Справа № 478/1852/18 Провадження № 1-кп/478/10/2021
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
03 червня 2021 року. Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
представника потерпілої особи ОСОБА_4 ,
обвинуваченої - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
Відповідно до розділу V посадової інструкції, завідувач операційного сектору несе відповідальність за: невірне та невчасне виконання службових обов`язків; за зберігання майна, готівки, матеріальних цінностей ОС; невиконання або неналежне виконання своїх функціональних обов`язків, визначених посадовою інструкцією та чинним законодавством.
Згідно з посадовою інструкцією старшого контролера касира, обвинувачена ОСОБА_5 перебуваючи на відповідній посаді, виконувала обов`язки із: забезпечення своєчасного та якісного проведення банківських операцій; організації роботи щодо забезпечення збереження грошових коштів та цінностей; забезпечення правильного застосування чинних законодавчих актів України, нормативних актів Національного банку України, внутрішніх нормативних документів банку;здійснення операцій з іноземною валютою; здійснення операцій розрахунково касового обслуговування клієнтів; здійсненням видачі та приймання грошових коштів за рахунками клієнтів; здійснення операцій по POS-терміналу; видачею банківських платіжних карток та ПІН-ковертів для фізичних та юридичних осіб.
Відповідно до розділу ІV посадової інструкції, як старший контролер касир, обвинувачена ОСОБА_5 несла відповідальність за: невиконання або неналежне виконання функцій та обов`язків, встановлених посадовою інструкцією; недотримання положень, інструкції та інших розпорядчих документів банку; порушення чинного законодавства, нормативних документів НБУ; матеріальну шкоду, заподіяну з її вини згідно з чинним законодавством та укладеним договором «Про повну індивідуальну матеріальну відповідальність».
За посадовою інструкцією провідного економіста сектору роздрібного бізнесу, обвинувачена ОСОБА_5 на відповідній посаді, здійснювала розрахункові операції (безготівковим шляхом) за рахунками клієнтів, виконувала довгострокові доручення власників рахунків, роботи для відкриття карткових рахунків в АБС, а також формування та підписання договорів з клієнтами в межах власних повноважень.
Відповідно до розділу ІV вказаної посадової інструкції, як провідний економіст, обвинувачена ОСОБА_5 була відповідальною за: невиконання або неналежне виконання своїх функціональних обов`язків; недотримання положень, інструкції та інших розпорядчих документів банку; невиконання умов щодо збереження матеріальних та грошових цінностей.
Крім того, згідно укладених договорів від 30.09.2013 року та від 25.04.2016 року, обвинувачена ОСОБА_5 займаючи посади завідувача операційного сектору та старшого контролера касира служби касових операцій, виконувала роботу, пов`язану із збереженням, обробкою, прийманням, видачею і перевезенням цінностей, у зв`язку з чим взяла на себе повну матеріальну відповідальність за безпеку збереження довірених їй цінностей установи.
Таким чином, з 28 липня 2014 року по 19 жовтня 2017 року, згідно посадових інструкцій, обвинувачена ОСОБА_5 несла повну матеріальну відповідальність за збереження цінностей та умов щодо збереження матеріальних та грошових цінностей, пов`язані з виконанням функцій за спеціальними повноваженнями, яким особа наділена повноважною службовою особою начальником філії - Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк», у зв`язку з чим, відповідно до ч.3 ст.18 КК України в зазначені періоди часу була службовою особою.
Обвинувачена ОСОБА_5 у вказаний вище період, вчинила привласнення грошових коштів, які були ввірені їй як матеріально-відповідальній особі, несанкціоновану зміну інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, маючи до неї доступ, підробку офіційних документів та використала завідомо підроблені офіційні документи за наступних обставин.
Дії ОСОБА_5 органом досудового слідства за вказаним епізодом кваліфіковані за ч.2 ст.191 КК України, як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, шляхом зловживання особою своїм службовим становищем.
Дії ОСОБА_5 органом досудового слідства за вказаним епізодом кваліфіковані за ч.1 ст.358 КК України, як підроблення офіційного документа, який видається установою.
Дії ОСОБА_5 органом досудового слідства за вказаним епізодом кваліфіковані за ч. 1 ст. 362 КК України, як несанкціонована зміна інформації, яка обробляється в автоматизованих систем, вчинене особою, яка має доступ до неї.
Дії ОСОБА_5 органом досудового слідства за вказаним епізодом кваліфіковані за ч. 3 ст. 358 КК України, як підроблення офіційного документа, який видається установою, вчинене повторно.
Таким чином, наведені вище епізоди пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 знаходять відображення у відповідній ухвалі суду та вважаються нереабілітуючими обставинами.
За іншими епізодами пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 суд визнає доведеним наступні обставини за наступними епізодами пред`явленого обвинувачення.
Своїми діями обвинувачена ОСОБА_5 спричинила матеріальні збитки АТ «Ощадбанк» на суму 1 500,00 грн.
Своїми діями обвинувачена ОСОБА_5 спричинила матеріальні збитки АТ «Ощадбанк» на суму 770,00 гривень.
Своїми діями обвинувачена ОСОБА_5 спричинила матеріальні збитки АТ «Ощадбанк» на суму 2 000,00 грн.
Своїми діями обвинувачена ОСОБА_5 спричинила матеріальні збитки АТ «Ощадбанк» на суму 1 190,00 гривень.
Своїми діями обвинувачена ОСОБА_5 спричинила матеріальні збитки АТ «Ощадбанк» на суму 2 765,47 грн.
Своїми діями обвинувачена ОСОБА_5 спричинила матеріальні збитки АТ «Ощадбанк» на суму 910,00 гривень.
Своїми діями, обвинувачена ОСОБА_5 спричинила матеріальні збитки АТ «Ощадбанк» на суму 1 700,00 грн.
Своїми діями, обвинувачена ОСОБА_5 спричинила матеріальні збитки АТ «Ощадбанк» на суму 760,00 грн.
Своїми діями, обвинувачена ОСОБА_5 спричинила матеріальні збитки АТ «Ощадбанк» суму 1 000,00 гривень.
Своїми діями, обвинувачена ОСОБА_5 спричинила матеріальні збитки АТ «Ощадбанк» на суму 700,00 грн.
Своїми діями, обвинувачена ОСОБА_5 спричинила матеріальні збитки АТ «Ощадбанк» на суму 700,00 грн.
Своїми діями, обвинувачена ОСОБА_5 спричинила матеріальні збитки АТ «Ощадбанк» суму 5 000,00 гривень.
Своїми діями, обвинувачена ОСОБА_5 спричинила матеріальні збитки АТ «Ощадбанк» на суму 865,00 гривень.
Своїми діями, обвинувачена ОСОБА_5 спричинила матеріальні збитки АТ «Ощадбанк» на суму 580,00 гривень.
Своїми діями, обвинувачена ОСОБА_5 спричинила матеріальні збитки АТ «Ощадбанк» на суму 600,00 гривень.
Своїми діями, обвинувачена ОСОБА_5 спричинила матеріальні збитки АТ «Ощадбанк» на суму 560,00 грн.
Своїми діями, обвинувачена ОСОБА_5 спричинила матеріальні збитки АТ «Ощадбанк» на суму 830,00 грн.
За вказаними епізодами, суд враховує закриття кримінального провадження на підставі ухвали суду від 10.03.2021 року за епізодом кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України, як нереабілітуючу обставину, що тим не менш, становить повторність кримінальних правопорушень, а тому, кваліфікує діяння обвинуваченої ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 191 КК України, тобто у привласненні чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене повторно.
Крім наведеного, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України за наступних обставин та наступними епізодами пред`явленого обвинувачення.
За вказаними епізодами, суд також враховує закриття кримінального провадження на підставі ухвали суду від 10.03.2021 року за епізодом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 362 КК України, як нереабілітуючу обставину, що утворює повторність кримінальних правопорушень та кваліфікує діяння обвинуваченої ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 362 КК України, тобто у несанкціонованій зміні інформації, яка обробляється в автоматизованих системах, вчинене особою, яка має доступ до неї, вчинене повторно.
Окрім наведеного вище, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України за наступних обставин та за наступними епізодами пред`явленого обвинувачення.
Далі, обвинувачена ОСОБА_5 поставила на вказаному документі підпис від імені клієнта ОСОБА_9 та власний підпис надавши йому статус офіційного, тим самим підробивши офіційний документ.
Далі, обвинувачена ОСОБА_5 поставила на вказаному документі підпис від імені клієнта ОСОБА_10 та власний підпис надавши йому статус офіційного, тим самим підробивши офіційний документ.
Далі, обвинувачена ОСОБА_5 поставила на вказаному документі підпис від імені клієнта ОСОБА_11 та власний підпис надавши йому статус офіційного, тим самим підробивши офіційний документ.
Далі, обвинувачена ОСОБА_5 поставила на вказаному документі підпис від імені клієнта ОСОБА_12 та власний підпис надавши йому статус офіційного, тим самим підробивши офіційний документ.
Далі, обвинувачена ОСОБА_5 поставила на вказаному документі підпис від імені клієнта ОСОБА_13 та власний підпис надавши йому статус офіційного, тим самим підробивши офіційний документ.
Далі, обвинувачена ОСОБА_5 поставила на вказаному документі підпис від імені клієнта ОСОБА_10 та власний підпис надавши йому статус офіційного, тим самим підробивши офіційний документ.
Далі, обвинувачена ОСОБА_5 поставила на вказаному документі підпис від імені клієнта ОСОБА_14 та власний підпис надавши йому статус офіційного, тим самим підробивши офіційний документ.
Далі, обвинувачена ОСОБА_5 поставила на вказаному документі підпис від імені клієнта ОСОБА_15 та власний підпис надавши йому статус офіційного, тим самим підробивши офіційний документ.
Далі, обвинувачена ОСОБА_5 поставила на вказаному документі підпис від імені клієнта ОСОБА_16 та власний підпис надавши йому статус офіційного, тим самим підробивши офіційний документ.
Далі, обвинувачена ОСОБА_5 поставила на вказаному документі підпис від імені клієнта ОСОБА_17 та власний підпис надавши йому статус офіційного, тим самим підробивши офіційний документ.
Далі, обвинувачена ОСОБА_5 поставила на вказаному документі підпис від імені клієнта ОСОБА_19 та власний підпис надавши йому статус офіційного, тим самим підробивши офіційний документ.
Далі, обвинувачена ОСОБА_5 поставила на вказаному документі підпис від імені клієнта ОСОБА_18 та власний підпис надавши йому статус офіційного, тим самим підробивши офіційний документ.
Далі, обвинувачена ОСОБА_5 поставила на вказаному документі підпис від імені клієнта ОСОБА_20 та власний підпис надавши йому статус офіційного, тим самим підробивши офіційний документ.
Далі, обвинувачена ОСОБА_5 поставила на вказаному документі підпис від імені клієнта ОСОБА_21 та власний підпис надавши йому статус офіційного, тим самим підробивши офіційний документ.
Далі, обвинувачена ОСОБА_5 поставила на вказаному документі підпис від імені клієнта ОСОБА_22 та власний підпис надавши йому статус офіційного, тим самим підробивши офіційний документ.
Далі, обвинувачена ОСОБА_5 поставила на вказаному документі підпис від імені клієнта ОСОБА_23 та власний підпис надавши йому статус офіційного, тим самим підробивши офіційний документ.
За вказаними епізодами, суд також враховує закриття кримінального провадження на підставі ухвали суду від 10.03.2021 року за епізодом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, як нереабілітуючу обставину, що створює повторність кримінальних правопорушень та кваліфікує діяння обвинуваченої ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 358 КК України, тобто у підробленні офіційного документа, який видається установою, вчинене повторно.
На підставі встановлених вище обставин, визнаних судом доведеними, обвинуваченою ОСОБА_5 спричинена шкода АТ «Державний ощадний банк України» в розмірі 24 670,23 грн.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою провину визнала у повному обсязі, у скоєному щиросердно розкаялася, але від надання суду показань відмовилася. Проти задоволення цивільного позову АТ «Державний ощадний банк України» не заперечувала.
Представник потерпілої особи - АТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_4 надав суду покази, де пояснив, що ОСОБА_5 в період, вказаний в обвинувальному акті, працювала у відділенні АТ «Державний ощадний банк України» на посадах пов`язаних із доступом до каси банку та мала доступ до рахунків клієнтів з яких знімала грошові кошти. Фактично, з метою заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_5 заповнювала від імені клієнтів заявки на видачу готівкових коштів, на підставі таких заявок вносила неправдиві данні до програмного забезпечення, які підписувала особистим електронним ключем, та видавала кошти на ім`я клієнтів, які в подальшому привласнювала. Вказані обставини були встановленні проведеними службовими розслідуваннями та ревізіями банку. Вказаними діями, ОСОБА_5 спричинила банку матеріальну шкоду в розмірі 44 464,14 грн.
В ході судового розгляду, у зв`язку із повним визнанням своєї вини та обставин наведених в обвинувальному акті обвинуваченою ОСОБА_5 , судом було задоволено клопотання прокурора та захисника щодо недоцільності допиту свідків та прийнято відмову сторін кримінального провадження від допиту свідків.
Не зважаючи на повне визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_5 , суд вважає, що її вина за наведеними вище епізодами підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, а саме:
- висновком службового розслідування від 12 жовтня 2017 року, проведеного комісією філії Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» за фактом зникнення вкладу клієнта банку ОСОБА_25 з рахунку № НОМЕР_20 за висновками якого було виявлено сумнівні операції із зняття готівкових коштів з рахунків клієнтів. Службовою перевіркою було виявлено дії ОСОБА_26 із видачі готівкових коштів на підставі внесених нею неправдивих відомостей до системи АБС Барс «Millennium» та документів на видачу готівкових коштів підписаних нею від імені клієнтів;
- договором № 30925814 від 12.08.2015 року на вклад «Довіра», укладеного між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_8 , а також повідомленням за ф. № 36 № 020 по рахунку № 1705, заявою на видачу готівки № 23828814 від 19.02.2016 року на зняття грошових коштів в сумі 830,00 грн., протоколом огляду системи «BARS MMFO Core Banking System» від 07.08.2018 року та висновком експерта від 18.10.2018 року № 457, згідно якого підпис у заявах на видачу готівкових коштів належить не ОСОБА_8 ;
- договором № 9380 від 21.03.2007 року про відкриття поточного рахунку та його розрахунково-касове обслуговування, укладеного між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_9 , а також повідомленням за ф. № 36 № 3307/01-01 по рахунку № 9380, заявою про відкриття рахунку від 21.03.2007 року, заявою на видачу готівки № 28915314 від 19.04.2016 року на зняття грошових коштів в сумі 770,00 грн., протоколом огляду системи «BARS MMFO Core Banking System» від 27.07.2018 року та висновком експерта від 16.10.2018 року № 453, згідно якого підпис у заяві на видачу готівкових коштів належить не ОСОБА_9 ;
- договором № 6741 від 16.03.2007 року про відкриття фізичній особі поточного рахунку в національній валюті та його обслуговування, укладеного між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_12 , а також повідомленням за ф. № 36 № 3307/03 по рахунку № 6741, заявою про відкриття рахунку від 16.03.2007 року, заявою на видачу готівки № 28889514 від 02.06.2016 року на зняття грошових коштів в сумі 2765,47 грн., протоколом огляду системи «BARS MMFO Core Banking System» від 27.07.2018 року та висновком експерта від 10.10.2018 року № 448, згідно якого підпис у заяві на видачу готівкових коштів належить не ОСОБА_12 ;
- договором № 6308114 від 05.09.2012 року про відкриття фізичній особі поточного рахунку в національній валюті та його обслуговування, укладеного між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_14 , заявою про відкриття рахунку від 05.09.2012 року, заявою на видачу готівки № 6308114 від 10.11.2016 року на зняття грошових коштів в сумі 760,00 грн., протоколом огляду системи «BARS MMFO Core Banking System» від 27.07.2018 року та висновком експерта від 16.10.2018 року № 456, згідно якого підпис у заяві на видачу готівкових коштів належить не ОСОБА_14 ;
- договором № 9653 від 10.09.2010 року про відкриття фізичній особі поточного рахунку в національній валюті та його обслуговування, укладеного між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_22 , заявою про відкриття рахунку від 10.09.2010 року, повідомленням за ф. № 36 № 3307/01 по рахунку № 9653 від 10.09.2010 року, заявою на видачу готівки № 28904014 від 29.05.2017 року на зняття грошових коштів в сумі 560,00 грн., протоколом огляду системи «BARS MMFO Core Banking System» від 27.07.2018 року та висновком експерта від 12.10.2018 року № 452, згідно якого підпис у заяві на видачу готівкових коштів належить не ОСОБА_22 ;
- договором № 2767 від 26.03.2013 року про відкриття фізичній особі поточного рахунку в національній валюті та його обслуговування, укладеного між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_20 , заявою про відкриття рахунку від 26.03.2013 року, повідомленням за ф. № 36 по рахунку № 2767 від 26.03.2013 року, заявою на видачу готівки № 23848114 від 24.05.2017 року на зняття грошових коштів в сумі 580,00 грн., протоколом огляду системи «BARS MMFO Core Banking System» від 26.07.2018 року та висновком експерта від 18.10.2018 року № 460, згідно якого підпис у заяві на видачу готівкових коштів належить не ОСОБА_20 ;
- договором № 14692314 від 27.05.2013 року про відкриття фізичній особі поточного рахунку в національній валюті та його обслуговування, укладеного між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_16 , заявою про відкриття рахунку від 27.05.2013 року, заявою на видачу готівки № 14692314 від 16.01.2017 року на зняття грошових коштів в сумі 700,00 грн., протоколом огляду системи «BARS MMFO Core Banking System» від 27.07.2018 року та висновком експерта від 16.10.2018 року № 458, згідно якого підпис у заяві на видачу готівкових коштів належить не ОСОБА_16 ;
- договором № 14545514 від 24.05.2013 року про відкриття фізичній особі поточного рахунку в національній валюті та його обслуговування, укладеного між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_17 , заявою про відкриття рахунку від 24.05.2013 року, повідомленням за ф. № 36 по рахунку № 14545514 від 24.05.2013 року, заявою на видачу готівки № 14545514 від 20.01.2017 року на зняття грошових коштів в сумі 700,00 грн., протоколом огляду системи «BARS MMFO Core Banking System» від 26.07.2018 року та висновком експерта від 11.10.2018 року № 451, згідно якого підпис у заяві на видачу готівкових коштів належить не ОСОБА_17 ;
- договором № 30553614 від 26.06.2015 року на вклад «Довірка», договором № 31242314 на вклад «Гнучкий» від 17.09.2015 року укладених між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_27 , заявою на видачу готівки № 40664414 від 06.02.2017 року на зняття грошових коштів в сумі 5000,00 грн., протоколом огляду системи «BARS MMFO Core Banking System» від 25.07.2018 року та висновком експерта від 12.09.2018 року № 391, згідно якого підпис у заяві на видачу готівкових коштів від 06.02.2017 року належить не ОСОБА_27 ;
- протоколом доступу до речей та документів від 09.08.2018 року, проведеного у службовому кабінеті адміністративної будівлі Філії Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» в м. Миколаєві за яким було виявлено та вилучено оригінали документів по банківським рахункам клієнтів банку;
- протоколом доступу до речей і документів від 10.08.2018 року, проведеного у приміщенні Філії Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» в м. Миколаєві за яким було отримано копії особової справи ОСОБА_5 ;
- договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 25.04.2016 року, укладеного між начальником філії Миколаївського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_5 ;
За результатами дослідження письмових доказів, судом встановлено, що в обвинувальному акті у формулюванні обвинувачення є безпідставні посилання про привласнення обвинуваченою ОСОБА_5 коштів, отриманих від імені ОСОБА_17 в розмірі 3 450,00 грн. на підставі заяви на видачу готівки № 14545514 від 20.01.2017 року на зняття грошових коштів в сумі 700,00 грн. та отриманих нею від імені ОСОБА_27 в розмірі 8 064,00 грн. на підставі заяви на видачу готівки № 40664414 від 06.02.2017 року на зняття грошових коштів в сумі 5000,00 грн., оскільки із самих заявок на видачу готівки, вбачається, що за даними цих замовлень, ОСОБА_5 отримала 700,00 грн. та 5000,00 грн. відповідно.
Таким чином, згадані суми безпідставно значаться в обвинуваченні, як такі, що нібито привласнені обвинуваченою, що не впливає на вірність кваліфікації діянь обвинуваченої, а тому підлягають виключенню з обвинувачення.
Усі, надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченої та інші обставини визначені у ст.91 КПК України, зібрані вони у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.
Зазначені докази є узгодженими між собою та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.
Вказаний висновок суду узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Натомість, інша частина епізодів пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 не знаходить свого підтвердження за результатами судового розгляду.
Своїми діями, які органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 191 КК України, як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене повторно, обвинувачена ОСОБА_5 спричинила матеріальні збитки АТ «Ощадбанк» на суму 2 500,00 грн.
Вказані дії обвинуваченої органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 362 КК України, тобто у несанкціонованій зміні інформації, яка обробляється в автоматизованих системах, вчинене особою, яка має доступ до неї, вчинене повторно.
Окрім наведеного вище, ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, тобто у підробленні офіційного документа, який видається установою, вчинене повторно.
Далі, обвинувачена ОСОБА_5 поставила на вказаному документі підпис від імені клієнта ОСОБА_29 та власний підпис надавши йому статус офіційного, тим самим підробивши офіційний документ.
В ході судового розгляду, судом було досліджено докази сторони обвинувачення, якими доводилось пред`явлене обвинувачення за наведеним епізодом.
Будь-яких інших обставин судом не встановлено та стороною обвинувачення перед судом не доведено.
Своїми діями, які органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 191 КК України, як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене повторно, обвинувачена ОСОБА_5 спричинила матеріальні збитки АТ «Ощадбанк» суму 880,00 гривень.
Далі, обвинувачена ОСОБА_5 поставила на вказаному документі підпис від імені клієнта ОСОБА_30 та власний підпис надавши йому статус офіційного, тим самим підробивши офіційний документ.
Вказані дії кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 358 КК України, тобто у підробленні офіційного документа, який видається установою, вчинене повторно.
Вказані дії, органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 362 КК України, тобто у несанкціонованій зміні інформації, яка обробляється в автоматизованих системах, вчинене особою, яка має доступ до неї, вчинене повторно.
З дослідження вказаних доказів сторони обвинувачення, судом встановлено, що 15.07.2016 року за заявою про видачу готівки, складену та підписану від імені ОСОБА_30 з рахунку № НОМЕР_24 , який належить останній було видано готівкові кошти в розмірі 880,00 грн. За висновком експерта, встановити ким, ОСОБА_33 чи іншою особою було виконаний підпис у заяві на видачу готівки не видається можливим.
Будь-яких інших обставин судом не встановлено та стороною обвинувачення перед судом не доведено.
Своїми діями, які органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 191 КК України, як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене повторно, обвинувачена ОСОБА_5 спричинила матеріальні збитки АТ Ощадбанк» на суму 1 000,00 грн.
Вказані дії, органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 362 КК України, тобто у несанкціонованій зміні інформації, яка обробляється в автоматизованих системах, вчинене особою, яка має доступ до неї, вчинене повторно.
Далі, обвинувачена ОСОБА_5 поставила на вказаному документі підпис від імені клієнта ОСОБА_34 та власний підпис надавши йому статус офіційного, тим самим підробивши офіційний документ.
Вказані дії кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 358 КК України, тобто у підробленні офіційного документа, який видається установою, вчинене повторно.
З наведених доказів сторони обвинувачення, судом було встановлено, що 09.12.2016 року за заявою про видачу готівки, складену та підписану від імені ОСОБА_34 з рахунку № НОМЕР_25 , який належить останній було видано готівкові кошти в розмірі 1000,00 грн. Вказані відомості через систему «BARS MMFO Core Banking System» проведено не було та навіть більше, огляд даної системи засвідчив відсутність такої дати, як 09.12.2016 року, коли було проведено операцію з видачі готівки в системі.
За висновком експерта, встановити ким, ОСОБА_34 чи іншою особою було виконаний підпис у заяві на видачу готівки не видається можливим.
Будь-яких інших обставин судом не встановлено та стороною обвинувачення перед судом не доведено.
Своїми діями, які органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 191 КК України, як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене повторно, обвинувачена ОСОБА_5 спричинила матеріальні збитки АТ «Ощадбанк» на суму 1 100,00 гривень.
Вказані дії, органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 362 КК України, тобто у несанкціонованій зміні інформації, яка обробляється в автоматизованих системах, вчинене особою, яка має доступ до неї, вчинене повторно.
Далі, обвинувачена ОСОБА_5 поставила на вказаному документі підпис від імені клієнта ОСОБА_35 та власний підпис надавши йому статус офіційного, тим самим підробивши офіційний документ.
Вказані дії кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 358 КК України, тобто у підробленні офіційного документа, який видається установою, вчинене повторно.
За висновком експерта, встановити ким, ОСОБА_35 чи іншою особою було виконаний підпис у заяві на видачу готівки не видається можливим.
Будь-яких інших обставин судом не встановлено та стороною обвинувачення перед судом не доведено.
Своїми діями, які органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 191 КК України, як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене повторно, обвинувачена ОСОБА_5 спричинила матеріальні збитки АТ «Ощадбанк» на суму 9 745,67 грн.
Вказані дії, органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 362 КК України, тобто у несанкціонованій зміні інформації, яка обробляється в автоматизованих системах, вчинене особою, яка має доступ до неї, вчинене повторно.
Далі, обвинувачена ОСОБА_5 поставила на вказаному документі підпис від імені клієнта ОСОБА_36 та власний підпис надавши йому статус офіційного, тим самим підробивши офіційний документ.
Вказані дії кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 358 КК України, тобто у підробленні офіційного документа, який видається установою, вчинене повторно.
На підтвердження пред`явленого обвинувачення за вказаним епізодом, стороною обвинувачення було надано суду заяву ОСОБА_36 на видачу готівки № 36947014 від 16.08.2017 року на зняття грошових коштів в сумі 8500,00 грн., протокол огляду системи «BARS MMFO Core Banking System» від 06.08.2018 року та висновок експерта від 12.10.2018 року № 454.
Дослідивши вказані докази сторони обвинувачення, судом встановлено, що інформація в системі «BARS MMFO Core Banking System» щодо проведення операцій зі зняття готівкових коштів в розмірі 9 745,76 грн. відсутня. За висновком експерта, встановити ким, ОСОБА_39 чи іншою особою було виконаний підпис у заяві на видачу готівки в розмірі 8500,00 грн. не видається можливим.
Будь-яких інших обставин судом не встановлено та стороною обвинувачення перед судом не доведено.
Аналізуючи зміст наданих стороною обвинувачення доказів за наведеними епізодами та здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням на предмет їх належності, допустимості та достовірності, суд зазначає наступне.
У ст.129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплено, зокрема, такі, як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення обвинуваченому права на захист.
За змістом ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно із ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Зазначена норма закону повністю узгоджується з вимогами ст. 62 Конституції України, відповідно до положень якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" від 01 листопада 1996 року N 9, визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини.
Згідно з положеннями ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування у кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або у разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Саме на прокурора та слідчого законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст. 9 КПК України.
Статтею 91 КПК України, визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню - подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини, вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Відповідно до вимог ст. 92 КПК України, обов`язок доведення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на прокурора.
В ході судового розгляду, сторона обвинувачення доводила в суді, що ОСОБА_5 скоїла кримінальні правопорушення за епізодами з привласнення майна ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_40 , ОСОБА_35 та ОСОБА_36 , а також, що ОСОБА_5 було внесено несанкціоновану зміну інформації, яка обробляється в автоматизованих системах банку та підроблені підпису у документах на видачу готівки.
Вказуючи на винуватість обвинуваченої, стороною обвинувачення надані суду документи, які не підтверджують факту підроблення документів ОСОБА_5 та того факту, що заяви на видачу готівки було підписано іншими особами від імені ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_40 , ОСОБА_35 та ОСОБА_41 .
Окрім цього, судом не встановлено взагалі обставин видачі готівкових коштів в розмірі 9 745,76 грн. за заявою від імені ОСОБА_36 , як і будь-якої інформації з цього приводу в системі «BARS MMFO Core Banking System».
Так само, вказана система не містить відомостей щодо проведених 09.12.2016 року операцій за заявою про видачу готівки, складену та підписану від імені ОСОБА_34 з рахунку № НОМЕР_25 , який належить останній щодо видачі готівкових коштів в розмірі 1000,00 грн.
Встановлені судом обставини з доказів по вказаним епізодам, які були надані стороною обвинувачення не тільки не узгоджуються із пред`явленим обвинуваченням, а й навпаки, спростовують інкриміновані ОСОБА_5 діяння за даними епізодами.
За таких обставин, суд не може ґрунтуватися на самому лише факту повного визнання вини обвинуваченою.
З об`єктивної сторони злочин передбачений ч. 3 ст. 358 КК України виражається, зокрема, в діях з підроблення офіційного документа. При цьому, суб`єктивна сторона характеризується прямим умислом і спеціальною метою використання підробленого документа, в тому числі, але не виключно, для заволодіння чужим майном.
Таким чином, оскільки перед судом не доведено тих обставин, що ОСОБА_5 підробила документи на видачу готівкових коштів, проставивши свій підпис від імені клієнтів банку, що в свою чергу дозволило б їй отримати грошові кошти від їх імені (тобто відсутня корислива мета), то суд приходить до висновку, що в даному випадку виключається можливість заволодіння грошовими коштами останньою.
За таких обставин, за епізодами з ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_40 , ОСОБА_35 та ОСОБА_39 , не доведено підроблення ОСОБА_5 документів, факту заволодіння нею коштами, що виключає кваліфікацію її дій за пред`явленим обвинуваченням по ч.3 ст. 191 КК України та ч. 3 ст. 358 КК України.
Що стосується пред`явленого обвинувачення за ч. 3 ст. 362 КК України, то мотив і мета, за яких ОСОБА_5 вносила відомості до інформаційної системи банку не мають значення для правильної кваліфікації, натомість суб`єктивна сторона злочину передбачає умисну форму вини суб`єкта злочину. В пред`явленому обвинуваченні, умисел ОСОБА_5 на внесення до системи банку інформації був спрямований на укриття факту заволодіння нею грошовими коштами. Проте, оскільки вказаний факт заволодіння ОСОБА_5 грошовими коштами не підтвердився за наведеними вище епізодами, то суд не вбачає ознак складу злочину за ч. 3 ст. 362 КК України.
Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду справ при винесенні вироків» № 5 від 29 червня 1990 року, в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені в судовому засіданні, а всі сумніви у справі, в тому числі що стосуються достатності зібраних фактичних даних, якщо вичерпані всі можливості їх доповнення та усунення, повинні тлумачитися і вирішуватися на користь підсудних.
Згідно з ч. 2 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Тобто, при ухваленні судового рішення не допускається обвинувальний ухил, по суті якого кожен, хто постав перед судом повинен бути визнаний винним, а навпроти гарантується та усіляко забезпечується презумпція невинуватості особи. Доведення вини особи поза розумним сумнівом є стандартом доведення, необхідним для визнання особи винною із застосуванням принципу змагальності судового процесу. При цьому, саме сторона обвинувачення несе тягар доведення вини і зобов`язана доводити свою версію подій за цим стандартом. Це означає, що позиція, яка представлена обвинуваченням, має бути доведена в тій мірі, що у «розумної (розсудливої) людини» не може лишатися «розумного сумніву», що обвинувачена особа винна.
Суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено, а під час судового розгляду не встановлено вчинення ОСОБА_5 злочинів передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України та злочину, передбаченого ч.3 ст. 362 КК України за тих обставин, які наведено в пред`явленому їй обвинуваченні.
Таким чином, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідивши та оцінивши докази, надані стороною обвинувачення, в їх сукупності, приходить до висновку про те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 358, ч.3 ст. 362 КК України за епізодами з ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_40 , ОСОБА_35 та ОСОБА_42 .
Тому, за наведеними епізодами, суд вважає, що ОСОБА_5 необхідно визнати невинуватою та виправдати, за відсутністю в її діях складу кримінальних правопорушень.
Згідно вимог ст.65 КК України суд при призначенні міри покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , суд визнає її щире каяття та часткове відшкодування заподіяних збитків.
Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 судом не встановлено.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, враховує також особу винної, те, що вона раніше не судима, вчинила згідно ст. 12 КК України нетяжкі і тяжкі злочини, і ці діяння характеризуються її умисною формою вини. Суд враховує визнання пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 та вимог цивільного позову, в рахунок погашення якого добровільно сплатила 908,00 грн. Обвинувачена ОСОБА_5 характеризується позитивно, будь-яких скарг відносно неї за місцем проживання не надходить, офіційно працює, на обліку у лікарів нарколога та психолога не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину.
За висновками досудової доповіді ризик вчинення обвинуваченою ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, а ризик її небезпеки для суспільства є низьким.
Таким чином, зважаючи на ступінь тяжкості вчинених обвинуваченою ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, її особу, обставини, які обтяжують та пом`якшують її покарання, беручи до увагу ухвалу суду від 10 березня 2021 року про звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 362 КК України, суд дійшов висновку про необхідність призначення їй покарання в межах санкцій статей кримінального закону, а саме: за ч. 3 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади; за ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі; за ч. 3 ст. 362 КК України у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади.
При цьому, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 без реального відбування покарання у виді позбавлення волі, застосувавши до неї ст. 75 КК України та поклавши на обвинувачену обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нового злочину.
Окрім іншого, судом враховуються норми п.3 ч.1 ст.49 КК України, згідно якої, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.
Таким чином, строк давності по кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.3 ст.358 КК України, закінчився за епізодами обвинувачення з підроблення ОСОБА_5 офіційного документа, який видається установою, вчиненого повторно, що мало місце:
- 23.03.2016 року, де ОСОБА_5 поставила власний підпис у заяві на видачу готівки від імені ОСОБА_29 , тим самим підробивши офіційний документ;
- 19.04.2016 року, де ОСОБА_5 поставила власний підпис у заяві на видачу готівки від імені ОСОБА_9 , тим самим підробивши офіційний документ;
- 20.05.2016 року, де ОСОБА_5 поставила власний підпис у заяві на видачу готівки від імені ОСОБА_10 , тим самим підробивши офіційний документ;
- 27.05.2016 року, де ОСОБА_5 поставила власний підпис у заяві на видачу готівки від імені ОСОБА_11 , тим самим підробивши офіційний документ;
- 02.06.2016 року, де ОСОБА_5 поставила власний підпис у заяві на видачу готівки від імені ОСОБА_12 , тим самим підробивши офіційний документ.
Тому суд приходить до висновку про необхідність звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від покарання за епізодами, від: 23.03.2016 року; 19.04.2016 року; 20.05.2016 року; 27.05.2016 року; 02.06.2016 року у кримінальних правопорушеннях передбачених ч.3 ст.358 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Щодо заявленого цивільного позову на суму 44 464,14 грн., то суд враховує наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно вимог ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Частина 5 вказаної статті КПК України передбачає, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
В ході судового розгляду обвинуваченою було визнано в повному обсязі заявлені позовні вимоги цивільного позову та сплачено 908,00 грн. в рахунок відшкодування завданої нею майнової шкоди потерпілій особі.
Крім того, судом було виключено з обвинувачення безпідставно вказані суми в розмірі 3450,00 грн. замість вірної 700,00 грн. та 8064,00 грн. замість вірних 5000,00 грн. У зв`язку з цим, саме встановлений судом, фактичний розмір майнової шкоди завданої потерпілій особі підлягає врахуванню при вирішенні питання щодо відшкодування шкоди за цивільним позовом.
Окрім цього, в судовому засіданні не було підтверджено обвинувачення за п`ятьма епізодами інкримінованих обвинуваченій ОСОБА_5 дій з привласнення коштів, загальний розмір яких складає 13 980,00 грн.
За такого, враховуючи наведене вище, суд вважає, що позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України» підлягають до задоволення частково, та з ОСОБА_5 слід стягнути в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 24 670,23 грн. (44 464,14 грн. 908,00 грн. 13 980,00 грн. 2750,00 грн. 3064,00 грн. (де, 2750,00 грн. та 3064,00 грн. складаються з різниці з виключеного судом з обвинувачення розміру привласнених коштів та фактичним розміром привласнених коштів встановленими судом).
Факт визнання ОСОБА_5 цивільного позову в повному обсязі суд не приймає, оскільки фактичний розмір завданої майнової шкоди злочином було встановлено судом та саме цей розмір підлягає відшкодуванню.
Понесені процесуальні витрати на залучення експертів слід стягнути з ОСОБА_5 в межах визнаної судом вини.
Запобіжний захід не обирався.
Долю речових доказів слід вирішити за правилами ст. 100 КПК України.
Керуючись статтями 349, 366 - 368, 395 КПК України, суд
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 362 КК України та призначити покарання:
- за ч. 3 ст. 191 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права обіймати посади з організаційно-розпорядчими функціями або повною матеріальною відповідальністю на строк 3 (три) роки;
- за ч. 3 ст. 358 КК України - у вигляді обмеження волі на строк 3 (три) роки;
- за ч. 3 ст. 362 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади з організаційно-розпорядчими функціями або повною матеріальною відповідальністю на строк 3 (три) роки.
Згідно з ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади з організаційно-розпорядчими функціями або повною матеріальною відповідальністю на строк 3 (три) роки.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання, за ч.3 ст. 358 КК України за епізодами: від 23.03.2016 року, де ОСОБА_5 поставила власний підпис у заяві на видачу готівки від імені ОСОБА_29 , тим самим підробивши офіційний документ; від 19.04.2016 року, де ОСОБА_5 поставила власний підпис у заяві на видачу готівки від імені ОСОБА_9 , тим самим підробивши офіційний документ; від 20.05.2016 року, де ОСОБА_5 поставила власний підпис у заяві на видачу готівки від імені ОСОБА_10 , тим самим підробивши офіційний документ; від 27.05.2016 року, де ОСОБА_5 поставила власний підпис у заяві на видачу готівки від імені ОСОБА_11 , тим самим підробивши офіційний документ; від 02.06.2016 року, де ОСОБА_5 поставила власний підпис у заяві на видачу готівки від імені ОСОБА_12 , тим самим підробивши офіційний документ, у зв`язку із закінченням строків давності.
На підставі положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням тривалістю 3 (три) роки.
Покласти на засуджену ОСОБА_5 відповідно до вимог п.п. 1,2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по епізоду від 23.03.2016 року щодо привласнення майна ОСОБА_29 , передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, внесення неправдивих відомостей до автоматизованої системи банку АБС Барс «Міllennium» про видачу готівки ОСОБА_29 грошових коштів в сумі 2 500,00 грн., передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, та підробленні офіційного документа, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України виправдати у зв`язку із недоведеністю, що в її діянні є склад кримінального правопорушення.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по епізоду від 15.07.2016 року щодо привласнення майна ОСОБА_30 , передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, внесення неправдивих відомостей до автоматизованої системи банку АБС Барс «Міllennium» про видачу готівки ОСОБА_30 грошових коштів в сумі 880,00 грн., передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, та підробленні офіційного документа, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України виправдати у зв`язку із недоведеністю, що в її діянні є склад кримінального правопорушення.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по епізоду від 09.12.2016 року щодо привласнення майна ОСОБА_34 , передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, внесення неправдивих відомостей до автоматизованої системи банку АБС Барс «Міllennium» про видачу готівки ОСОБА_34 грошових коштів в сумі 1000,00 грн., передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, та підробленні офіційного документа, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України виправдати у зв`язку із недоведеністю, що в її діянні є склад кримінального правопорушення.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по епізоду від 15.12.2016 року щодо привласнення майна ОСОБА_35 , передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, внесення неправдивих відомостей до автоматизованої системи банку АБС Барс «Міllennium» про видачу готівки ОСОБА_35 грошових коштів в сумі 1100,00 грн., передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, та підробленні офіційного документа, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України виправдати у зв`язку із недоведеністю, що в її діянні є склад кримінального правопорушення.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по епізоду від 16.08.2017 року щодо привласнення майна ОСОБА_37 , передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, внесення неправдивих відомостей до автоматизованої системи банку АБС Барс «Міllennium» про видачу готівки ОСОБА_37 грошових коштів в сумі 8500,00 грн., передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, та підробленні офіційного документа, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України виправдати у зв`язку із недоведеністю, що в її діянні є склад кримінального правопорушення.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не обирати.
Цивільний позов АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» матеріальну шкоди в сумі 24 670,23 грн. (двадцять чотири тисячі шістсот сімдесят гривень) грн. 23 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 22 308 гривень 00 копійок витрати пов`язані із проведенням експертизи.
Речові докази: документи, зазначені в постанові про визнання документів речовим доказом від 29.10.2018 року, залишити в матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженим та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя Казанківського районного суду
Миколаївської області ОСОБА_1