Справа № 297/2267/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2021 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , перекладача ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 без батька, розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_7 про перегляд вироку Берегівського районного суду від 06.11.2020 року в кримінальному провадженні №0000121, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.10.2020 року, відносно ОСОБА_8 без батька, засудженого за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15- ч. 1 ст. 185 КК України, за нововиявленими обставинами,

встановив:
28 квітня 2021 року до Берегівського районного суду надійшла заява прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_7 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а саме вироку Берегівського районного суду від 06.11.2020 року в кримінальному провадженні №0000121, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.10.2020 року відносно ОСОБА_8 без батька, засудженого за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15- ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК України.

Заява прокурора про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами мотивована тим, що вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 06.11.2020 у справі № 297/2267/20 (кримінальне провадження № 0000121 від 13.10.2020) ОСОБА_8 без батька, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вашарошнамень, Угорщина, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого визнано винним у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді 240 (двісті сорока) годин громадських робіт.
Відповідно до матеріалів вказаного кримінального провадження, а саме довідки про судимості ОСОБА_9 встановлено, що останній раніше судимий за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 70 КК України, яким його визнано винним у вчиненні даних кримінальних правопорушень та призначено йому покарання у виді штрафу, в сумі 17 000 гривень.
Однак, після постановлення вироку у справі було встановлено, що ОСОБА_9 без батька, раніше був засуджений, ще 20.03.2019 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 4 ст. 407 КК України, яким його визнано винним у вчиненні даних кримінальних правопорушень та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим стоком на 2 роки.
Вказаний факт прокурору став відомий 05.02.2020 року внаслідок розгляду справи № 297/2267/20 за поданням Берегівського районного відділу філії ДУ «Центр прбації» в Закарпатській області, в порядку п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України щодо визначення судом порядку виконання покарання відносно засудженого ОСОБА_8 за наявності в нього кількох вироків та постановлення судом 26.02.2021 року ухвали про відмови в задоволенні подання начальника Берегівського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_10 про вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків стосовно вказаного засудженого.
Постановляючи вирок від 06.11.2020 року у справі № 297/2267/20 Берегівський районний суду Закарпатської області повинен був призначити ОСОБА_8 без батька покарання пов`язане з позбавленням волі.
Разом з цим, матеріали кримінального провадження № 0000121 від 13.10.2020 року, не містили відомості, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_8 про його судимість за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 20.03.2019 року у справі № 636/366/19, а також копію даного вироку.
Про наявність вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 20.03.2019 року у справі № 636/366/19 дізнавачу, прокурору у кримінальному проваджені та суду не було відомо, оскільки згідно отриманої довідки про судимість ОСОБА_9 на час скерування до суду обвинувального є особою, який 20.07.2020 року був засуджений Берегівським районним судом Закарпатської області за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 70 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу, в сумі 17 000 гривень.
Захисника засудженого ОСОБА_6 - ОСОБА_5 було подано письмове заперечення на заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, згідно якого подану прокурором заяву вважає безпідставною та необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення.
Зазначає, що при вирішенні питання перегляду судового рішення основоположним є дотримання принципу юридичної визначеності. Європейський суд з прав людини у рішеннях від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України (п. 40) та від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» (п. 46) неодноразово акцентував увагу на тому, що одним із основних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу «res judicata» - принципу остаточності рішення суду, згідно з яким жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного й обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими й непереборними обставинами.Такі обставини у даному випадку не вбачаються.
Верховним Судом під час розгляду справи № 51-517ск18 від 12.05.2020 р. було запропоноване визначення нововиявленим обставинам. А саме, нововиявлені обставини це є юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду при прийнятті судового рішення, а також спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримала заяву про перегляд вироку Берегівського районного суду від 06.11.2020 року в кримінальному провадженні №0000121, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.10.2020 року відносно ОСОБА_8 без батька, засудженого за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15- ч. 1 ст. 185 КК України та пояснила, що на час постановлення судом вироку не було відомо про те, що ОСОБА_6 був засуджений 20.03.2019 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 4 ст. 407 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим стоком на 2 роки. У зв`язку з цим, покарання ОСОБА_6 було призначено судом з порушенням ст. 71 КК України. У зв`язку з цим, прокурор просила скасувати вирок Берегівського районного суду від 06.11.2020 року в кримінальному провадженні №0000121 та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 без батька за ч. 2 ст. 15- ч. 1 ст. 185 КК України покарання у вигляді одного року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати покарання призначене вироком Чугуївського міського суду Харківської області у виді чотирьох років позбавлення волі та остаточно до відбуття ОСОБА_6 призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_9 без батька пояснив, що він відбув покарання у виді 240 годин громадських робіт, та під час розслідування кримінального провадження відносно нього за ч. 2 ст. 15- ч. 1 ст. 185 КК України, дізнавач про наявність у нього судимості, не питав.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви, підтримав подане ним заперечення, а також додав, що ОСОБА_9 відбув призначене вироком суду від 06.11.2020 року покарання у вигляді 240 годин громадських робіт, крім того надав суду ухвалу Берегівського районного суду від 09.04.2021 року про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання, призначеного вироком Чугуївського міського суду Харківської області № 636/366/19 від 20.03.2019 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку, яка набрала законної сили.
Суд заслухавши прокурора, захисника та засудженого, дослідивши матеріали заяви, встановив наступне.

Порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульований главою 34 КПК України, у якій наведений вичерпний перелік нововиявлених обставин, за наявності яких можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили.

Згідно з вимогами ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими, зокрема, є штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

При цьому, обставини, що не були відомі суду на час судового розгляду, повинні бути настільки суттєвими та неспростовними, щоб мати можливість вплинути на законність прийнятого судом рішення по суті.

У той же час відповідно до пунктів 4, 5 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Крім того, тлумачення термінів «нововиявлені обставини», «обставини», що вживаються у ст. 459 КПК України, має здійснюватися в системному зв`язку і з іншими положеннями КПК України, у першу чергу, ст. 91 цього Кодексу, яка визначає обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Таким чином, системне тлумачення положень ст. 459, пунктів 4, 5 ст. 462, ст. 91 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: 1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення; 2) вони знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення; 3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Желтяков проти України», який вимагає щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Процедура перегляду судових рішень за нововиявленим обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною судом першої інстанції, апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 ст. 459 КПК України обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.

В той же час, судом також встановлено, що покарання за вироком Берегівського районного суду від 06.11.2020 року засудженим ОСОБА_8 без батька, за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15- ч. 1 ст. 185 КК України, а саме 240 годин громадських робіт, відбуте (а.с. 24).

Крім того, захисником була надано ухвала Берегівського районного суду від 09.04.2021 року про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання, призначеного вироком Чугуївського міського суду Харківської області № 636/366/19 від 20.03.2019 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку, яка набрала законної сили (а.с. 36-37).
Таким чином, прокурор знаючи про наявність ухвали суду від 09.04.2021 року, яка набрала законної сили 17.04.2021 року, про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання, призначеного вироком Чугуївського міського суду Харківської області № 636/366/19 від 20.03.2019 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку, 28.04.2021 року звернувся до суду із заявою про перегляд вироку за нововиявленими обставинами та просить у відповідності до ст. 71 КК України приєднати до покарання, яке вже відбуте засудженим, інше покарання за вироком суду, від якого засуджений вже був звільнений.

При цьому, прокурор не скористався правом оскарження ухвали суду від 09.04.2021 року, яким ОСОБА_9 був звільнений від відбування покарання, у зв`язку із закінченням іспитового строку. Навпаки, з ухвали суду випливає, що в суді прокурор подання органу пробації підтримала та проти його задоволення не заперечила.
З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що прокурор подав вказану заяву порушив принцип юридичної визначеності та оскільки засуджений за вироком від 06.11.2020 року вже відбув покарання, а від покарання за вироком Чугуївського міського суду Харківської області звільнений у зв`язку із закінченням іспитового строку, тому заява прокурора про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, на підставі п. 4 ч. 2 ст. 459 КПК України не відповідає вимогам закону, та її слід залишити без задволення.

Керуючись ст.ст. 372, 466, 467 КПК України,
ухвалив:
Заяву прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_7 про перегляд вироку Берегівського районного суду від 06.11.2020 року в кримінальному провадженні №0000121, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.10.2020 року, відносно ОСОБА_8 без батька, засудженого за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15- ч. 1 ст. 185 КК України, за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1