Київський апеляційний суд
Провадження № 11кп/824/843/2021 Єдиний унікальний № 372/3617/20
Категорія: ч. 1 ст. 125 КК України
Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_10 ,
В С Т А Н О В И Л А:
А тому, за висновком суду першої інстанції, наведені порушення вимог КПК України не дають підстав для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта стосовно ОСОБА_9 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з чим обвинувальний акт повернутий прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, вважаючи ухвалу суду першої інстанції незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просить ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 02 грудня 2020 року стосовно ОСОБА_9 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Вважає, що судом першої інстанції помилково зроблено висновок про те, що прокурором не надано доказів на підтвердження вручення стороні захисту процесуальних документів, а саме обвинувального акта та додатків до нього. Зазначає про зловживання обвинуваченим і захисником своїми процесуальними правами, оскільки останні не з`явились на виклик дізнавача для вручення обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування. А тому, з метою недопущення порушення права обвинуваченого на захист, прокурором були направлені вказані документи обвинуваченому за місцем його проживання та захиснику за місцем ведення індивідуальної адвокатської діяльності поштовим рекомендованим направленням з описом вкладення, що підтверджується відповідними документами, які додані до обвинувального акта.
В апеляційній скарзі представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 сформульована аналогічна позиція, викладена в апеляційній скарзі прокурора ОСОБА_6 , з проханням скасувати ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 02 грудня 2020 року та скерування обвинувального акта стосовно ОСОБА_9 до суду першої інстанції на новий судовий розгляд.
Представник потерпілої - ОСОБА_8 вважає, що при встановлені не долучення прокурором до обвинувального акта розписки обвинуваченого про його отримання, суд не вправі повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки така можливість не передбачена вимогами КПК, а стаття 19 Конституції України забороняє суд діяти в інший спосіб ніж визначено законом. Зазначає, що встановивши відсутність розписки, суд своєю ухвалою міг зобов`язати прокурора здійснити заходи щодо вручення обвинувального акта, а у разі необхідності і інших матеріалів дізнання.
Також, на думку апелянта, при встановленні судом факту недотримання положень ст. 293 КПК України при зверненні прокурора з обвинувальним актом, вказана обставинам підлягає оцінці судом в ході судового розгляду в порядку Глави 39 КПК України, а тому, з огляду на положення ч. 2 ст. 291 КПК України, не може бути самостійною процесуальною підставою для повернення обвинувального акта прокурору.
На переконання представника потерпілої, суд першої інстанції при постановлені оскаржуваного рішення вийшов за межі тих питань які повинні вирішуватись судом в підготовчому судовому засіданні, у зв`язку з чим просить ухвалу місцевого суду скасувати, як таку, що не ґрунтується на вимогах КПК України.
В запереченнях на апеляційні скарги прокурора та представника потерпілої ОСОБА_8 , захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , з наведенням відповідних мотивів, просить апеляційні скарги залишити без задоволення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора, однак відмовився від своєї апеляційної скарги та просив закрити кримінальне провадження у зв`язку з відмовою його довірительки від обвинувачення, заперечення захисника ОСОБА_10 щодо апеляційного прохання прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
З огляду на відмову представника потерпілої - адвоката ОСОБА_8 від апеляційної скарги, доводи викладені в апеляційній скарзі представника потерпілої колегією суддів не розглядаються.
Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Обвинувальний акт, як це передбачено ч. 3 ст. 291 КПК України, складається і підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.
Імперативно встановлені вимоги до відомостей, які обвинувальний акт повинен містити, передбачені пунктами 1-9 ч. 2 ст. 291 цього Кодексу.
Із наведених положень кримінально процесуального закону слідує, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення обвинувального акта прокурору допускається лише у разі порушення прокурором, слідчим, дізнавачем цих вимог.
Як вбачається із ухвали суду першої інстанції, підставою для повернення обвинувального акта прокурору, стало, в супереч вимогам ст. 293 КПК України, не долучення розписки про отримання ОСОБА_9 копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування. При цьому, як зазначив суд, посилання прокурора про ухилення обвинуваченого від отримання обвинувального акта, а також про направлення цього акта обвинуваченому поштовим зв`язком, не є підтвердженням про належне вручення останньому обвинувального акта, оскільки відсутнє зворотнє повідомлення про отримання вказаних документів адресатом.
Разом з тим, така підстава повернення обвинувального акта прокурору, на переконання колегії суддів, не є безумовною, з огляду на наступне.
При цьому, як вбачається зі змісту клопотання захисника ОСОБА_10 , про повернення обвинувального акта прокурору поданого до суду першої інстанції, останнім отримано як обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження, так і його копії (а.п. 80-84). Причини не отримання відповідних матеріалів обвинуваченим ОСОБА_9 , спрямованих йому рекомендованим поштовим відправленням, судом не з`ясовано.
Згідно ч. 2 ст. 314 КПК України, у разі встановлення об`єктивної неможливості ознайомитися з матеріалами дізнання у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 301 цього Кодексу, суд за клопотанням сторони кримінального провадження вирішує питання про відкриття сторонами кримінального провадження матеріалів дізнання, про що постановляє відповідну ухвалу.
З огляду на наведені вимоги закону, та за встановлення факту не отримання з тих чи інших причин обвинуваченим ОСОБА_9 обвинувального акту, реєстру матеріалів кримінального провадження та копії матеріалів дізнання, суд першої інстанції, задля дотримання розумності строків судового розгляду, не був позбавлений можливості прийняти рішення про зобов`язання прокурора виконати вимоги КПК, або надати прокурору строк для їх усунення, як і строк обвинуваченому для ознайомлення з такими матеріалами.
Враховуючи, що рішення суду про повернення обвинувального акта не пов`язано з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України, які можуть бути перешкодою для призначення судового розгляду, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала Обухівського районного суду м. Києва від 02 грудня 2020 року - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Що стосується вимог представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілої сторони від обвинувачення, то, на думку колегії суду, зазначене питання, не відноситься до компетенції суду апеляційної інстанції на цій стадії провадження, а тому не підлягає розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратур Київської області ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4