Справа № 309/1121/21
Провадження № 1-кп/309/95/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2021 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

під час розгляду у закритомусудовому засіданні матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 18.03.2021 р. за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Хустського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 1 ст.125 КК України.

Під час підготовчого провадження потерпілою ОСОБА_4 пред`явлено до ОСОБА_7 цивільний позов про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 24.06.2021 року прийнято до розгляду у рамках даного кримінального провадження цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

15.07.2021 року захисником ОСОБА_6 подано клопотання про залишення цивільного ОСОБА_8 без руху. Клопотання вмотивоване тим, що дана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме: не зазначено ціни позову, відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання позову, відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову, підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У судовому засіданні ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_6 підтрималиподане клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання.

Потерпіла ОСОБА_4 заперечила проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає клопотання необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно приписів ч.ч.1, 4, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви передбачені ст. 175 ЦПК України. Зокрема позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці (п.3 ч.3); відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору (п.6 ч.3); відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися (п.7 ч.3); підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (п.10 ч.3).

Разом з тим слід враховувати також наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення у справі "Кутіч проти Хорватії" від 1 березня 2002).

Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має "застосовуватися на практиці і бути ефективним" (рішення у справі "Белле проти Франції" від 4 грудня 1995 року).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року).

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Відтак недоліки позовної заяви можуть бути підставою для залишення позову без руху лише в тому випадку, якщо такі недоліки створюють певні перешкоди для прийняття позову до розгляду чи вирішення його по суті. Якщо ж певні недоліки позовної заяви не створюють жодних перешкод для розгляду справи, зокрема якщо виходячи, з конкретних обставин справи, певні відомості, зазначення яких вимагає закон у позовній заяві, не мають жодного значення для розгляду справи по суті, і їх відсутність жодним чином не впливає та не може вплинути на вирішення справи, то залишення позову без руху з підстав не зазначення у ньому таких відомостей свідчитиме по надмірний формалізм, що не припустимо.

Далі суд констатує, що зазначення у позовній заяві відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору не є обов`язковим, оскільки дана інформація зазначається лише якщо такі заходи проводилися. Щодо відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, то з огляду на те, що даний цивільний позов пред`явлено у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим не передбачена можливість ставити питання про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, а тому зазначення таких відомостей у позовній заяві також є необов`язковим. Стосовно відсутності у позовній заяві підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, то сама по собі така обставина жодним чином не перешкоджає розгляду справи по суті, а отже залишення позову без руху з цих підстав свідчитиме про надмірний формалізм.

З приводу не зазначення у позовній заяві ОСОБА_4 ціни позову, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, визначення ціни позову виконує у цивільному процесі три основні ролі: 1) виходячи з ціни позову визначається розмір судового збору, який підлягає сплаті при зверненні до суду; 2) ціна позову враховується при визначенні судом того, у якому провадженні загальному чи спрощеному повинен розглядатися конкретний цивільний спір; 3) ціна позову враховується при визначенні співмірності витрати на оплату послуг адвоката. Іншого якогось правового значення у цивільному процесі ціна позову не має. Разом з тим оскільки даний цивільний позов пред`явлено у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим не передбачено сплати судового збору за пред`явлення такого позову, як і не передбачено можливості взагалі вирішувати питання про порядок розгляду такого цивільного позову загальне чи позовне провадження, і цивільний позивач ОСОБА_4 не користується оплатними послугами адвоката, то відповідно ціна позову пред`явленого у даному кримінальному провадженні, не має якогось самостійного правового значення, а тому не зазначення ціни позову у такій позовній заяві жодним чином не перешкоджає прийняттю цивільного позову чи його розгляду по суті.

Узагальнюючи наведене, на думку суду, всі наведені захисником ОСОБА_6 у клопотанні недоліки позовної заяви ОСОБА_4 не можуть бути достатніми підставами для залишення такої позовної заяви без руху, оскільки це свідчитиме про надмірний формалізм.

Відтак у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 128, 369, 371, 372 КПК України, ст. 175 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про залишення без руху цивільного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 16 липня 2021 р. о 13 год. 30 хв.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1