Провадження № 11-кп/4820/520/21
Справа № 682/1248/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000031 від 20.02.2018 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 14 червня 2021 року, -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 14 червня 2021 року клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою задоволено.
Дію запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миньківці Славутського району Хмельницької області, громадянина України, з професійно- технічною освітою, неодруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 липня 2017 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді арешту на строк 4 місяці,
у виді тримання під вартою продовжено на 60 днів, до 12 серпня 2021 року включно.
Дію запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді тримання під вартою продовжено на 60 днів, до 12 серпня 2021 року включно.

Клопотання обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу залишено без задоволення.

Своє рішення суд обґрунтовував тим, що продовжують існувати ризики переховування від суду; незаконного впливу на потерпілого; вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому з урахуванням ступеня тяжкості та суспільної небезпеки злочину в якому обвинувачується ОСОБА_8 , особи обвинуваченого, тяжкості можливого покарання у разі визнання обвинуваченого ОСОБА_8 винними у вчиненні інкримінованого злочину та що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам визначеним у ст.177 КПК України, є необхідність у продовженні строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 14 червня 2021 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 та постановити ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Зазначає, що оскільки вирок Хмельницького апеляційного суду від 08.04.2020, який ухвалений колегією суддів у складі суддів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, був скасований постановою Верховного Суду України 02.12.2020 і призначено новий розгляд в суді першої інстанції, відповідно до положень ч.3 ст.76 КПК України вищевказана колегія суддів апеляційного суду не вправі була вирішувати питання про передачу кримінального провадження на розгляд Шепетівського міськрайонного суду.
У зв`язку із постановленням ухвали про направлення кримінального провадження незаконним складом суду, жоден із суддів Шепетівського міськрайонного суду не можуть розглядати кримінальне провадження.
Судді ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не можуть брати участь у розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, оскільки вони відводилися від розгляду кримінального провадження з тих підстав, що брали участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування.
Зазначені у клопотанні прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ризики є недоведеними.
Судом не враховано, що обвинувачений ОСОБА_8 не переховувався від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; не здійснював незаконного впливу на потерпілого.
З моменту затримання та позбавлення волі ОСОБА_8 жодного адміністративного або кримінального правопорушення не вчинив, що свідчить про недоведеність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.
Оскаржувана ухвала суду не містить посилання на фактичні дані, які встановлені судом та могли б свідчити про наявність мінімального ризику неправомірної поведінки обвинуваченого, окрім як тяжкості пред`явленого йому обвинувачення.
Суд першої інстанції не розглянув можливості застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку поданої захисником ОСОБА_7 апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд з врахуванням обставин провадження, при відсутності підстав для обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, який не пов`язаний з триманням під вартою, обґрунтовано продовжив обвинуваченому ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження видно, що обвинувачений ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, обвинувачений раніше судимий, не має місця роботи, міцних соціальних зв`язків, а тому, з урахуванням обставин передбачених ст.178 КПК України, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, а саме ризики: переховування від суду; незаконного впливу на потерпілого; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого, та не зможе запобігти ризикам, зазначеним в ухвалі суду.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 суд першої інстанції дослідив обставини, які враховувалися судом при обранні та продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які на даний час не змінилися.
В ухвалі суду викладені обставини, на підставі яких суд дійшов до висновку що продовжують існувати ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтована неможливість запобігання ризиків шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, враховані усі обставини, передбачені статтею 178 КПК України у тому й числі тяжкість можливого покарання у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Зважаючи на викладене безпідставними є твердження апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 про недоведеність ризиків визначених у ст.177 КПК України, та що в ухвалі суду необґрунтована неможливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у вигляді домашнього арешту.

Під час розгляду клопотання прокурор довів, що ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися та вони виправдовують продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, та що більш м`який запобіжний захід, у тому й числі у вигляді домашнього арешту, про що клопочуть обвинувачений та його захисник, не зможуть забезпечити мету застосування запобіжного заходу.
Наявність ризиків у межах кримінального провадження, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених в судових засіданнях суду першої та апеляційної інстанцій.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції врахував всі обставини провадження, об`єктивно оцінив особистість обвинуваченого ОСОБА_8 , тяжкість злочину у вчиненні якого він обвинувачується, обґрунтовано прийняв рішення про необхідність продовження ізоляції обвинуваченого від суспільства.

Не заслуговують на увагу твердження захисника обвинуваченого про те, що судді ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не можуть брати участь у розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, оскільки вони відводилися від розгляду кримінального провадження з тих підстав, що брали участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування.
Відповідно до ч.1 ст.76 КПК України із змінами, внесеними згідно із Законами № 2147-VIII від 03.10.2017, № 1027-IX від 02.12.2020 суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Отже участь судді у кримінальному провадженні під час досудового розслідування не є перешкодою для перегляду цим суддею в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Безпідставними є й доводи захисника обвинуваченого про те, що відповідно до положень ч.3 ст.76 КПК України колегія суддів апеляційного суду у складі суддів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , не вправі була вирішувати питання про передачу кримінального провадження на розгляд Шепетівського міськрайонного суду, оскільки судом касаційної інстанції був скасований вирок Хмельницького апеляційного суду від 08.04.2020, який ухвалений колегією суддів у складі суддів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 відносно ОСОБА_8 за ч.3 ст.187 КК України.
Згідно положень ч.3 ст.76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції.

Вирішення питання про передачу кримінального провадження до іншого суду не є участю у кримінальному провадженні у розумінні ч.3 ст.76 КПК України.

З урахуванням викладеного необґрунтованими є посилання в апеляційній скарзі на те, що судді Шепетівського міськрайонного суду не можуть розглядати кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 у зв`язку із постановленням ухвали про направлення кримінального провадження незаконним складом суду.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм кримінального процесуального закону, і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 4221 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 14 червня 2021 року про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: