Провадження № 1-кп/643/701/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2021 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0003228 від 20.06.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 128, ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.06.2020 приблизно о 02:25 годині, точний час під час досудового розслідування не встановлений, неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , де знаходився також і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час словесного конфлікту з останнім, який виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, маючи умисел на нанесення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, неповнолітній ОСОБА_6 , діючи з необережності у формі злочинної недбалості, не передбачаючи можливості спричинення потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, хоча повинен був і міг передбачити настання означених наслідків, наніс один удар кулаком правої руки в голову, а саме праву скроневу область, після вказаного удару, ОСОБА_4 впав на спину з ударом правою рукою об землю, після надання його тілу прискорення ударом ОСОБА_6 , внаслідок чого отримав тілесні ушкодження, згідно висновку експерта № 09/1401 -С/2020 від 08.07.2020 у вигляді вивиху голівки правої плечової кістки, який за ступенем тяжкості відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, яке спричинило за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня) (згідно п.п. 2.2.1 а, б, в, і 2.2.2. Наказу МОЗ України від 17.01.95 р. № 6, Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 20.06.2020 приблизно о 02:25 годині, точний час під час досудового розслідування не встановлено, неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , де знаходився також і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час словесного конфлікту з останнім, який виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, після спричинення останньому тілесних ушкоджень, з необережності у формі злочинної недбалості за вищевказаних обставин, нахилившись до ОСОБА_4 , який лежав на землі, на спині, та, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідки і бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_4 кілька послідовних ударів кулаками обох рук цілячись потерпілому в голову, точна кількість ударів під час досудового розслідування не встановлена, але не менше 10-ти ударів, та після того, як ОСОБА_4 , підвівся з землі, ОСОБА_6 , продовжуючи діяти із злочинним наміром, направленим на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , підійшов до ОСОБА_4 , та наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_4 , а саме: в область носу. У результаті протиправних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 у останнього згідно з висновком експерта № 09/1401-С/2020 від 08.07.2020 були спричинені: закрита тупа травма носу, яка за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), згідно п.п. 2.3.1.а, 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.95 р., забійна рана, синці та садно, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (відповідно до п.п. 2.3.2 «б», п.2.3.5. Наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ст. 128 КК України, тобто необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження та за ч.2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 надав клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення в порядку приватного обвинувачення за ч. 2 ст. 125 КК України.

Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що на даний час потерпілий не має до обвинуваченого ОСОБА_6 жодних претензій. При цьому ОСОБА_4 повідомив суду, що добровільно, повністю та беззастережно відмовляється від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення і на підставі цієї заяви просить закрити дане кримінальне провадження у зв`язку з його відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення за ч. 2 ст. 125 КК України.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання потерпілого та закриття кримінального провадження у зв`язку з його відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення за ч. 2 ст. 125 КК України та вважав за необхідним виділити в окреме провадження матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України.

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення за ч. 2 ст. 125 КК України та виділення в окреме провадження матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України.

Заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши його матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 КК України є кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення і може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, однією із підстав для закриття кримінального провадження є відмова потерпілого, від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством.

Відповідно до абз. 2 ч. 7 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Із матеріалів справи вбачається, що потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні подав заяву про відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення за ч.2 ст. 125 КК України.

Як вбачається з вказаної зави, потерпілий ОСОБА_4 на даний час до обвинуваченого ОСОБА_6 не має претензій, відмовляється від обвинувачення проти нього у даному кримінальному провадженні та просить суд закрити кримінальне провадження стосовно обвинуваченого на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з його відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Крім того, відповідно до ст. 334 КПК України, матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 217 КПК України, у разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень.

Таким чином зважаючи на те, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 крім того обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, задля забезпечення ефективності судового процесу, суд вважає за необхідне матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України, виділити в окреме провадження.

Керуючись п. 7 ч. 1 ст. 284, ст. ст. 26, 125, 217, 334, 371, 372, 377, 477 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України - закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_4 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Матеріали кримінального провадження №0003228 від 20.06.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України виділити в окреме провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м.Харкова протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1