ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого, судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

з участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000111 від 08.02.2020 року за апеляційною скаргою заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 09.03.2021 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 09.03.2021 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України і призначено йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирішено питання речових доказів.

ЄУНСС №723/1484/20 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_9
КП №11-кп/822/183/21 Суддя - доповідач: ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 296 КК України
На вказаний вирок суду заступник керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій не заперечуючи кваліфікацію дій засудженого та доведеності його вини, вважає вирок таким, що не ґрунтується на законі та підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Просить скасувати вирок, ухвалити новий, яким визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

В іншій частині вирок суду першої інстанції просив залишити без змін.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції призначаючи ОСОБА_6 покарання формально вказав, що він враховує тяжкість вчиненого злочину, однак фактично не взяв до уваги вказану обставину. Вважає, що судом було не в повній мірі враховано особу обвинуваченого, який негативно характеризується за місцем проживання, не має постійного місця роботи, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив дане правопорушення в стані наркотичного сп`яніння. Не було також ураховано, що активні протиправні дії обвинуваченого тривали не менше 1 години, внаслідок чого було призупинено роботу органу місцевого самоврядування та пошкоджено майно територіальної громади, а також порушено нормальну роботу штату працівників Сторожинецької міської ради щодо виконання функцій місцевого самоврядування. Вважає, що ОСОБА_6 у вчиненому проступку не розкаявся.

Інших апеляційних скарг та заперечень від учасників судового провадження не надходило.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_6 , який просив вирок районного суду залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, а обвинуваченому і останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав наведених в апеляційній скарзі та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено вироком суду першої інстанції та перевірено у апеляційному суді, обвинувачений ОСОБА_6 07 лютого 2020 року близько 08-30 год., перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, знаходячись в приміщенні Сторожинецької міської ради Чернівецької області, що за адресою: м. Сторожинець, вул. Б. Хмельницького 8, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, безпричинно, нехтуючи загально прийнятими в суспільстві нормами моралі та поведінки, чіплявся до працівників Сторожинецької міської ради, умисно пошкодив чотири дверних вікна в приміщенні адміністративної будівлі Сторожинецької міської ради, кинув комп`ютерну техніку, тимчасово призупинивши роботу установи, та завдав збитків Сторожинецькій міській раді на загальну суму 706 грн.

Крім цього, 07 лютого 2020 року близько 08-50 год., обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, в громадському місці на перетині вулиць Грушевського та Небесної Сотні в м. Сторожинець, Чернівецької області, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, безпричинно, нехтуючи загально прийнятими в суспільстві нормами моралі та поведінки, в присутності інших людей, умисно пошкодив механічний пристрій для швидкого перекривання шляху у вигляді стріли (шлагбаум), взяв його в руки та пересувався із ним по площі в м.Сторожинець, внаслідок чого заподіяно збитків Сторожинецькій міській раді на суму 926 грн.

Крім вказаного, цього ж дня, близько 09-30 год. обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, зайшовши до приміщення Сторожинецької міської ради Чернівецької області, що знаходиться за адресою: м. Сторожинець, вул. Грушевського 6, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, безпричинно, нехтуючи загально прийнятими в суспільстві нормами моралі та поведінки, чіплявся до працівників Сторожинецької міської ради, умисно пошкодив одне дверне вікно в приміщенні Сторожинецької міської ради, кинув комп`ютерну техніку, тимчасово призупинивши роботу установи, та спричинивши зазначеними діями збитків Сторожинецькій міській раді на загальну суму 54 грн.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України відповідає фактичним обставинам провадження, ґрунтується на доказах, досліджених судом, оцінених відповідно до вимог ст. 94 КПК України і учасниками судового провадження не оспорюється.

Апеляційні доводи прокурора про те, що вирок суду, в частині призначення ОСОБА_6 покарання підлягає скасуванню, внаслідок безпідставного застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України при призначенні покарання останньому, на думку колегії суддів є безпідставними, не ґрунтуються на матеріалах провадження та законі.

Згідно ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Крім того, згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Вищенаведені вимоги закону судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 були дотримано повністю.

Як вбачається з вироку, при обранні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, є умисним, закінченим. Дані про особу обвинуваченого, який є особою раніше не судимою в силі ст.89 КК України, без постійного місця роботи, на обліку в психіатра не перебуває, знаходиться на обліку у лікаря нарколога, є особою молодого віку.

Також судом було взято до уваги обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого: добровільне відшкодування завданого збитку. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом було визнано вчинення кримінального правопорушення в стані наркотичного сп`яніння.

Таким чином, суд при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 дотримався вимог ст. ст. 50, 65 КК України та призначив йому покарання з урахуванням всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, пом`якшуючих покарання обставин, даних про особу обвинуваченого, та призначив покарання необхідне і достатнє для його виправлення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість призначення покарання ОСОБА_6 із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши його з випробуванням, за наявності наведених у вироку обставин. Так, суд вірно врахував фактичну тяжкість злочину, який є кримінальним проступком, ті обставини, що обвинувачений своїми діями хоч і завдав Сторожинецькій міській раді шкоду на суму 1686 грн., однак відповідно до листа Сторожинецької міської ради від 11.02.2020 р. №352, ОСОБА_6 в повному обсязі відшкодував завдані збитки (Т.1 а.с.183), є особою молодого віку, раніше не судимою в силі ст.89 КК України, а тому суд вірно прийшов до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування основного покарання, звільнивши його від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком.

При таких обставинах, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбуття ним покарання, тобто без ізоляції від суспільства, що в повній мірі узгоджується з положеннями статті 75 КК України.

На переконання колегії суддів, покарання призначене судом першої інстанції ОСОБА_6 зі звільненням обвинуваченого від відбування призначеного основного покарання з випробуванням при вищезазначеному, є в повній мірі справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.

У зв`язку з вищевикладеним, доводи прокурора про неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, неправильне звільненням обвинуваченого від відбування покарання, м`якість призначеного покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, колегія суддів розцінює як необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 369, ч. 2 ст. 376, ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 09.03.2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення проте може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.

СУДДІ:

_________________ __________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3