ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2021 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001955 стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Севастополь АР Крим, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а також за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_8
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2021 року обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України повернуто прокурору в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції, посилаючись на положення ч. 2 ст. 291 КПК України, згідно з якими обвинувальний акт має містити наступні відомості, зокрема: 1) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), дійшов висновку про невідповідність обвинувального акта цим положенням процесуального закону з огляду на настуне.
Так стороною обвинувачення не в повній мірі з`ясовані відомості щодо анкетних даних обвинуваченого ОСОБА_7 оскільки за результатами виклику останнього до суду повістками про виклик (а.с. 11, 13), було встановлено, що обвинувачений перебував під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор» у межах обраного останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак був звільнений з-під варти 19 лютого 2020 року. Судом продовжувалися заходи щодо виклику обвинуваченого до суду шляхом направлення судових повісток за вказаною у обвинувальному акті адресою місця його проживання, а також застосуванням до обвинуваченого ОСОБА_7 приводу, в тому числі, за адресою його тимчасового проживання у м. Києві, за результатами яких, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 за вказаними адресами місця проживання не мешкає і встановити його місце перебування на теперішній час є неможливим, що підтверджується рапортами співробітників поліції відповідальних за виконання приводів.
Отже, викладені обставини свідчать про порушення вимог кримінального процесуального закону, які позбавляють суд можливості здійснити виклик обвинуваченого належним чином з метою здійснення судового розгляду кримінального провадження у розумний строк.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що кримінальне провадження перебуває в провадженні суду з 11 вересня 2019 року, тобто вже більше року, протягом якого викликати обвинуваченого не надалось можливим, суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України прокурору для його належного оформлення у розумний строк, відповідно до вимог КПК України.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор зазначає, що вказані судом підстави для повернення обвинувального акта не відповідають дійсності, прокурором зазначені достовірні відомості про адресу місця проживання обвинуваченого, а тому просить скасувати ухвалу.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь в суді першої інстанції в повному обсязі і з підстав, викладених в скарзі просив її задовольнити, а ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Обвинувачений та потерпілий в судове засідання не з`явились, заяв про поважні причини неявки та про відкладення судового засідання не надали, що відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду без їх участі.

Мотиви апеляційного суду.
Перевіряючи доводи прокурора про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: анкетні дані кожного обвинуваченого, зокрема місце його проживання.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_9 неодноразово викликався до суду першої інстанції повістками про виклик (а.с. 11, 13) за вказаною у обвинувальному акті адресою місця його проживання, а також застосовувались до обвинуваченого приводу, в тому числі, за адресою його тимчасового проживання у м. Києві (а.с. 37, 49, 52, 57, 65, 74), за результатами яких, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 за вказаними адресами місця проживання не мешкає і встановити його місце перебування на теперішній час неможливо.
Зазначені обставини, підтверджується рапортами співробітників поліції відповідальних за виконання приводів (а.с. 46, 55, 61, 69, 71, 72). Отже, викладені обставини свідчать про недотримання прокурором вимог кримінального процесуального закону під час складення обвинувального акта в частині достовірності відомостей про адресу місця проживання обвинуваченого, що на даний час позбавляють суд першої інстанції можливості здійснити виклик обвинуваченого належним чином з метою здійснення судового розгляду кримінального провадження.
У зв`язку з вищевикладеним колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо невідповідності зазначеної в обвинувальному акті адреси місця проживання обвинуваченого фактичному місцю його проживання, та невідповідності внаслідок цього обвинувального акту вимогам пункту 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, що унеможливлює здійснення підготовчого провадження в суді першої інстанції.
Крім того, як випливає із реєстру матеріалів досудового розслідування, сторона обвинувачення не зверталась до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу з метою запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, в тому числі і ризику переховування обвинуваченого від суду. В свою чергу, суд першої інстанції використав всі можливі заходи, передбачені КПК України, для забезпечення явки обвинуваченого до суду.
Та обставина, що обвинувачений ОСОБА_7 перебував під вартою в межах іншого кримінального провадження не позбавляла можливості сторону обвинувачення звернутись з клопотанням про застосування до останнього запобіжного заходу в цьому кримінальному провадженні з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки та можливості судового розгляду обвинувального акта.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає оскаржене рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, і погоджується з тим, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення виявлених недоліків, а саме - для встановлення та зазначення у ньому фактичного місця проживання обвинуваченого ОСОБА_7 , а відповідні доводи прокурора вважає необґрунтованими та не знаходить підстав для задоволення його апеляційної скарги.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2021 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001955 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4