Провадження № 1-кс/686/7828/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника - ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду скаргу ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із скаргою, поданою в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення, в якій просить поновити строк на оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою від 29.04.2021 та зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому внести відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 364 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.

Скаргу обґрунтовує тим, що 29.04.2021 року засуджений ОСОБА_3 звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому із заявою про вчинення кримінального правопорушення слідчим СУ ГУНП в Хмельницькій області, який, на думку скаржника, фальсифікував докази, на підставі яких у подальшому суди дійшли помилкового висновку про причетність засудженого до вчинення злочину та призначили йому найвищу міру покарання.

Так, слідчий ОСОБА_5 умисно, зловживаючи своїми службовим становищем, не надав для проведення судових експертиз ряд доказів, які мали суттєве значення для правильного проведення експертизи, що стало підставою для неправильного висновку експерта та безпідставного притягнення скаржника до кримінальної відповідальності.

Злочинні дії слідчого ОСОБА_5 у змові із судовими експертами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 завдали тяжких наслідків заявникові.

02.07.2021 отримав повідомлення СУ ГУНП в Хмельницькій області про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР у зв`язку із відсутністю ознак, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення.

Скаржник та його представник у судовому засіданні вимоги скарги підтримали, просили її задовольнити.

Слідчий, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, у відповідності до ст. 306 ч.3 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку скаржника та його представника, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено, повідомлення СУ ГУНП у Хмельницькій обл. про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР ОСОБА_3 отримав 02.07.2021 та у подальшому вживав заходів для отримання правової допомоги з метою оскарження відмови у внесенні відомостей про злочин до ЄРДР у встановленому КПК України процесуальному порядку. Доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_3 було надано лише 20.07.2021 та 27.07.2021 представник скаржника звернувся із скаргою до суду.

За таких обставин вважаю, що строк на оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення скаржником пропущений з поважних причин, а отже підлягає поновленню.

Із наданих сканокопій матеріалів за заявою ОСОБА_3 слідує, що останній 29.04.2021 звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

У заяві вказав, що не погоджується з діями слідчого ОСОБА_5 та висновком експерта №57/931 і № 46-МК. Вказує, що слідчим не було встановлено відбитків рук на предметах, поданих судово-медичному експерту для проведення експертизи (на сокирі та лопаті), не задавалися також питання щодо встановлення їх експертом на предметах, наданих йому на дослідження. У висновках експертиз не було встановлено якою рукою наносилися удари, якою рукою бралися лопата та сокира, а слідчий не поставив таких питань експерту. Вказане, на думку скаржника, свідчить про службову недбалість як слідчого, так і експертів. Експертизи вважає неповними, необґрунтованим та їм не довіряє з підстав проведення без слідів відбитків рук та не встановлення якою рукою бралися сокира чи лопата.

Листом № А-1912/14-01-01-21 від 10.05.2021 заявнику направлено відповідь, якою йому фактично відмовлено у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення, оскільки звернення не є заявою про вчинене кримінальне правопорушення в розумінні ст. 214 КПК України, а відомості, викладені у заяві, не містять обставин, які вказують на ознаки складу злочину.

Водночас, заяву ОСОБА_3 було скеровано заступнику начальника начальнику СУ ГУНП у Хмельницькій обл. ОСОБА_9 для проведення перевірки в межах компетенції.

У подальшому, за наслідками розгляду заяви ОСОБА_3 зроблено висновок про відсутність обставин, які вказують на ознаки складу злочину та наявність підстав для внесення відомостей до ЄРДР, про що листом № 24/А-222 від 26.06.2021 повідомлено ОСОБА_3 та листом № 7677/121/124-2021 від 25.06.2021 Перший СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У своїй постанові від 16.05.2019 Верховний Суд у складі колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

На думку слідчого судді, заява ОСОБА_3 про вчинення слідчим ОСОБА_5 під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000208 та експертами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 злочинів не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації їх дій за відповідними статтями Кримінального кодексу України.

Аргументи ОСОБА_3 про можливе вчинення слідчим ОСОБА_5 злочинів ґрунтуються на його суб`єктивній незгоді із діями та прийнятими рішеннями в рамках здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000208, зокрема у ході призначення останнім експертиз, зокрема щодо питань які ставилися на вирішення експерта та об`єктів, які направлялися на експертизу.

Також заява про вчинення кримінального правопорушення містить незгоду ОСОБА_3 із висновками експертів №57/931 і № 46-МК, виконаними в межах кримінального провадження № 0000208, вважаючи їх неповними та необґрунтованими, однак вказане не свідчить про наявність будь-яких ознак, які б дозволяли кваліфікувати дії експертів як злочинні.

Оцінка висновкам експерта вже надавалася судом під час розгляду кримінального провадження № 0000208, у якому ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення.

Отже, по суті заявником оскаржуються процесуальні дії слідчого та висновки експертів у ході досудового розслідування у конкретному кримінальному провадженні. Разом з тим, згідно з вимогами ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

І процесуальна діяльність слідчого в межах його посадової дискреції не може бути підставою для його кримінального переслідування.

На думку слідчого судді, вимога ОСОБА_3 стосовно внесення до ЄРДР відомостей, викладених у його заяві від 29.04.2021 року та здійснення досудового розслідування, фактично означає здійснення повторної оцінки зібраним у певному кримінальному провадженні доказів та по суті перевірку ухваленого судового рішення (вироку) у кримінальній справі у інший спосіб, ніж це передбачено процесуальним законом, що є неприпустимим.

У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

З огляду на викладене, представник органу досудового розслідування обґрунтовано відмовив ОСОБА_3 у внесенні відповідних відомостей до ЄРДР.

Керуючись статтями 214, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_3 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 строк на оскарження бездіяльності уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення.

У задоволенні скарги ОСОБА_4 , поданої в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 05.08.2021.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1