Справа № 570/1294/21
Номер провадження 1-кс/570/238/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2021 року Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області

ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника скаржника, адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне

справу за скаргою адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора, встановлення процесуального строку та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Як вбачається із скарги, 07 квітня 2020 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000391 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і по ньому СД ВП № 1 РУП ГУНП України в Рівненській області проводиться досудове розслідування. З дня внесення відомостей до ЄРДР пройшли всі розумні строки, але справа не розслідувана, ОСОБА_6 повідомлення про підозру не вручено. Крім того, всі скарги скаржника, як представника потерпілого, не дали жодного результату, тому він звернувся з даною скаргою до слідчого судді і просить її задоволити.

Скаржник ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Представник скаржника ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_4 , в судовому засіданні скаргу підтримав з мотивів, викладених в поданій скарзі. Пояснив, що СД ВП № 1 РУП ГУНП України в Рівненській області проводиться досудове розслідування по факту нанесення ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень, вважає, що на даному етапі досудового розслідування зібрано достатньо доказів для оголошення підозри, однак оскільки прокурор підозри не погоджує, тому він змушений звертатися з різного роду скаргами до окружної (колишньої місцевої) та до обласної прокуратури, вказуючи на бездіяльність прокурора в рамках даного провадження. Крім того, зазначає, що ст.114 КПК України дає можливість встановити строки для вчинення процесуальних дій. Враховуючи вищевикладене, просить скаргу задоволити.

Прокурор ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що на стадії досудового розслідування наявні суперечності, які усунути неможливо і це унеможливлює оголошення підозри. Зокрема зазначила, що при допиті потерпілий вказав, що отримав 3-4 удари ногою, а в протоколі одночасного допиту потерпілого і свідка потерпілий плутається, чи наносилися удари ногою чи рукою вказати не може. Свідок ОСОБА_9 при допиті вказав, що удари наносилися ногами, а при одночасному допиті зазначив, що удари наносилися чи то руками, чи то ногами. Свідок ОСОБА_10 взагалі вказав, що бійку розпочав ОСОБА_9 і саме він наносив удари ОСОБА_11 , конкретно самої бійки ніхто не бачив. З відео, наявного в матеріалах кримінального провадження, крім нецензурної лайки нічого не зрозуміло.

Заслухавши пояснення скаржника, адвоката ОСОБА_4 , пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст.303 ч.1 п.1 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Частина 2 статті 113 КПК України передбачає, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.114 КПК України, будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Згідно ч.1 ст.276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках:

1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;

2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів;

3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Як вказала прокурор у судовому засіданні, наявність достатніх доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення відсутні, крім того, численні скарги, які подаються представником потерпілого в рамках досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, перешкоджають пришвидшенню прийняття процесуального рішення за наслідками проведення досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст.16 Закону України "Про прокуратуру", здійснюючи функції прокуратури, прокурор є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску, втручання і керується у своїй діяльності лише Конституцією та законами України.

Оскільки, під час розгляду скарги встановлено, що відомості за вказаним фактом внесено до ЄДРДР, СД ВП № 1 РУП ГУНП України в Рівненській області розпочато досудове розслідування, проте підозри нікому не вручено, скаржник наполягає на тому, щоб зобов`язати прокурора оголосити підозру, оскільки строк досудового розслідування затягується, справа з обвинувальним актом не передана до суду, тому вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення.

Хоча п.18 ч.1 ст.3 КПК України зазначає, що слідчий суддя, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, однак неможливо при найширшому розумінні ролі слідчого судді, дозволяти слідчому судді порівняно із законодавством, розширювати перелік зобов`язання вчинення процесуальних дій, які відносяться виключно до компетенції слідчого та прокурора.

Таким чином, слідчий суддя не вправі зобов`язати прокурора вчинити неконкретизовані слідчі дії та повідомити про підозру, тобто прийняти на себе функції обвинувача, оскільки це суперечить самій суті судового контролю за діями і бездіяльністю прокурора, слідчого, з метою захисту прав, свобод і інтересів осіб.

Однак, оскільки відомості до ЄРДР за фактом нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень були внесені 07 квітня 2020 року, з моменту внесення відомостей пройшло понад рік часу, слідчий суддя вважає за належне зобов`язати прокурора пришвидшити досудове розслідування по даному кримінальному провадженню і за наслідками якого прийняти законне, обґрунтоване процесуальне рішення.

Оскільки оскаржується бездіяльність прокурора, то ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Не передбачено оскарження даної ухвали слідчого судді і ст.309 КПК України.

Керуючись ст.ст.220, 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

Скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора, встановлення процесуального строку та зобов`язання вчинити дії - задоволити частково.

Зобов`язати прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 пришвидшити досудове розслідування кримінального провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000391 від 07 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і за наслідками розслідування прийняти процесуальне рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1