Справа №295/7669/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.08.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
заявника ОСОБА_3 ,
слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4
розглянувши скаргу ОСОБА_3
на постанову про закриття кримінального провадження №0000008 від 03.01.2020,
та додані до неї матеріали,
в с т а н о в и в:
16.06.2021 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 від 26.05.2021 про закриття кримінального провадження №0000008 від 03.01.2020.
В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що з прийнятою постановою він не згоден та вважає її незаконною.
Заявник вважає, що з метою повного та всебічного розслідування кримінального провадження, а також всіх обставин справи та збору необхідних доказів, необхідно провести ряд слідчих дій: допитати ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в якості потерпілих щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення; допитати у якості свідків голову Коростишівського районного суду Житомирської області ОСОБА_6 та його секретаря; провести одночасний допит з іншими свідками та фігурантами в цій справі; з`ясувати, в якому залі було призначено судове засідання до розгляду, підстави зміни залу судових засідань; з`ясувати питання, в якому залі було розпочато судове засідання суддею ОСОБА_7 , та в якому залі було закінчено; в якому кабінеті знаходилося комп`ютерне обладнання, яке фіксувало початок та проголошення ухвали суду 24.09.2019; з`ясувати питання, коли та ким було повідомлено ОСОБА_5 про початок судового засідання, яка очікувала в коридорі суду запрошення в судове засідання.
Заявник брав участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції за допомогою програми "ЕasyCon", скаргу просив задовольнити та скасувати оскаржувану постанову. Додатково пояснив, що вважає постанову про закриття кримінального провадження такою, що не відповідає вимогам законодавства, оскільки у ході досудового розслідування не було проведено ряд необхідних слідчих дій. Матеріали кримінального провадження не містять постанови про відмову у задоволенні клопотання про допит заявника у якості потерпілого, заявника та ОСОБА_5 у якості потерпілих допитано не було, у задоволенні клопотань про допит у якості потерпілих було відмовлено. Оскаржувана постанова не містить відомостей щодо проведення будь-яких слідчих дій на виконання ухвал суду, постановлених за результатами розгляду попередніх скарг. За наявності протиріч у показах свідків, їх одночасний допит не проводився, відеозапис не досліджувався. Такими діями, на думку заявника, слідчим порушено норми КПК України. У разі допиту заявника у якості потерпілого, він би надав додаткові докази вини судді.
Слідчий в судових засіданнях пояснив, що розслідування даного кримінального провадження розпочато відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.11.2019. За результатами розслідування слідчим було прийнято рішення про закриття кримінального провадження та винесено відповідну постанову від 30.12.2020, у зв`язку з відсутністю в діях слідчого судді ОСОБА_7 , помічника ОСОБА_8 та секретаря ОСОБА_9 діянь, передбачених ч.1 ст.367 КК України. 02.04.2020 ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області було скасовано постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 30.12.2020 та зобов`язано допитати в якості свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Зазначених осіб було допитано та 26.05.2021 було прийнято рішення про закриття кримінального провадження та винесено оскаржувану постанову. Також слідчий пояснив, що інформацію щодо зміни залу проведення судового засідання викладено у протоколі допиту свідків, що відображено у оскаржуваній постанові. Заявник неодноразово запрошувався до зали судового засідання, що підтверджується показами свідків. Протиріч у показаннях свідків не встановлено, а заявник відмовився від допиту у якості свідка. Також у ході досудового розслідування досліджувався запис із зали судового засідання, однак відеозапис із будівлі суду слідством не витребовувався, оскільки він не має відношення до причинно-наслідкового зв`язку між вчиненням кримінального правопорушення та настанням наслідків у вигляді завданої шкоди, факту завдання якої в ході досудового розслідування також не встановлено. Голова Коростишівського районного суду та його секретар у ході досудового розслідування допитані не були.
Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення учасників судового засідання, слідчий суддя встановив наступне.
Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 03.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 Кримінального кодексу України.
26.05.2021 старшим слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження за №0000008 від 03.01.2020 у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення.
Як вбачається зі змісту постанови про закриття кримінального провадження, підставою внесення відомостей до ЄРДР стала ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва за №761/44795/19 від 26.11.2019, якою зобов`язано уповноважену особу Державного бюро розслідувань виконати вимоги ст.214 КПК України та внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, викладені у заяві ОСОБА_3 , яка була отримана Державним бюро розслідувань 08.11.2019 за вх. №Ш-8269.
Із змісту вказаної заяви ОСОБА_3 вбачається, що 24.09.2019 слідчий суддя Коростишівського районного суду ОСОБА_7 , його помічник ОСОБА_8 , секретар ОСОБА_9 , які 23.09.2019 о 13 год. 42 хв. відправили СМС-повідомлення про те, що провадження №280/203/17 розглядатиметься в залі №3 о 10 год. 00 хв. 24.09.2019, без проведення судового засідання в залі № 3 проголосили ухвалу.
Від проведення допиту в процесуальному статусі свідка ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відмовились, зазначивши в протоколі, що вважають себе потерпілими.
Допитаний в процесуальному статусі свідка ОСОБА_7 показав, що 24.09.2019 ним слухалася справа за заявою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 щодо відводу слідчого судді ОСОБА_10 . Розгляд справи був призначений на 10:30 год, а саме засідання розпочалося о 10:40 год. Крім того, будь-яких підтверджуючих документів щодо представництва інтересів ОСОБА_5 ОСОБА_3 не надав. Про розгляд справи ОСОБА_3 повідомлявся за допомогою СМС-повідомлення. Під час судового засідання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 були відсутні, однак з`явилися під час проголошення ухвали, якою ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні заяви.
Зі змісту ухвали слідчого судді Коростишівського районного суду ОСОБА_7 від 24.09.2019 у справі № 280/203/17 щодо вирішення заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_10 вбачається, що скаржник у судове засідання не з`явився. Слідчим суддею постановлено, що заява про відвід не підлягає задоволенню через відсутність достатніх підстав вважати, що в діях слідчого судді ОСОБА_10 вбачаються передбачені законом підстави для її відводу, а тому вимоги заявника слідчим суддею визнані необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.
На виконання ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02.04.2020 (справа № 686/27561/20, провадження № 1- кс/686/2088/21), якою скасовано постанову слідчого від 30.12.2020 про закриття кримінального провадження, в процесуальному статусі свідків допитані ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Так, секретар судового засідання Коростишівського районного суду ОСОБА_9 показала, що 24.09.2019 в Коростишівському районному суді відбувся розгляд заяви ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_10 . Про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_3 був належним чином повідомлений, шляхом надсилання йому СМС-повідомлення. 24.09.2019 ОСОБА_3 перебував у приміщенні Коростишівського районного суду. Засідання по його заяві відбувалось в залі судових засідань № 2, куди його запросили ОСОБА_9 та помічник судді ОСОБА_8 . Однак, ОСОБА_3 зайшов в кабінет голови суду, після чого його ще раз запросили на засідання, але в зал судових засідань № 2 він не з`явився. У зв`язку з цим, суддя ОСОБА_7 розпочав засідання без заявника ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , оголосив заяву, склад суду, учасників, після чого видалився у нарадчу кімнату. Після виходу судді з нарадчої кімнати ОСОБА_3 та ОСОБА_5 були присутні в залі судових засідань №3. Під час оголошення суддею ухвали ОСОБА_3 почав викрикувати, що судове засідання не відбулося, звинувачувати у порушенні закону, вибігати із зали судових засідань, вести відеозйомку. Після цього, ОСОБА_3 пішов із зали судових засідань в приймальню голови суду, та у подальшому повернувся. Головуючий суддя ОСОБА_7 зробив йому зауваження, однак ОСОБА_3 на зауваження не реагував, поводив себе зухвало. Після проголошення ухвали суддя ОСОБА_7 викликав в приміщення суду поліцію. У свою чергу, ОСОБА_3 також викликав поліцію.
Вказане підтверджується показами, наданими помічником судді Коростишівського районного суду ОСОБА_8 в процесуальному статусі свідка.
Здійснивши вказані визначені ухвалою слідчого судді від 02.04.2020 у справі №686/27561/20 дії, враховуючи повідомлені свідками за результатами їх допиту обставини в сукупності із зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, орган досудового розслідування дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення.
Частина 1 статті 367 КК України передбачає кримінальну відповідальність за службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.
З об`єктивної сторони службову недбалість характеризує наявність трьох ознак у їх сукупності: 1) дія або бездіяльність службової особи; 2) наслідки у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб; 3) причинний зв`язок між вказаним діями чи бездіяльністю та шкідливими наслідками.
Службова недбалість може проявлятись у формі: 1) невиконання службових, обов`язків через несумлінне ставлення до них; 2) неналежного виконання службових обов`язків через несумлінне ставлення до них.
Невиконання службових обов`язків означає невиконання службовою особою дій, передбачених як безумовних для виконання нею по службі. Неналежне виконання службових обов`язків - це такі дії службової особи в межах службових обов`язків, які виконані не так, як того вимагають інтереси служби.
Для наявності складу службової недбалості слід встановити, що службова особа мала реальну можливість виконати належним чином свої обов`язки. Визначення можливості (чи неможливості) виконання нею своїх обов`язків здійснюється за допомогою відповідних об`єктивних та суб`єктивних факторів. До об`єктивних факторів належать зовнішні умови, в які поставлена службова особа (забезпечення охорони матеріальних цінностей, наявність транспорту чи людських ресурсів), а до суб`єктивних - особливості цієї особи (її фізичні дані, ступінь інтелектуального розвитку, наявність спеціальних знань, досвіду роботи тощо).
При службовій недбалості за наявності об`єктивної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, службова особа безвідповідально, неякісне ставиться до виконання своїх обов`язків, у зв`язку з чим виконує їх неналежним чином (поверхово, неуважно несумлінно) або взагалі не виконує.
Склад службової недбалості передбачає заподіяння істотної шкоди. Істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян (пункт 4 примітки до ст. 364 КК України).
Для кваліфікації діяння за ст.367 слід встановити, що воно вчинене службовою особою під час виконання владних, організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій. Діяння, яке полягало у невиконанні чи неналежному виконанні професійних функцій, навіть якщо воно призвело до істотної шкоди, не може розцінюватись як службова недбалість.
Шкода, заподіяна через недосвідченість, недостатню кваліфікацію службової особи або з інших обставин, що не залежали від неї і не давали можливості справитись належним чином з роботою, не дають підстав говорити про наявність злочинної службової недбалості. Так само не утворюють складу цього злочину шкідливі наслідки, що настали з причин, які службова особа не могла усунути.
Службова недбалість вважається закінченим злочином з моменту настання наслідків, зазначених у ч. 1 або ч. 2 ст. 367 КК України.
У постанові Верховного Суду України від 27 жовтня 2016 року (провадження № 5-99кс16) зазначено, що диспозиція ч. 1 ст. 364 і ч. 1 ст. 365 КК, якими передбачено відповідальність за заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або громадським чи державним інтересам, чи інтересам юридичних осіб, може становити не лише майнову шкоду, а й включати прояви немайнової шкоди, але тільки ті, які можуть одержати майнове відшкодування (як істотна шкода може враховуватися будь-яка за характером шкода, якщо вона піддається грошовій оцінці та відповідно до такої оцінки досягла встановленого розміру).
Верховний Суд України зазначив, що має бути чітко встановлено і доведено, що саме вчинення того чи іншого службового злочину стало причиною відповідних наслідків. Обчислення їх розміру, на думку суду, має бути належним чином підтверджено і не викликати сумніву.
Крім цього, Велика Палата Верховного Суду, постановляючи ухвалу від 30 серпня 2018 року №13-40кс18, не знайшла підстав для відступу від існуючої правозастосовчої практики, орієнтованої лише на кількісний (вартісний) показник виміру істотної шкоди, заподіяної охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб.
Таким чином, виходячи з буквального розуміння змісту п.4 примітки до ст. 364 КК України, істотна шкода може мати виключно матеріальний вимір і перераховуватися в матеріальний еквівалент.
Одним з елементів об`єктивної сторони злочинів, передбачених ч.1 ст.367 КК України, є наслідок у вигляді завдання істотної шкоди, яка виражається у матеріальному вигляді.
Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження №0000008 від 03.01.2020, слідчий встановив, що у ході проведення повного та неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження та оцінки показань свідків, документів у їх сукупності, досудовим розслідуванням факт невиконання або неналежного виконання суддею Коростишівського районного суду ОСОБА_7 , помічником судді Коростишівського районного суду ОСОБА_8 , секретарем судового засідання Коростишівського районного суду ОСОБА_9 своїх службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб, а отже і складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, не встановлено.
В цьому кримінальному провадженні будь-які розрахунки розміру істотної шкоди відсутні, отже висновок слідчого про відсутність у діях судді Коростишівського районного суду та працівників цього суду складу кримінального правопорушення, грунтується на матеріалах кримінального провадження.
Крім того, щодо посилання заявника на те, що слідчим не було допитано його та ОСОБА_5 у якості потерпілих, слідчий суддя зазначає, що відповідно до положень ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Положеннями ст. 26 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Частиною 5 статті 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не були визнані потерпілими у даному кримінальному провадженні. З клопотаннями про залучення їх до провадження як потерпілих до слідчого вказані особи не зверталися. ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні мають статус свідків, разом з тим, надавати покази у якості свідків відмовилися, що підтверджується протоколами допиту свідка ОСОБА_5 від 08.04.2021 та протоколами допиту свідка ОСОБА_3 від 07.04.2020.
Заявник також посилається на те, що слідчим не було проведено слідчих дій на виконання ухвал суду, постановлених за результатами розгляду попередніх скарг.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02.04.2021 скаргу ОСОБА_3 задоволено, постанову слідчого першого СВ СУ ТУ ДБР у м. Хмельницькому від 30.12.2020 про закриття кримінального провадження №0000008 скасовано.
Підставою для скасування постанови стало те, що в ході досудового розслідування не було допитано в якості свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Разом з тим, в матеріалах кримінального провадження наявні протоколи допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 25.05.2021.
Слідчим суддею досліджено зазначені протоколи допиту свідків ОСОБА_8 від та ОСОБА_9 від 25.05.2021, які містяться у матеріалах кримінального провадження №0000008 від 03.01.2020, та встановлено, що їх зміст відповідає викладеному слідчим у постанові про закриття кримінального провадження, покази вказаних свідків не містять суперечливих даних.
Матеріали кримінального провадження також містять протокол огляду від 20.05.2021, відповідно до змісту якого слідчим оглянуто відеозапис судового розгляду справи №280/203/17 за заявою ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_10 .
Також у матеріалах кримінального провадження наявні довідки про доставку СМС-повідомлень щодо доставки документів «Повістка про виклик до суду в кримінальному провадженні» на 24.09.2019 на 10:30 год по справі №280/203/17, які були направлені ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .
Таким чином, слідчим суддею встановлено, що посилання заявника на непроведення зазначених слідчих дій у кримінальному провадженні є безпідставним.
Щодо посилання заявника на необхідність одночасного допиту зазначених свідків, про допит у якості свідка голови суду та вчинення інших слідчих дій у кримінальному провадженні, слідчий суддя зазначає, що при проведенні досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.
Оскільки слідчий на власний розсуд визначає об`єм слідчих дій, які на його думку, будуть достатніми для встановлення всіх обставин кримінального провадження, тому доводи заявника щодо непроведення слідчим певних слідчих дій є безпідставними.
У відповідності до ч. 4 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Із встановлених судом обставин вбачається, що досудове розслідування проведено повно, та рішення про закриття кримінального провадження прийнято правомірно, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено належним чином.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження слідчим наведено фактичні обставини та відповідні докази, які дозволяють зробити однозначний висновок, що не залишає місця сумнівам, про наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження, у даному випадку, за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, а доводи скарги спростовуються змістом постанови та матеріалами кримінального провадження.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
У відповідності до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Підсумовуючи наведене, слідчий суддя вважає, що оскаржувана у справі постанова про закриття кримінального провадження є обґрунтованою, натомість, доводи скарги про неповноту досудового розслідування та передчасність рішення про закриття кримінального провадження спростовані у ході судового розгляду скарги. Відтак, скарга на постанову про закриття кримінального провадження задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження №0000008 від 03.01.2020 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали - о 16:30 год 06.08.2021.
Слідчий суддя: ОСОБА_1