СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/577/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2021 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0004300 від 15.11.2020 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця Київської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

- 27.05.1997 року Залізничним районним судом м. Києва за ч. 2, ч.3 ст. 140 ч. 3 ст. 17, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 141, 42 КК України ( в редакції 1960 р.) до 6 р. 6 м. позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 21.06.2001 року Ірпінським міським судом Київської області за ч. 3 ст. 140, 43 КК України (в редакції 1960 р.) до 4 р. 6 м. позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 05.03.2012 року Ірпінським міським судом Київської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 5 р. позбавлення волі з випробувальним терміном на 3 роки;

- 05.03.2015 року Ірпінським міським судом Київської області за ст. 185 ч.ч. 2, 3, ст. 15 ч. 3 ст. 289 ч. 2, 70, 71 КК україни до 6 р. позбавлення волі без конфіскації майна, звільнений 21.11.2017 р. у зв`язку з відбуттям строку покарання,

- 03.10.2018 року Ірпінським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 180 днів позбавлення волі, ухвалою Київського апеляційного суду від 21.02.2019 вирок змінено в частині призначення покарання, та призначеного покарання у виді 4 р. 5 м. позбавлення волі;

- 26.12.2019 року Святошинським районним судом міста Києва за ч. 2 ст.185 КК України до 3 р позбавлення волі, за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 р. 3 м. позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання, більш суворим покаранням призначеним вироком Ірпінського міськрайонного суду Київської обл. від 03.10.2018 року, з урахуванням ухвали Київського апеляційного суду від 21.02.2019 року, призначене остаточне покарання у виді 4 р. 5 м. позбавлення волі.

Згідно ухвали Баклаклійського райсуду Харківської області від 08.07.2020 року звільнено від подальшого відбуття покарання на невідбуту частину покарання строком на 2 роки 4 місяці 8 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор: ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,-

встановив:
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення майнових злочинів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний злочин.

Так, ОСОБА_3 , 15.11.2020 року, приблизно о 16 годині 20 хвилин, знаходячись на території ринку «Грото», що по вул. Академіка Єфремова, 2 в м. Києві, шляхом пошкодження вікна, проник до приміщення кіоску з продажу електротехніки, звідки повторно, таємно викрав майно, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, ОСОБА_3 15.11.2020 року, приблизно в 16 годині 15 хвилин, знаходився на території ринку «Грото», що по вул. Академіка Єфремова, 2 в м. Києві, звернув увагу на приміщення кіоску з продажу електротехніки, який був зачинений.

Не маючи постійного місця роботи та інших джерел заробітку, а також відчуваючи потребу в грошових коштах, а також усвідомлюючи, те, що на території ринку сторонні особи відсутні у зв'язку з карантином вихідного дня, ОСОБА_3 вирішив повторно таємно викрасти чуже майно, яке знаходилось в приміщенні кіоску з метою обернення його на свою користь та особистого збагачення.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , пересвідчившись в тому, шо за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до приміщення кіоску та розбив скло, за допомогою бетонної тротуарної плитки та через отриманий отвір проник в приміщення кіоску, звідки повторно таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: музичну колонку марки «JBL», червоного кольору на загальну суму 490 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, завдавши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав частково, не оспорював частково фактичні обставини справи, та показав, що він 15.11.2020 року, приблизно о 16 годині 20 хвилин, знаходячись території ринку «Грото», що по вул. Академіка Єфремова, 2 в м. Києві та, проходячи повз кіоски, кинув камінь у вітрину кіоску з продажу електротехніки. Зробив так, бо не контролював свої дії, оскільки був під впливом сильних медичних препаратів, але музичну колонку марки «JBL», червоного кольору він не викрадав.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що є власником кіоску з продажу електротехніки, розташованого на території ринку «Грото», що по АДРЕСА_3 . Сам факт крадіжки він не бачив, його потім викликали працівники поліції та показали йому відео, на якому було видно, як обвинувачений ОСОБА_3 взяв шматок бордюрного каменя, почекав, поки не було поруч людей та кинув його у вітрину його кіоску, розбите скло пошкодило багато його товару. ОСОБА_3 забрав колонку, яку йому потім повернули працівники поліції, яка була пошкоджена.

Також судом безпосередньо досліджено наступні письмові докази:
- протокол огляду місця події від 15.11.2020 року, згідно якого було оглянуто магазин з продажу електронної техніки, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , з наявними пошкодженнями вітрини магазину;
- протоколом огляду запису з відеокамери від 23.11.2020 року, на якому зафіксовано, як ОСОБА_3 15.11.2020 року, приблизно в 16 годині 15 хвилин, проходив на території ринку «Грото», що по вул. Академіка Єфремова, 2 в м. Києві, розбив бордюрним каменем вітрину кіоску та викрав звідти колонку.
Таким чином, розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, проаналізувавши всі наявні в матеріалах кримінального провадження докази, суд приходить до наступних висновків.
Так, показання в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_5 та дослідженими судом доказами безспірно підтверджують факт причетності ОСОБА_3 до вчинення злочину за обставин, встановлених судом.
Отже суд, забезпечивши принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч.2 ст.22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України, проаналізувавши представлені сторонами докази, приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_3 обвинувачення є доведеним сукупністю зібраних у справі письмових доказів, відтак, суд кладе їх в основу обвинувального вироку і, виходячи із позиції ЄСПЛ, визнає їх досить переконливими, щоб на підставі їх розумної оцінки визнати ОСОБА_3 причетними до вчинення даного злочину.
Приймаючи до уваги, що по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності, оцінюючи зібрані матеріали, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.3 ст.185 КК України вірна, оскільки він вчинив повторне таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше приміщення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який віднесено до категорії тяжких злочинів, відношення до скоєного, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, вчинив злочин в період звільнення від відбуття покарання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є його стан здоров"я, обставини, які обтяжують покарання - відсутні.

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Згідно положень ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах, установлених у санкції ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: у виді позбавлення волі, однак у мінімальному розмірі, з урахуванням його стану здоров"я, оскільки, на думку суду, його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 , згідно ухвали Баклаклійського райсуду Харківської області від 08.07.2020 року звільнений від подальшого відбуття покарання у зв"язку із захворюванням на тяжку хворобу, на невідбуту частину покарання строком на 2 роки 4 місяці 8 днів, тому суд вважає, що до призначеного покарання ОСОБА_3 слід приєднати частково невідбуте покарання 1 місяць позбавлення волі за вказаним вироком Святошинського райсуду м.Києва від 26.12.2019 року.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Враховуючи обґрунтованість висунутого обвинувачення, обраний судом вид остаточного покарання, суд, вважає за необхідне в порядку ст. 377 КПК України раніше обраний запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Судові витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України за яким призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підстави ст. 71 КК України до призначеного за даним вироком ОСОБА_3 покарання частково приєднати невідбуте ним покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 26.12.2019 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 - тримання під вартою - залишити без зміни до набрання вироком законної сили. Утримувати ОСОБА_3 в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 15.11.2020 року.

Речовий доказ по справі - музичну колонку марки «JBL», передану на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - залишити у потерпілого.

Речовий доказ по справі - DVD - диск, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах даного провадження.

Речовий доказ по справі - один фрагмент бруківки сірого кольору, який поміщено до спецпакету №7115343 та один змив рук з вікна, який знаходиться в паперовому конверті коричневого кольору, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Святошинського УП ГУНП у м.Києві, - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1