490/713/15-к 10.08.2021
н/п 1-кп/490/629/2018
Справа № 490/713/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2021 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши кримінальне провадження №0006771 відомості про яке 06.12.2014 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , 1977 року народження, травняя місяця, 07 числа, уродженця м. Миколаєва, національність українець, громадянина України, з вищою освітою, місце проживання: АДРЕСА_1 , -
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 385 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений

ОСОБА_5 С Т А Н О В И В:

За обвинувальним актом ОСОБА_3 , у квітні 2013 року будучі службовою особою, займаючи посаду директора ДП "Юг-Інвест" ТОВ "Кредіт Коллекшн Консалт", знаходячись за місцем своєї роботи за адресою: м. Миколаїв, вул. Адмірала Макарова 48, офіс 11, умисно, 03.04.2013 року склав довідку за вих. №2013/04-03 про середню заробітну плату на своє їмя - " ОСОБА_6 ", яке змінив після реєстрації шлюбу на "Слівінський", до якої вніс неправдиву інформацію стосовно своєї отриманої заробітної плати, а саме, за період з жовтня 2012 року по березень 2013 року розмір його заробітної плати становив 50316 грн. 84 коп., довідку власноруч підписав та скріпив печаткою ДП "Юг-Інвест" ТОВ "Кредіт Коллекшн Консалт", надавши вказаній довідці вигляд офіційного документу. Відповідно до довідки ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва та ГУ ПФУ у Центральному районі м. Миколаєва, ДП "Юг-Інвест" ТОВ "Кредіт Коллекшн Консалт" у період з 01.11.2012 по 30.04.2013 р.р. ОСОБА_6 заробітну плату не нараховувало та страхових внесків не вносило. Відповідно до висновку експерта №2042/2043 від 13.01.2015 р. відбиток печатки ДП "Юг-Інвест" ТОВ "Кредіт Коллекшн Консалт" в довідці про середню заробітну плату від 03.04.2013р. вих. №2013/04-03, що видана на імя ОСОБА_6 нанесений печаткою ДП "Юг-Інвест" ТОВ "Кредіт Коллекшн Консалт".

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 366 КК України - тобто, у складанні внесенні та видачі службовою особою завідомо неправдивих відомостей.

Далі, згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 , продовжуючи свою злочинну діяльність, достовірно знаючи що довідка про середню заробітну плату від 03.04.2013р. за вих. №2013/04-03 є фіктивною, надав її 05.04.2013 року до ПАТ "Банк "Київська Русь", що розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул. Адміральська, буд. 33А, для отримання кредиту. Після чого, в цей же день отримав у ПАТ "Банк "Київська Русь" кредитні кошти в сумі 20000 грн.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 4 ст. 358 КК України - тобто, у використанні завідомо підробленого документа.

В судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, оскільки з часу вчинення кримінального правопорушення і до теперішнього часу минуло більше пяти років і у відповідності до ст. ст. 49, 106 КК України є підстави для закриття кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за обставин вказаних у обвинувальному акті визнав повністю, підтримали клопотання про застосування відносно нього ст. 49 КК України.

Прокурор клопотання обвинуваченого вважав обгрунтованим, та таким що підлягає задоволенню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

У ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 284 КПК кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За частиною третьою статті 285 КПК, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 286 КПК, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно частини третьої статті 288 КПК, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням.

При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК".

Положеннями ст.49 КК України, визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Таким чином згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання чинності вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила злочин від слідства та суду та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового злочину.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" №12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Як вбачається в з обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 366 КК України, за який передбачено відповідальність у виді штрафу або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

ОСОБА_7 обвинувачуються також у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 358 КК України, за який передбачено відповідальність у виді штрафу, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушеннь по події в період квітня 2013 року.

24 липня 2015 року ОСОБА_6 внаслідок реєстрації шлюбу (актовий запис 180) змінив прізвище на " ОСОБА_8 ", проте суду під головуванням судді ОСОБА_9 та прокурору така інформація не була відома, через що, виклик останнього в судові засіданні здійснювався за невірними анкетними даними, а судові повістки надсилалися за адресою, за якою ОСОБА_7 останнім часом не проживав. За вказаних обставин ОСОБА_6 було ухвалою від 29 липня 2016 року оголошено у розшук, а після зясування обставин розшук припинено а обвинувальний акт змінено.

Закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, пов`язує переривання або зупинення строків давності з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства.

Тому, суд вважає що від явки до органів слідства, прокурора та суду ОСОБА_7 не ухилявся та не переховувався, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за злочин не зупинявся та не переривався.

Вищенаведене свідчить, що строк притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності закінчився.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував проти закриття провадження з відповідних підстав.

Враховуючи вищезазначене, з`ясувавши позицію обвинуваченого, прокурора, та впевнившись у добровільності та усвідомленні обвинуваченим наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, підлягає до задоволення.

Долю речових доказів слід вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України вирішити питання про стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого в сумі 786 грн. 24 коп.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 124,126,174, 284, 285-286, 288, 372, 395 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 366 КК України на підставі ч.1 п. 2 ст. 49 КК України.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 358 КК України на підставі ч.1 п. 2 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження №0006771 відомості про яке 06.12.2014 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань- закрити.

Речовий доказ, а саме: довідку про середню заробітну плату від 03.04.2013 року залишити в матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_7 витрати на залучення експертів на користь держави в розмірі 786 грн. 24 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1