Провадження № 11-кп/811/328/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року у м.Львові.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Личаківського районного суду м.Львова від 01 березня 2021 року відносно ОСОБА_7

з участю прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Личаківського районного суду м.Львова від 01.03.2021 року ОСОБА_7 визнано винним та призначено покарання за ч.1 ст.263 КК України три роки позбавлення волі.
На підставі ст.ст.71,72 КК України шляхом часткового складання покарань за вказаним вироком та вироком Личаківського районного суду м.Львова від 12 червня 2019 року, остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі терміном на три роки один місяць.
Вирішено питання про речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 , будучи колишнім військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , 23 червня 2019 року за адресою свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив незаконне поводження із бойовими припасами - гранатою РГД-5, яку незаконно зберігав по місцю проживання без передбаченого законом дозволу.
Захисник ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить вирок суду в частині призначеного ОСОБА_7 покарання змінити та виключити з резолютивної частини вироку покликання на застосування положень ст.ст.71,72 КК України та застосувати вимоги ч.4 ст.70 КК України, а також призначити ОСОБА_7 мінімальне покарання за ч.1 ст.263 КК України із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням.

На підтримання своїх апеляційних вимог захисник покликається на те, що ОСОБА_7 був засуджений вироком Личаківського районного суду м.Львова 12.06.2019 року за ч.4 ст.296 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі із застосуванням іспитового строку, а новий злочин ним вчинено 23.06.2019 року, тобто на час вчинення попередній вирок суду не набрав законної сили та ОСОБА_7 жодного покарання не відбував, а тому не підлягає в цьому випадку застосування ст.ст.71, 72 КК України при призначенні покарання, а слід застосувати правило ч.4 ст.70 КК України. Також захисник зазначає, що ОСОБА_7 розкаявся у вчиненому, сприяв в розкритті кримінального правопорушення, є учасником бойових дій, має на утриманні батьків пенсіонерів, а тому виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства.

На апеляційний розгляд захисник та обвинувачений не прибули та про причини неявки не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином телефонограмою від 29.06.2021 року, а отже їхня неявка у відповідності до ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає розгляду справи.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції прокурори заперечили проти поданої апеляційної скарги, вважають вирок суду законним та обґрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення прокурорів, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Відповідно до вимог ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд судом першої інстанції проводився відносно обвинуваченого ОСОБА_7 в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувальних актів.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про винуватість у вчинених обвинуваченим ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, і такий висновок в апеляційній скарзі сторони захисту не оспорюється.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції правильно врахував ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який є учасником бойових дій, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, має на утриманні батьків-пенсіонерів, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставини, що обтяжують покарання - відсутні.
З огляду на вище викладене та дані, що характеризують особу обвинуваченого, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції призначено обвинуваченому ОСОБА_7 з дотриманням вимог ст.ст.50, 65 КК України.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції в частині застосування ст.71 КК України при призначенні остаточного покарання ОСОБА_7 , з посиланням на висновок об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 01.06.2020 року у справі № 766/39/17, провадження № 51-8867кмо18, згідно з яким при застосуванні ст.71 КК України значення має не час набрання попереднім вироком суду на момент вчинення нового злочину, а саме час його постановлення.
При цьому, судом першої інстанції правильно враховано ту обставину, що ОСОБА_7 вчинив новий злочин саме під час іспитового строку, який був визначений вироком Личаківського районного суду м.Львова від 12.06.2019 року.
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про те, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_10 є необґрунтованою та не може бути задоволена, а вирок суду першої інстанції слід залишити в силі, оскільки він є законним, обґрунтованим та вмотивованим, при цьому судом першої інстанції при призначенні покарання були враховані обставини, на які захисник покликається в апеляційній скарзі та визначено таке покарання, з врахуванням обставин цього кримінального провадження, яке слід вважати мінімально можливим.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування чи зміну вироку, судом апеляційної інстанції не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 426 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Вирок Личаківського районного суду м.Львова від 01 березня 2021 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути безпосередньо оскаржена до суду касаційної інстанції шляхом подання касаційної скарги на протязі трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: