"18" червня 2021 р. Справа № 363/2438/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2021 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
законних представників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загального-кримінальної спрямованості Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_9 , внесеного 16.06.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000604, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт Іванків Іванківського району Київської області, громадянина України, не одруженої, не працюючої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, -
встановив:
Слідчим відділом Вишгородського РУП ГУ Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000604, зареєстрованому в Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.06.2021 року близько 18 години 40 хвилин (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу приміщення супермаркету «Фора», за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Катюжанка, вул. Київська, 60, разом з неповнолітнім потерпілим ОСОБА_10 та неповнолітніми ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , побачив у руках ОСОБА_12 гаманець, впевнившись в тому, що вказаний гаманець належить потерпілому ОСОБА_10 , вирішив відкрито заволодіти майном останнього з метою особистого збагачення.
З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на відкрите заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, діючи повторно, умисно, усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер та оточуючі розуміють протиправність його дій, у присутності неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 та неповнолітніх ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , підійшов до неповнолітнього ОСОБА_12 та шляхом ривка вихопив з рук останнього гаманець, що належить ОСОБА_10 та відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 260,00 грн., які на час відкритого викрадення знаходились в гаманці.
В подальшому ОСОБА_8 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 260,00 грн.
16.06.2021 року о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України в смт Іванків, Вишгородського району Київської області.
16.06.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) вчиненому повторно.

Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Крім того, підозра у вчиненні злочину обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: затриманням ОСОБА_8 в порядку ст.208 КПК України; допитом свідка ОСОБА_11 ; слідчим експериментом за участю свідка ОСОБА_11 ; допитом потерпілого ОСОБА_10 .

В ході досудового розслідування кримінального провадження за для об`єктивного його розслідування у розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченими п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Це обґрунтовується тим, що підозрюваний немає постійного місця роботи, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тобто не має стійких соціальних зв`язків і схильний до вживання алкогольних напоїв. Крім того, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, який згідно ст.12 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, і в разі визнання судом ОСОБА_8 винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, йому загрожує покарання, пов`язане із ізоляцією від суспільства, а саме позбавлення волі.

Крім того, ОСОБА_8 відразу після вчинення злочину втік з місця події та був затриманий працівниками поліції у порядку ст.208 КПК України в смт Іванків Вишгородського району Київської області.

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує ризик залишення ним місця проживання в будь-який час за для уникнення кримінально відповідальності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_8 може впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, необхідно зазначити наступне. Даний ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_8 перебуваючи на свободі та володіючи інформацією про потерпілого ОСОБА_10 , свідків, їх фактичне місце перебування, а також вирішальну роль їх показань у провадженні, може незаконно впливати на вказаних осіб, змушуючи їх із застосуванням фізичного чи психологічного примусу, змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитись від дачі будь-яких показань. При цьому, слід врахувати, що згідно обставин кримінального правопорушення, потерпілий та свідки у кримінальному провадженні є знайомими підозрюваного.

Також, ОСОБА_8 схильний до вчинення інших кримінальних правопорушень, існування вказаного ризику обґрунтовується тим, що останній був засуджений 23.11.2020 року до покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.186, ч.2 ст.125 КК України та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням у вигляді іспитового строку терміном два роки, однак вчинив злочин, у якому на даний час підозрюється під час іспитового строку (ризик передбачений п.5 ст.177 КПК України).

Вказані факти свідчать про деформований стан правосвідомості підозрюваного та його схильність до вчинення злочинів пов`язаних з насильством.

Таким чином, необхідно обрати відносно ОСОБА_8 найсуворіший запобіжний захід, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.

Під час досудового слідства встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_8 , у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, такого як особисте зобов`язання, чи особиста порука, застава, домашній арешт, будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, так як виходячи зі змісту ст.ст.179, 180, 181, 182 КПК України, вони не позбавляють в повній мірі підозрюваного можливості вільно пересуватися, вчиняти протиправні дії.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання з викладених у ньому підстав та просили його задовольнити.
Захисник заперечував проти задоволення клопотання вважає, що слідчим та прокурором не доведено існування ризиків та підстав для обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою не має. Крім того, просив обрати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.
Законні представники ОСОБА_14 та ОСОБА_6 поклались на розсуд суду.
Підозрюваний поклався на розсуд суду.
Допитана в судовому засіданні, в якості свідка ОСОБА_15 , пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_8 , 15.06.2021 року її син, відносно якого позбавлена батьківських прав, просив у неї гроші щоб поїхати в с. Катюжанка, але у неї грошей не було і вона йому відмовила. Напередодні події, її донька була біля водойми, де був і потерпілий ОСОБА_10 , який напоїв алкогольними напоями доньку та розбещував її. З цього приводу вона написала до поліції заяву. Відносно події, яка сталась 15.06.2021 року їй нічого не відомо, але цього ж дня бачила, що у ОСОБА_10 на обличчі кров та збиті руки, однак він пояснив, що коли виходив з машини впав та отримав ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні, в якості свідка ОСОБА_16 , майстер Київського професійного енергетичного ліцею пояснив, що ОСОБА_8 навчається в Київському професійному енергетичному ліцеї, у нього є в гуртожитку кімната де він проживає, до навчання відноситься не відповідально, пропускає заняття. Крім того, ОСОБА_8 отримує кошти в приблизному розмірі 150,00 грн. в день.
Заслухавши учасників процесу, допитавши свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь яку із речей або документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадження; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до п.п.4, 5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років та до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 КПК України, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим суддею встановлено, що учасниками судового засідання доведено про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення за частиною 2 статті 186 КК України на час розгляду клопотання.
При вирішенні клопотання про обрання запобіжного заходу суд враховує, що згідно рішення Європейського суду від 06.12.2007 року у справі «Попков проти Росії» та Конвенції про захист прав і основних свобод людини, тяжкість правопорушення не може бути достатньою підставою для застосування найбільш тяжкого запобіжного заходу до підозрюваного.
Так, за змістом п.3 ст.5 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути виправданим лише очікуванням того, що обвинувачений в подальшому буде покараний до позбавлення волі на підставі вироку суду.
Слідчим та прокурором у клопотанні та у судовому засіданні не доведено, що підозрюваний перебуваючи на волі, буде переховуватися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджатиме кримінальному провадженню.
Особисте зобов`язання може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, яким і є злочин в якому підозрюється ОСОБА_8 , а саме санкція ч.2 ст.186 України передбачає позбавлення волі.
Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, даних про його особу, зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд вбачає за доцільне обрати відносно підозрюваного запобіжний захід як домашній арешт з використанням електронних засобів контролю, який забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового та судового провадження.
При прийнятті рішення за даним клопотанням відповідно до статті 178 КПК України, судом враховано те, що підозрюваний має постійне місце проживання та постійне місце навчання.

Згідно до ч.1 ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

На виконання вимог статті 179 КПК України, контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Отже, зважаючи на необхідність виконання підозрюваного покладеного на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, необхідність виконати слідчі та процесуальні дії, спрямовані на отримання доказів, суд вбачає, що підозрюваному слід обрати запобіжний захід у вигляд особистого зобов`язання.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 132, 176-197, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
ухвалив:
В клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 діб.
Покласти на підозрювану ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні процесуальні обов`язки:
- прибувати до Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, прокурора або суду за першою вимогою;
- не відлучатися із місця реєстрації: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та (або) місця роботи;
-утриматися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні № 0000604.
Направити ухвалу про застосування міри запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8 до Вишгородського РУП ГУНП в Київській області для виконання.
Зобов`язати Вишгородський РУП ГУНП в Київській області поставити на облік ОСОБА_8 , як такого, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання і повідомити про зазначене суд.
Роз`яснити ОСОБА_8 що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвала підлягає негайному виконанню Вишгородського РУП ГУНП в Київській області.
Строк дії ухвали по 16.08.2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 23.06.2021 року о 13-50 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1