1Справа № 335/4772/21 1-кс/335/2681/2021
06 травня 2021 року м. Запоріжжя
Досудовим розслідуванням встановлено, 22.04.2021 до управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області ДСР Національної поліції України надійшла заява ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора ПП «Будшлях-2011», який просить притягнути до кримінальної відповідальності начальника управління з питань праці Головного управління Держпраці в Запорізькій області ОСОБА_5 , який вимагає неправомірну вигоду за проведення перевірки ПП «Будшлях-2011» без виявлення порушень законодавства та, як наслідок, не притягнення директора до відповідальності.
В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний начальник управління з питань праці Головного управління Держпраці в Запорізькій області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , якого 05.05.2021 затримано в порядку ст. 208 КПК України за фактом вимагання неправомірної вигоди.
Згідно з інформацією, зазначеною у щорічній декларації за 2020 рік, поданої ОСОБА_5 , до розділу 12 «Грошові активи» внесено відомості стосовно розміщення на банківському рахунку Філії-Запорізького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» (МФО:313957) коштів у розмірі 410 000 грн, власником яких є ОСОБА_5 .
Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-111 від 07.12.2000 року (із змінами та доповненнями) - «арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом».
Санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає обов`язкову конфіскацію майна.
На підставі викладеного, відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, тимчасове у встановленому кримінально-процесуальним законом позбавлення права на відчуження зазначеного у клопотанні майна є необхідним для забезпечення конфіскації майна як виду покарання, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 368 КК України.
Прокл подане клопотання підтримала, надавши відповідну заяву.
Власник майна в судове засідання не викликався, у відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України, згідно якої, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено без фіксації судового процесу.
Дослідивши клопотання, матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 6 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. Частиною 2 даної статті передбачено, що повинно бути зазначено у клопотанні про арешт майна.
Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арештумайна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З урахуванням наведеного, враховуючи, що ОСОБА_5 затриманий за підозрою в вчиненні злочину, з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного як виду покарання за ч.3 ст.368 КК України та з метою застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора про накладення арешту.
Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 167, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -
Накласти арешт на грошові кошти, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , які знаходяться на всіх розрахункових рахунках Філії-Запорізького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» (МФО:313957) шляхом тимчасового, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1