Справа №131/1351/17
Провадження №1-в/127/343/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 12 в режимі відеоконференції подання начальника Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло подання начальника Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 .

Подання мотивовано тим, що засуджений ОСОБА_4 відбув дві третини призначеного йому покарання, характеризується позитивно, довів виправлення своєю зразковою поведінкою та добросовісним відношенням до праці, а тому комісія установи прийняла рішення про клопотання перед судом про умовно-дострокове звільнення засудженого.

Прокурор в судовому засіданні проти умовно-дострокового звільнення засудженого не заперечував.

Засуджений ОСОБА_4 подання установи підтримав та просив звільнити його умовно-достроково.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого, суд дійшов до такого висновку.

З матеріалів особової справи засудженого випливає, що ОСОБА_4 14.12.2017 був засуджений Іллінецьким районним судом Вінницької області за частиною другою статті 186, з урахуванням положень статті 71 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Пунктом 1 частини другої статті 539 КПК регламентовано, що у разі необхідності вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідне клопотання (подання) подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Відповідно до частини другої статті 81 КК умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, зі змісту пункту 2 частини третьої зазначеної статті випливає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З матеріалів особової справи засудженого випливає, що ОСОБА_4 за час відбування покарання в Державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№1)» характеризується позитивно, працевлаштований на посаді робітник їдальні-кухні. ОСОБА_4 дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, а також розпорядок дня установи, за що чотири рази заохочувався адміністрацією установи, при цьому засоби стягнення до ОСОБА_4 не застосовувались. Крім того, суд враховує, що засуджений ОСОБА_4 бере активну участь у роботі самодіяльних організацій, прагне до підвищення загальноосвітнього рівня шляхом самоосвіти, підтримує соціально-корисні зв`язки з матір`ю, батьком і сестрами шляхом побачень.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконання, що засуджений ОСОБА_4 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому є всі підстави для його умовно-дострокового звільнення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне подання начальника Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 задовольнити.

Керуючись статтями 371, 539 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Подання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 14.12.2017 умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 3 місяці 28 днів.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з дня вручення копії ухвали.

Суддя: