Справа № 932/4806/21
Провадження № 1-кс/932/2502/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2021 року слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчої СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, -
в с т а н о в и в :
слідча Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням, погодженим прокурором Центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000593 від 15.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
В обґрунтування заявленого клопотання зазначає, що до СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що 15.06.2021 невстановлені особи розбили вікно та вкинули займисту суміш у середину магазину " Мороз" за адресою: м. Дніпро, пр. О. Поля 2-б, своїми діями вчинили пошкодження чужого майна шляхом підпалу.
Так, як вказує слідча, до вчинення даного злочину можливо причетні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В ході проведення досудового розслідуванням встановлено, що 15 червня 2021 року, в період з 21.00 год. по 22.10 год., ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 перебували неподалік магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 » розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де у останніх виник умисел на умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу, за попередньою змовою групою осіб.
Слідча вказує, що прибувши за вищевказаною адресою на автомобілі ВАЗ 21083, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , приблизно о 22.00 год., побачили магазин « ІНФОРМАЦІЯ_5 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на першому поверсі, що на праві оренди належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з мотивів які на даний час встановлюються, виник злочинний умисел на знищення вищевказаного приміщення магазину шляхом підпалу.
ОСОБА_8 , спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , узгодили злочинний план та методи його реалізації, які виразились у першочерговій необхідності підготування легкозаймистої паливно-мастильної речовини, необхідної для досягнення мети, після чого діючи у якості співвиконавців перейшли до реалізації злочинного умислу.
У клопотанні вказано, що ОСОБА_8 , спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , будучи співвиконавцями вчинення кримінального правопорушення, згідно з розробленим планом та відведеним їм ролям, знайшли скляну ємність з позначенням «SHAKE», після чого у невстановлене досудовим розслідуванням місце, де за невстановлених слідством обставин наповнили вищевказану ємність легкозаймистою речовиною та за допомогою тканини синього кольору, яка була призначена для запалу суміші помістили її у горло пляшки тим самим створили саморобний вибуховий пристрій на основі легкозаймистої суміші.
В подальшому, як вказує сторона обвинувачення, 15 червня 2021 року, приблизно о 22:00 год., ОСОБА_8 , спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою умисного знищення чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повернулися до буд. АДРЕСА_1 , в якому знаходиться магазин « ІНФОРМАЦІЯ_5 » згідно з розробленим планом один із виконавців відкрив заздалегідь заготовлену скляну ємність з позначенням «SHAKE», всередині якої була легкозаймиста речовина та з метою розпалу суміші, підпалили шматок тканини та кинули у скляний фасад магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 », розташованого за адресою АДРЕСА_1 .
В подальшому, ОСОБА_8 , спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , вважаючи, що вчинили усі дії, необхідні для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, оскільки скло фасаду не розбилось до кінця та горюча суміш не потрапила до приміщення магазину та у зв`язку зі спричиненим шумом дії ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 були помічені співробітниками поліції, які в подальшому їх затримали.
Далі, співучасники покинули місце вчинення злочину на автомобілі «ВАЗ 2108», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , та 15.06.2021 приблизно о 22:50 годині після здійснення безпосереднього переслідування вказаних осіб, які підозрювались у вчиненні тяжкого злочину, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Так, 15.06.2021 під час проведення огляду місця події за адресою: м. Дніпро, вул. Щєпкіна, 15а, в ході якого було виявлено та вилучено автомобіль марки «ВАЗ 2108», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Як наслідок просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на автомобіль марки «ВАЗ 2108», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Слідча в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином.
Власник майна в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату розгляду клопотання повідомлений належним чином.
На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Вивчивши клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, приходжу до висновку, що у його задоволенні необхідно відмовити з наступних підстав.
Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Як встановлено слідчим суддею, 15.06.2021, під час проведення огляду місця події було вилучено автомобіль марки «ВАЗ 2108», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 на який і просить сторона обвинувачення накласти арешт.
Слідча у клопотанні взагалі не зазначає, чому саме необхідно застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження як арешт автомобіля, все обґрунтування поданого клопотання зводиться до формального покликання на приписи 170 КПК України та міжнародні конвенції, без будь-якого підтвердження вказаних доводів.
Більше того, сторона обвинувачення у клопотанні не вказує, яке значення має вказаний автомобіль, у відповідності до ст. 98 КПК України.
Відповідно до обставин ймовірного кримінального правопорушення автомобіль нічого не доводить та/або спростовує, а відтак застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт до вказаного майна є недоцільним та необґрунтованим.
В останньому абзаці мотивувальної частини слідча зазначає, що арешт необхідий з метою забезпечення можливого цивільного позову, однак із наявних матеріалів не вбачається, що у вказаному кримінальному провадженні заявлений цивільний позов, тобто вказане унеможливлює накладення арешту з підстав передбачених п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Вказана норма закону передбачає накладення арешту під час досудового розслідування вже за поданим цивільним позовом, а не за припущенням у його можливій подачі.
За таких підстав, вказане клопотання є необґрунтованим, а тому в задоволенні такого слід відмовити.
Керуючись ст. 2, 7, 98, 131, 132, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -
п о с т а н о в и в :
у задоволенні клопотання слідчої СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна відмовити.
Відмова в арешті майна є підставою для його повернення особі, в якої таке майно було вилученим.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.
Копію ухвали скерувати заінтересованим особам

Слідчий суддя ОСОБА_1