359/5092/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2021 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Бориспіль клопотання дізнавача сектору дізнання Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту в кримінальному провадженні №0000314 від 06.06.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач сектору дізнання Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за згодою прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області, звернулась до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в рамках кримінального провадження №0000314 від 06.06.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Подане клопотання мотивує тим, що 05.06.2021 близько 14 год. 00 хв. невстановлена особа перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, таємно та з корисливих мотивів здійснила крадіжку мобільного телефону належного ОСОБА_4 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникла у невідомому напрямку, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

07 червня 2021 року проведено огляд за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Opel Zafira» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, страховий поліс №АР/1880925, технічний паспорт, ключі від транспортного засобу.

З огляду на те, що вказані предмети та речі, є доказами вчинення кримінального правопорушення, та несуть доказову інформацію у даному кримінальному провадженні, подальше використання даних предметів та речей може призвести до його знищення, тому незастосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладання арешту на вказані предмети та речі, можуть призвести до приховування спотворення або знищення речей, які в сукупності з іншими доказами наддадуть органам досудового розслідування прийняти законне процесуальне рішення.

В судове засідання дізнавач сектору дізнання Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 не з`явилась, про дату час та місце розгляду клопотання повідомлялась належним чином. ЇЇ неявка, згідно ч. 3 ст. 244 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність

Слідчий суддя вважає, що доводи зазначені в клопотанні про наявність підстав для накладення арешту є не обґрунтованими та безпідставними.

Так з матеріалів справи вбачається, що дізнавачем не наведено достатніх підстав та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, на яке дізнавач просить накласти арешт.

Будь-яких доказів на підтвердження відомостей про те, що відповідне майно має ознаки, передбачені ст. 98, ст. 170 КПК України слідчому суді не подано.

Також в клопотанні не обґрунтовано та не долучено доказів наявності відношення вказаного майна до зазначеного кримінального правопорушення.

Згідно з п.1 ч.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права.

Безумовно, накладення арешту на транспортний засіб марки «Opel Zafira» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, страховий поліс №АР/1880925, технічний паспорт та ключі від транспортного засобу є втручанням держави у право особи на мирне володіння їх майном. Водночас, таке втручання є невиправданим, оскільки воно жодним чином не виплине на забезпечення кримінального провадження. Ці обставини свідчать про те, що арешт вище вказаних речей призведе до свавільного порушення п.1 ч.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

За таких обставин, слідчий суддя вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляції протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1