Провадження №1-кп/761/2302/2021
В И Р О К
іменем України
11 червня 2021 року

Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

секретаря судового засідання ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесені в ЄРДР за №0000708 від 22.02.2021 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, утриманців не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки смт. Гребінки Київської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, незаміжня, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої;

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України;

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 22.02.2021, приблизно о 22:00, за попередньою змовою групою осіб, разом з ОСОБА_4 , під приводом купівлі ювелірного виробу, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , вчинили грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я ОСОБА_8 , з застосуванням слиногінного газу та заволоділи золотим ланцюжком потерпілого, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , 22.02.2021, у невстановлений досудовим слідством час та місці, разом з своєю дівчиною ОСОБА_4 , з метою покращення свого матеріального стану та вирішення побутових проблем, вирішили знайти через інтернет ресурси, оголошення громадян щодо продажу ювелірних виробів, з метою їх незаконного заволодіння під час огляду, не маючи намір купувати. З метою втілення в життя свого злочинного наміру ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 стали підшукувати необхідні їм оголошення на сайті «ОЛХ» та знайшовши відповідне про продаж золотого ланцюжка, за суму 13 000 гривень, ОСОБА_4 зателефонувала по вказаному в оголошенні номеру телефону та домовилась про зустріч і придбання вказаного ювелірного виробу, у потерпілого ОСОБА_8 . Окрім цього, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розуміючи, що під час вчинення, незаконного заволодіння чужим майном, потерпілі від їхніх злочинних дій особи, можуть чинити їм активний опір, а тому з метою його подавлення та втечі, ОСОБА_3 будучи у попередній змові з ОСОБА_4 , взяв з собою газовий балончик «Терен 4М», який поклав собі до правої кишені штанів.

Надалі, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 , 22.02.2021, приблизно о 21:40, за попередньою змовою групою осіб разом із ОСОБА_4 , прибули за місцем домовленості, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , де зустрілись з потерпілим ОСОБА_8 , який не знаючи про дійсні злочинні наміри ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , надав до огляду, спочатку ОСОБА_4 золотий ланцюжок, вартістю 17 550 грн. 12 коп., яка вдаючи, що оглядає його та умовно оцінює, передала даний ланцюжок ОСОБА_3 , який також вдаючи, що проводить огляд та оцінку ювелірного виробу, дістав з правої кишені штанів газовий балончик «Терен 4М» та спрямувавши його в обличчя ОСОБА_8 розпилив газ, тим самим намагаючись дезорієнтувати потерпілого та виграти час, для втечі, спричинивши потерпілому легке тілесне ушкодження, у вигляді хімічного опіку першого ступеня кон`юнктиви і склери обох очей. Після чого, ОСОБА_3 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, 22.02.2021, приблизно о 22:00, за попередньою змовою групою осіб разом із ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , відкрито заволоділи золотим ланцюжком, вартістю 17 550 грн. 12 коп., який належить ОСОБА_8 , із застосуванням насильства, що не є небезпечним для здоров`я потерпілого, та стали тікати з місця злочину, однак ОСОБА_8 вдалось затримати ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які на місці повернули золотий ланцюжок потерпілому, до приїзду працівників поліції.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому їм обвинуваченні за ч.2 ст. 186 КК України визнали повністю, просили суд обмежити обсяг дослідження доказів та фактичних обставин справи їх допитом та дослідженням характеризуючих матеріалів щодо особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню по кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальними правопорушеннями, розміру заподіяної матеріальної шкоди, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, надав показання про те, що дійсно він 22.02.2021 року, приблизно о 22.00 год., перебуваючи разом із ОСОБА_4 , в АДРЕСА_3 , під приводом купівлі ювелірного виробу, вчинили грабіж золотого ланцюжка, відносно потерпілого ОСОБА_8 з застосуванням слиногінного газу.

У вчиненому ОСОБА_3 щиро розкаявся, вказав на те, що шкоду заподіяної злочином потерпілому відшкодовано в повному обсязі.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, надала показання про те, що в лютому 2021 року, ввечері, вона зустрілась з ОСОБА_3 та перебуваючи в АДРЕСА_3 , під приводом купівлі ювелірного виробу, вчинили грабіж золотого ланцюжка, відносно потерпілого ОСОБА_8 з застосуванням слиногінного газу.

У вчиненому ОСОБА_4 щиро розкаялась, вказала на те, що шкоду заподіяної злочином потерпілому відшкодовано в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленим, в судове засідання не з`явився. Заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду справи за відсутності потерпілого, суд дійшов висновку про можливість з`ясувати всі обставини справи за його відсутності відповідно до ст.325 КПК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із застосуванням насильства, що не є небезпечним для здоров`я потерпілого.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане із застосуванням насильства, що не є небезпечним для здоров`я потерпілого.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжкими кримінальними правопорушенням, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, мотивацію кримінального правопорушення, а саме те, що вчиняючи кримінальне правопорушення у громадському місці обвинувачений легковірно розраховував не бути викритим у його вчиненні, та дані про особу обвинуваченого, який не працює та не навчається, за місцем реєстрації характеризується позитивно, під наглядом у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, до адміністративної та кримінальної відповідальності раніше не притягувався.

У відповідності до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , слід визнати його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Між тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети злочинів, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення ним кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням обвинуваченим кримінального правопорушення і характеризують поведінку останнього після вчинення кримінальних правопорушень, та індивідуальних властивостей обвинуваченого, зокрема його молодого віку, стану здоров`я, способу життя, та обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вищенаведене істотно знижує фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, тобто можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього судом у відповідності до ст. 76 КК України обов`язків.

Обираючи обвинуваченій ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке є тяжкими кримінальними правопорушенням, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченої, мотивацію кримінального правопорушення, а саме те, що вчиняючи кримінальне правопорушення у громадському місці обвинувачена легковірно розраховувала не бути викритою у його вчиненні, та дані про особу обвинуваченої, яка не працює та не навчається, за місцем навчання та проживання характеризується позитивно, під наглядом у лікаря нарколога або психіатра не перебуває, до адміністративної та кримінальної відповідальності раніше не притягувалась.

У відповідності до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , слід визнати її щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Між тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети злочинів, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченої до вчинення нею кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням обвинуваченою кримінального правопорушення і характеризують поведінку останньої після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних властивостей обвинуваченої, зокрема її молодого віку, стану здоров`я, способу життя, та обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд приходить до висновку, що вищенаведене істотно знижує фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, тобто можливість виправлення обвинуваченої без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за її поведінкою та виконання покладених на неї судом у відповідності до ст. 76 КК України обов`язків.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні підлягають солідарному стягненню з винних осіб, цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 2 (два) роки, якщо протягом указаного строку він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 186 КК України і призначити їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням - іспитовим строком, тривалістю 2 (два) роки, якщо протягом указаного строку вона не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи та судової медичної експертизи у розмірі 705 (сімсот п`ять) гривень стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази по справі, а саме:

-золотий ланцюжок, вагою 10,6 шрам, 585 проби залишити у власника ОСОБА_8 ;

-пара рукавиць, чорного кольору «Mechanix», 1 використаний галовий балон «Терен 4М» - знищити;

-мобільний телефон марки «Xiaomi» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з номером НОМЕР_3 повернути власнику ОСОБА_3 ;

-мобільний телефон «ОРРО» НОМЕР_4 , ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , з номером телефону НОМЕР_7 залишити у власника ОСОБА_4 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1