н/п 1-кс/953/8240/21

"27" серпня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю власника майна ОСОБА_3 ,
25.08.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання, яке спрямовано поштою -20.08.2021 року, про накладення арешту на майно зазначене у клопотанні, вилучене 13.07.2021 під час проведення обшуку, дізнавачем СД Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_3 , який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
13.07.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25.06.2021, під час проведення обшуку дізнавачем СД Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , за участі оперуповноважених ВКП Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області, понятих, ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 виявлено та вилучено зазначене у клопотанні майно.
Вилучені в ході огляду предмети та речі мають по даному кримінальному провадженню значення речового доказу і відповідають критеріям ст.98 КПК України.
Прокурор ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав, та просив його задовольнити.
Власник майна ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав, що не аргументовано чому саме вилучене майно має доказове значення у кримінальному провадженні, та взагалі йому не зрозуміло які можуть бути сліди кримінального правопорушення на вилученому майні.
Слідчий суддя, вислухавши ОСОБА_3 , вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення вказаного клопотання прокурора, з наступних підстав.
13.07.2021 проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова, в ході якого, згідно протоколу обшуку, вилучено вказане в клопотанні майно.
Після вилучення вказаного у клопотанні майна, прокурор, на виконання вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, повинен був звернутися до суду не пізніше 48 год. після його вилучення, інакше майно має бути повернуто особі, у якої воно було вилучено.
На виконання вказаних вимог, прокурор звернувся з клопотанням про арешт вказаного майна, однак ухвалою слідчого судді від 22.07.2021 року вказане клопотання було повернуто прокурору для усунення недоліків. Вказана ухвала була отримана дізнавачем ХРУП №2 09.08.2021 о 16.30 год.
16.08.2021 року до Київського районного суду м. Харкова повторно надійшло клопотання про накладення арешту, яке спрямовано поштою 12.08.2021 року, однак ухвалою слідчого судді від
18.08.2021 року вказане клопотання було повернуто прокурору для усунення недоліків. Вказана ухвала була отримана прокурором ОСОБА_4 18.08.2021 року.
Таким чином, згідно зі ч. 3 ст. 172 КПК України, передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків прокурором не порушено.
Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину… Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пресування та відчуження майна. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
При тому, ст. 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішення питання про арешт майна в порядку п.1 ч.2 ст.170 КПК України, слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. При чому доказів, на які посилається власник майна до суду не надано.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У той же час, електронні носії інформації, що були вилучені під час проведення обшуку, на думку слідчого судді, в них може міститися інформація, яка буде мати доказове значення. Однак, з метою уникнення таких наслідків, як зупинення або надмірного обмеження правомірної діяльності особи, слідчий суддя вважає за потрібне накласти арешт на вищевказане майно строком на два тижні, з метою надання можливості органу досудового розслідування дослідити їх зміст та зробити необхідні копії інформації, що там містяться.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на перелічене вище майно, оскільки прокурор довів наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно є речовими доказами та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, що не позбавляє в подальшому власника майна звернутись у порядку встановленому КПК України з клопотанням про скасування арешту на майно.
Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання в іншій частині, а саме в частині накладення арешту на Технічний паспорт на садібний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_2 , оскільки стороною обвинувачення, в межах заявленого клопотання не доведено, що накладення арешту на вказаний документ, вилучений 13.07.2021 під час обшуку має значення для забезпечення даного кримінального провадження, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, є знаряддям злочину, та що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні слідчого, не доведено його значення для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цьому документі, а тому клопотання про арешт майна у вказаній частині на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речових доказів в частині накладення арешту на Технічний паспорт на садібний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_2 задоволенню не підлягає. Стороною обвинувачення не надано жодних доказів, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України. Інші підстави для накладення арешту, передбачені статтею 170 КПК України, стороною обвинувачення не були встановлені та не відображені у тексті клопотання. За вказаних підстав клопотання сторони обвинувачення в цій частині задоволенню не підлягає.
Згідно ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволені клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Відмовити в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на Технічний паспорт на садібний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_2 - та повернути його власнику.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами, відсутніми при оголошенні в той же строк з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя - ОСОБА_1