкого злочину), однак вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що запобігти йому ризику не можливо без ізоляції підозрюваного від суспільства шляхом тримання під вартою.
Слідчим суддею розглядалася можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, однак запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не буде відповідати тяжкості злочину, що інкримінується підозрюваному; до слідчого судді не надходило звернень щодо передачі ОСОБА_5 на поруки; запобіжний захід у вигляді застави також не може біти застосований з огляду на те, що підозрюваний є студентом, і розмір застави, передбачений для злочинів такої тяжкості, буде непомірним для нього та не зможе бути внесений.
На підставі наданих сторонами кримінального провадження пояснень та матеріалів, слідчий суддя, оцінюючи в сукупності всі встановлені обставини, характер пояснень підозрюваного, враховуючи особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, сімейний стан, той факт що він проживає із матір`ю та старшим братом (що свідчить про стійкі соціальні зв`яжи), котрий має постійне зареєстроване та фактичне місце проживання, студента 3-го курсу Державного навчального закладу «Запорізький політехнічний центр професійно-технічної освіти», відсутність негативної характеристики за місцем проживання, дійшов висновку про доцільність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, що зазначений в клопотанні, а саме цілодобовий домашній арешт.
Керуючись ст.ст. 181, 183, 193-197, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, шляхом заборони залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 11 квітня 2021 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Покласти додатково на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
-з`являтися до слідчого, прокурора, суду за першим викликом у встановлений час;
-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .
Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , положення ч. 5 ст. 181 КПК України, у відповідності до якої працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту проголошення.

Повний текст виготовлений 17.02.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1