Справа № 751/7941/20 Головуючий у І інстанції Ченцова С.М.
Провадження № 11-сс/4823/260/21
Категорія - бездіяльність прокурора. Доповідач Антипець В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіАнтипець В. М.

суддів Баглая І. П., Демченка В. О.

Розглянула у м. Чернігові в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 грудня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність керівника Чернігівської обласної прокуратури Василини С. О., який відмовив у внесенні відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та про зобов`язання внести до ЄРДР відомості щодо Новгород-Сіверської міської ради за невиконання рішення суду від 26.05.2020.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя вказав, що Новгород-Сіверською міською радою рішення суду виконане, а в заяві ОСОБА_1 , з якою він 29 жовтня 2020 року звернувся до Чернігівської обласної прокуратури, відсутні будь-які відомості, які б свідчили або могли свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу слідчого судді скасувати, прийняти нову,якою визнати бездіяльність керівника Чернігівської обласної прокуратури, яка виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а також у неповідомленні його, як заявника, про прийняте по його заяві від 29.10.2020 процесуальне рішення.

Зобов`язати керівника Чернігівської обласної прокуратури відкрити кримінальне провадження за ч. 1 ст. 382 КК України проти Новгород-Сіверської міської ради, якою не було виконано рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року.

Зобов`язати Новгород-Сіверську міську раду вирішити питання щодо надання ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва, орієнтовною площею 0,500 га.

Аргументує тим, що 29 жовтня 2020 року ним було подано заяву про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР через скриньку для кореспонденції Чернігівської обласної прокуратури, яка того ж дня була зареєстрована та передана для вирішення прокурору. У заяві ставилося питання про внесення відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, вчинене Новгород-Сіверською міської радою Чернігівської області, якою не було виконано рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року.

Вважає, що в діях керівника Чернігівської обласної прокуратури вбачається бездіяльність, оскільки він не був повідомлений про рух своєї заяви. Більш того, відповідно до ч. 1, 4 ст. 214 КПК України, відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, не допускається.

Наголошує на тому, що на час звернення з апеляційною скаргою, він не отримав жодної відповіді з приводу прийнятого рішення за його заявою від 29 жовтня 2020 року.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до положень ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

У п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016 прямо вказано на те, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор. Слідчий суддя такими повноваженнями не наділений.

Такі положення Закону слугують гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Як убачається з матеріалів справи, 29 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до керівника Чернігівської обласної прокуратури із завою про внесення відомостей до ЄРДР за ч. 1 ст. 382 КК України за невиконання Новгород-Сіверською міською радою рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду було частково задоволено позов ОСОБА_2 до Новгород-Сіверської районної ради Чернігівської області.

Так, рішенням суду була визнана протиправною бездіяльність Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області, яка не приймала рішення за заявами ОСОБА_2 від 06.09.2019 та 09.12.2019 про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва, орієнтовною площею 0,500 га за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням суду Новгород-Сіверську міську раду було зобов`язано розглянути заяви ОСОБА_2 про дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва, орієнтовною площею 0,500 Га за адресою: АДРЕСА_1 , з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позовних вимог, зокрема про зобов`язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва, орієнтовною площею 0,500 Га за адресою: АДРЕСА_1 , було відмовлено.

На виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду Новгород-Сіверська міська рада повинна була розглянути питання про надання ОСОБА_2 дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва.

Зобов`язання надати такий дозвіл, як намагається переконати апелянт, адміністративний суд рішення не приймав. Навпаки, у резолютивній частині рішення судом було зазначено, що вирішення питання про надання чи відмову у наданні такого дозволу, повинно вирішуватися з урахуванням мотивувальної частини рішення відповідно до вимог Земельного Кодексу України.

Шістдесят другою сесією Новгород-Сіверської міської ради сьомого скликання від 14 липня 2020 року за № 1169 було виконано рішення Чернігівського окружного адміністративного суду та прийняте рішення про відмову у наданні ОСОБА_2 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, за рахунок земель комунальної власності, для індивідуального садівництва орієнтовною площею 0,500 га (пів гектара), у зв`язку з тим, що такої великої вільної території громада не має.

Як з рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду, так і з рішенням Новгород-Сіверської міської ради, ОСОБА_1 був ознайомлений та достеменно знав про те, що рішення адміністративного суду виконане, а його звернення до Новгород-Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, до прокуратури Новгород-Сіверського району та Чернігівської обласної прокуратури є нічим іншим, як незгодою з прийнятим рішенням та його намаганням будь-яким чином домогтися вирішення справи щодо виділення земельної ділянки на свою користь.

Отже, вже станом на 14 липня 2020 року, судове рішення було виконане, заяви ОСОБА_2 розглянуті та їй відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою.

Та обставина, що вирішення питання відбулося не на користь ОСОБА_2 , автоматично не вказує на те, що в діях Новгород-Сіверської міської ради вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, адже рішення Чернігівського окружного адміністративного суду не містило вказівок на обов`язкове задоволення заяв ОСОБА_2 , у цій частині позову їй суд відмовив.

Доводи заявника про порушення його права на розслідування такої відмови компетентними органами, згідно передбаченої законом процедури є помилковими, оскільки дана подія має всі ознаки цивільно-правових відносин, які повинні вирішуватися в окремому порядку.

Аргументи апелянта про те, що ним не було отримано відповіді Чернігівської обласної прокуратури про рух його заяви від 29 жовтня 2020 року не відповідають дійсності. Відповіді на численні заяви ОСОБА_1 були надані за підписом керівника Чернігівської обласної прокуратури за різними вихідними номерами, а по деяким зверненням відповіді надавались повторно.

Більш того, не вчинення прокурором такої процесуальної дії як повідомлення особам про рух за заявою про вчинене кримінальне правопорушення, не відносяться до бездіяльності, яка може бути оскаржена в порядку ч.1 ст. 303 КПК України.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Проте, Європейський суд з прав людини у справі «Мельник проти України» зазначив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Фактично заява ОСОБА_1 була розглянута, на неї була надана відповідь, а з урахуванням відсутності відомостей про ймовірне вчинення кримінального правопорушення службовими особами Новгород-Сіверської міської ради та інформацію про те, що судове рішення виконане міською радою та прийнято рішення на сесії міської ради, відомості про кримінальне правопорушення внесені не були.

Колегія суддів зазначає, що слідчий суддя місцевого суду, в даному випадку, обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність бездіяльності керівника Чернігівської обласної прокуратури.

Таким чином, за відсутності порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою скасування ухвали слідчого судді, а також таких порушень, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та зміні або скасуванню не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 грудня 2020 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність керівника Чернігівської обласної прокуратури Василини С. О., без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

БАГЛАЙ І. П. АНТИПЕЦЬ В. ДЕМЧЕНКО О. В.