Справа №2120/1-905/11
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні подання про визначення частки майна боржника

12.05.2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисника засудженого (боржника): ОСОБА_4

представника Дніпровського ВДВС: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона подання Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визначення частки майна боржника, -

в с т а н о в и в:

04.04.2019 Дніпровський районний відділ Державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (далі по тексту - ВДВС) звернувся до суду з поданням про визначення частки майна боржника, а саме: ОСОБА_6

22.03.2021 на підставі розпорядження №01-09/769/21 вказане подання в порядку повторного авторозподілу (звільнення судді у відставку) з дотриманням порядку визначеного ст. 35 КПК України передано в провадження судді ОСОБА_1 .

Так, ВДВС в обґрунтування подання зазначено, що на виконанні перебуває виконавче провадження №40987281 відкрите 04.04.2014 з виконання виконавчого листа 2120/1-905/11 від 21.10.2013, виданого Суворовським районним судом м. Херсона щодо конфіскації всього майна, яке належить ОСОБА_6 на користь держави. Під час проведення виконавчих дій встановлено, що за боржником зареєстровано 1/3 частини квартири за адресою АДРЕСА_1 . Інше майно за боржником не зареєстроване, проте вказана квартира перебуває у спільній приватній власності, що перешкоджає можливості виконання вироку суду щодо ОСОБА_6 .

Під час судового розгляду представник ВДВС подання підтримала, просила суд його задовольнити з підстав зазначених в ньому.

Прокурор заперечила проти задоволення подання, вважаючи, що викладені у ньому питання мають вирішуватись в порядку цивільного процесуального законодавства, оскільки норми КПК України не передбачають права суду на визначення розміру частин майна при виконанні вироку в частині конфіскації майна.

Захисник засудженого ОСОБА_4 також заперечила проти задоволення подання ВДВС. Просила суд звернути увагу на ту обставину, що для вирішення озвученого подання мають бути залучені до судового розгляду й інші заінтересовані особи, проте норми КПК України не визначають процедуру залучення інших учасників, окрім сторін кримінального провадження. Також зазначила, що подання не відповідає вимогам щодо його форми та змісту, а це ставить під сумнів можливість його задоволення.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши наявні матеріали в обґрунтування подання, приходить до наступних висновків.

Вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 03.04.2013 ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, за ч. 3 ст. 364 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна та позбавленням права займати посади в правоохоронних органах на 2 роки. На підставі ч.1 ст. 70 КК України визначено остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна та позбавленням права займати посади в правоохоронних органах на 2 роки.

Відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.03.2014 ОСОБА_7 визнано засудженим за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.12.2013 відкрито виконавче провадження з конфіскації майна у засудженого ОСОБА_6 .

З відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати серед іншого й інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку (п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України).

За змістом ч. 2 ст. 48 КВК України виконання покарання у виді конфіскації майна здійснюється органом державної виконавчої служби за місцезнаходженням майна відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» - стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Правовий режим та порядок визначення частки майна у спільній сумісній власності визначено статтями 364-372 ЦК України.

Питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця (ст. 443 ЦПК України).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що питання визначення частки майна боржника у спільній сумісній власності вирішується за правилами Цивільного кодексу України та в порядку визначеному саме ЦПК України, оскільки норми КПК вирішення вказаного подання не передбачають. Крім того, для вирішення ініційованого державним виконавцем подання, в рамках розгляду останнього мають бути залучені й інші співвласники об`єкту нерухомого майна, належного ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності, проте діючий КПК України не передбачає відповідної процедури, як і не визначає сторонами кримінального провадження вищезазначених осіб. Крім того, визначення розміру части співвласників в об`єкті спільної сумісної власності не є виконанням вироку в частині призначеного покарання у вигляді конфіскації майна, а стосується безпосередньо прав осіб, пов`язаних з режимом права власності.

З огляду на викладені вище факти, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання ВДВС слід відмовити, оскільки останнє має вирішуватись за правилами ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 369-372, 376, 537-539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби м. Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визначення частки майна боржника - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1