Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/348/21 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2021 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002602 від 17 квітня 2020 року стосовно ОСОБА_8 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 лютого 2021 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Новоукраїнка Кіровоградської області, громадянку України, без освіти, не одруженої, що не працює, на у триманні має трьох неповнолітніх дітей, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

-25 травня 2020 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.1 ст.187, ч.1 ст.309, ч.1 ст.296 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України остаточно до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст..75 КК України ОСОБА_8 звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. Відповідно до ст.. 76 КК України ОСОБА_8 зобов`язано періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, виконувати заходи апробаційної програми.

визнано винною та засуджено за ч.2 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27.05.2020 року стосовно ОСОБА_8 за ч.1 ст.187, ч.1 ст.309, ч.1 ст.296 КК України - виконувати самостійно.

Ухвалено про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_8 на користь держави 653 грн. 80 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішено питання про речові докази.

ВСТАНОВИЛА:

У зміненій апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду першої інстанції, а кримінальне провадження закрити за відсутністю у діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, вказуючи про неконкретність пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення, порушення слідчим на початковій стадії розслідування її права на захист, фальсифікацію та відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів, неправдивість показань потерпілої ОСОБА_9 , необ`єктивність та неповноту судового слідства, необгрунтованість висновків суду, а також незаконність та невмотивованість судового рішення.

Зокрема захисник зазначає, що після затримання, обшук ОСОБА_8 та вилучення у неї речей проводився слідчим у присутності оперуповноважених осіб чоловічої статі, одна з вилучених у неї купюр номіналом 200 грн., яку нібито впізнала потерпіла ОСОБА_9 , спеціально була помічена слідчим чорнилами.

Вважає, що протоколи огляду предметів та пред`явлення потерпілій ОСОБА_9 для впізнання слідчим сфальсифіковані, оскільки потерпіла не могла чітко пам`ятати ІМЕІ свого мобільного телефону, фото купюр потерпілій для впізнання не пред`являлись, а всі кошти в сумі 600 грн., які були нібито вилучені у ОСОБА_10 , остання передала адвокату ОСОБА_11 в якості оплати за надання правничої допомоги.
На думку сторони захисту, протокол пред`явлення ОСОБА_9 речей - совкових лопат для впізнання від 01.05.2020 року без переліку їх ідентифікуючих ознак та фотознімків є недопустимим доказом, а показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та адвоката ОСОБА_11 в судовому засіданні, спростовують неправдиві показання потерпілої ОСОБА_9 та версію слідства про розбійний напад на потерпілу ОСОБА_9 взагалі.
При таких обставинах, адвокат ОСОБА_7 стверджує, що суд, під час розгляду справи, на істотні порушення вимог КПК та фальсифікацію слідчим письмових доказів уваги не звернув, належної та об`єктивної оцінки показанням обвинуваченої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , які спростовують показання потерпілої ОСОБА_9 про напад не дав, розбіжності та неточності у протоколах пред`явлення потерпілій ОСОБА_9 речей для впізнання не усунув, всі аргументи сторони захисту безпідставно відхилив, тим самим проявив необ`єктивність та неповноту у дослідженні доказів, що вплинуло на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Згідно з вироком, суд встановив, що 17 квітня 2020 року приблизно 15.00 год., ОСОБА_8 , яка раніше вчинила розбій, перебуваючи в будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , під час спільного розпиття алкогольних напоїв з ОСОБА_9 , з метою заволодіння її майном, умисно, з корисливих мотивів, нанесла ОСОБА_9 4 удари лопатою в область голови і спричинила ОСОБА_9 тілесні ушкодження у виді: поперечного перелому дистального відділу діалізу правої ліктьової кістки зі зміщенням уламків, який згідно висновку судово-медичної експертизи №567 від 08.06.2020 року відноситься до категорії середньої ступені тяжкості; черепно-мозкової травми, забою головного мозку, ран в ділянці лоба по середній лінії, тьмяно потиличній ділянці голови, лівої вушної раковини, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Після нанесення ударів ОСОБА_8 заволоділа грошовими коштами ОСОБА_9 в сумі 300 грн., жіночою сумкою та її мобільним телефоном «BRAVIS F180 Ring Dual Sim Black» вартістю 180 грн. 50 коп.
З місця вчинення злочину ОСОБА_8 зникла, викраденим у ОСОБА_9 майном розпорядилася на власний розсуд, спричинивши потерпілої матеріальної шкоди на загальну суму 480 грн. 50 коп.
При таких встановлених судом обставинах, дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.
Заслухавши доповідача, в дебетах обвинувачену ОСОБА_8 та її захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу і просили суд її заволинити, прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає за таких підстав.

Згідно диспозиції ч.2 ст.187 КК України, кримінальна відповідальність за вчинення даного кримінального правопорушення настає у разі нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства, вчиненого особою, яка раніше вчинила розбій або за попередньою змовою групою осіб.
У Постанові Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» вказано, що під нападом у розбої слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи. Ці дії характеризуються раптовістю, несподіваністю для потерпілого, короткочасністю, агресивністю. При цьому зазначене насильство, яке виступає способом заволодіння майном спрямоване на подавлення волі потерпілого до супротиву та самозахисту від нападника.
Також, важливе значення, для кваліфікації розбою, має суб`єктивне сприйняття потерпілим реальності погрози застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я.
Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченої ОСОБА_8 , суд першої інстанції у мотивувальній частині вироку, зазначив про те, що послідовні та правдиві показання потерпілої ОСОБА_9 про напад, узгоджуються з наявними у справі письмовими доказами та показаннями свідків, а їх сукупність такою, що доводить спрямованість умислу ОСОБА_8 на заволодіння майном потерпілої ОСОБА_9 із застосуванням насильства, небезпечного для її життя та здоров`я.

Зокрема суд, на обґрунтування своїх висновків послався на дані:

- рапорту від 17.04.2020 року про надходження о 20 год. 04 хв. повідомлення зі служби 102 від чергового лікаря Кіровоградської обласної лікарні про вчинення відносно ОСОБА_9 17.04.2020 року о 15 год. 00 хв. по АДРЕСА_3 нападу невідомими особами із завданням тілесних ушкоджень (т.1 а.п.11);
- рапорту УПП в Кіровоградській області від 17.04.2020 року про отримання о 16 год. 08 хв. на номер «102» виклику від ОСОБА_9 у зв`язку з вчиненням відносно останньої по АДРЕСА_4 нападу невідомими особами, які завдавши їй тілесні ушкодження лопатою, заволоділи мобільним телефоном та грошовими коштами (т.1 а.п.12);
- протоколу заяви ОСОБА_9 від 17.04.2020 року про те, що приблизно о 15 год. 00 хв. по вул.. Дарвіна у м. Кропивницькому на неї вчинено напад із застосуванням фізичної сили з метою заволодіння її мобільним телефоном та грошовими коштами у розмірі 300 грн. (т.1 а.п.13);
- протоколу огляду місця події від 17.04.2020 року із ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого проведено огляд території домоволодіння по АДРЕСА_2 , де посередині між рамою воріт на асфальтовій поверхні виявлено 5 краплин речовини бурого кольору, з яких зроблено змив РБК на марлевий тампон; на відстані 15 см від вказаних краплин, ближче до будинку, який знаходиться зліва від входу до домоволодіння, зроблено контрольний змив з асфальтової поверхні на марлевий тампон; з лівого боку від входу до домоволодіння на відстані 50 см від лівого краю рами воріт з боку входу виявлено лопату, яка розташована металевою частиною ближче до рами воріт та дерев`яною частиною (близько 50 см) ближче до кута будинку на відстані 120 см від нього; на відстані 10 см від вхідних воріт під парканом, що з правого боку від входу, на асфальтованій поверхні виявлено дерев`яну палицю діаметром 3 см довжиною 75 см; під час огляду місця події вилучено змив РБК та контрольний змив, лопату, палицю, які оглянуто, у тому числі в судовому засіданні, та визнано речовими доказами (на робочій частині лопати та на палиці під час огляду виявлено нашарування ґрунту та речовини бурого кольору) (т.1 а.п.74-84);
- протоколу огляду місця події від 17.04.2020 року із ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого проведено огляд кімнати №3 на першому поверсі Кіровоградської обласної лікарні по АДРЕСА_5 , де на підлозі виявлено та вилучено осінню жіночу куртку коричневого кольору із бежевими вставками, на якій наявні нашарування РБК, яка надана згідно з заявою ОСОБА_9 та в подальшому оглянута згідно з протоколом і в суді, та визнана речовим доказом (т.1 а.п.48-49, 50-52, 53);
- копії медичної документації ОСОБА_9 : копії супровідного листа №196 ТМО «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області», відповідно до якого ОСОБА_9 доставлена до КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» по просп. Університетському, 2/5 у м. Кропивницькому 17.04.2020 року; копії запису лікаря приймального відділення відносно ОСОБА_9 , копії листків оглядів та консультацій спеціалістами ОСОБА_9 , які містять діагнози потерпілої за 17.04.2020 року, які були вилучені у приміщенні КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради», відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 02.06.2020 року з додатком до нього, які разом із трьома рентгенівськими знімками ОСОБА_9 були оглянуті відповідно до протоколу огляду предметів (т.1 а.п.59-70);
- протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.04.2020 року, згідно з яким потерпіла ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_8 як особу, яка здійснила на неї напад із застосуванням насильства (т.1 а.п.30-32);
- протоколу особистого обшуку від 17.04.2020 року, відповідно до якого під час обшуку затриманої ОСОБА_8 було виявлено та вилучено мобільний телефон «Bravis», який пред`являвся потерпілою у судовому засіданні під час допиту, дві сім-картки, грошові кошти у сумі 38 грн.: одну грошову купюру номіналом 20 грн. з плямою чорного кольору, 2 грошові купюри номіналом 5 грн., одна з плямою червоного кольору, одну грошову купюру номіналом 2 грн. з плямою чорного кольору, 6 грошових купюр номіналом 1 грн., які оглянуто та визнано речовими доказами, а також досліджені у судовому засіданні (т.1 а.п.150, 154-164);
- протоколу пред`явлення речей для впізнання від 18.04.2020 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_9 впізнала мобільний телефон, яким заволоділа ОСОБА_8 під час нападу (т.1 а.п.33-38);
- протоколу пред`явлення речей для впізнання від 18.04.2020 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_9 впізнала за плямою чорного кольору грошову купюру номіналом 20 грн., якою, як встановлено судом, заволоділа ОСОБА_8 під час нападу (т.1 а.п.39-42);
- протоколу пред`явлення речей для впізнання від 01.05.2020 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_9 впізнала совкову лопату, якою ОСОБА_8 нанесла їй тілесні ушкодження (т.1 а.п.43-46);
- протоколу огляду місця події від 04.05.2020 року з ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого проведено огляд території домоволодіння по АДРЕСА_2 , де було вчинено правопорушення, під час якого зафіксовано розташування речей і будівлі (т.1 а.п.122-129);
- протоколу відібрання зразків для експертного дослідження від 19.05.2020 року, відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_9 відібрано зразки крові (т.1 а.п.180);
- протоколу проведення слідчого експерименту від 03.06.2020 року із застосуванням відеозапису, який було переглянуто та перенесено на цифровий носій, від 03.06.2020 року, та який було переглянуто у судовому засіданні, за участю потерпілої ОСОБА_9 , під час якого остання на місці події відтворила обставини вчиненого ОСОБА_8 відносно неї правопорушення, які повністю збігаються із обставинами, повідомленими нею у показаннях (т.1 а.п.23-29);
- висновку експерта №350 від 13.05.2020 року, відповідно до якого ринкова вартість станом цін на 12.03.2020 року не представленого на експертизу мобільного телефону «Bravis F180 Ring Dual Sim Black», у технічно-справному стані без видимих механічних пошкоджень може складати 180 грн. 50 коп. (т.1 а.п.172-175);
- висновку експерта №567 від 08.06.2020 року, відповідно до якого згідно з наданою медичною документацією у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми: забою головного мозку, ран в ділянці лоба по середній лінії (1), тім`яно-потиличній ділянці голови (1), лівої вушної раковини (1), які утворилися від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), що мав дещо обмежену контактуючу поверхню, але у зв`язку з проведенням ПХО ран більш конкретно говорити про індивідуальні властивості травмуючого об`єкту, не є можливим, які могли утворитися в строк, встановлений судом, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я строком понад 6 діб; поперечного перелому дистального відділу діалізу правої ліктьової кістки зі зміщенням уламків, які утворилися від травматичного контакту тупим об`єктом, та могли утворитися у строк, вказаний в обвинуваченні, відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, яке викликало тривалий розлад здоров`я строком понад 21 добу. Вказані тілесні ушкодження утворилися від не менше 4-х травматичних впливів. Тілесні ушкодження у вигляді поперченого перелому дистального відділу діалізу правої ліктьової кістки зі зміщенням уламків могли утворитись і при самообороні. Механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_9 при проведені судово-медичної експертизи, не суперечить механізму, на який вказала потерпіла ОСОБА_9 у протоколі проведення слідчого експерименту за її участю від 03.06.2020 року (т.1 а.п.177-178);
- висновку експерта №355 від 19.05.2020 року, відповідно до якого кров ОСОБА_9 належить до групи АВо за ізосерологічною системою АВ0 (т.1 а.п.184-185);
- висновку експерта №73 від 09.06.2020 року, відповідно до якого при дослідженні змивів з дерев`яної палиці та совкової лопати крові та волосся не виявлено (т.1 а.п.189-190).
Спростовуючи версію обвинуваченої ОСОБА_8 про заподіяння потерпілій ОСОБА_9 лише тілесних ушкоджень в процесі необхідної оборони, суд вказав, що показання ОСОБА_8 про те, що потерпіла ОСОБА_9 кидалася на неї з ножем в руках, а вона захищаючись нанесла їй лише 2 удари лопатою є безпідставними і такими, що спростовуються сукупністю вище вказаних належних, допустимих та достовірних доказів, які є достатніми для доведення винуватості ОСОБА_8 .

Зокрема зазначив про те, що показання потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , висновки судових медичних експертів, результати огляду місць події за місцем події та особистого обшуку затриманої ОСОБА_8 у присутності захисника, речові докази, вилучені під час вказаних слідчих дій, а також інші досліджені судом докази, безумовно підтверджують винуватість ОСОБА_8 у розбійному нападі ОСОБА_9 , при встановлених судом обставинах цієї справи.
Показання потерпілої ОСОБА_9 , суд визнав достовірними, такими, що повністю узгоджуються із висновками судового медичного експерта щодо часу та обставин спричинення їй тілесних ушкоджень, а також послідовними із самого початку досудового розслідування.
Обгрунтував свої висновки суд і тим, що факт вчинення обвинуваченою ОСОБА_8 нападу на ОСОБА_9 , із застосуванням насильства, небезпечного для її життя та здоров`я підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої, вилученими речовими доказами за місцем події (лопатою, палицею, слідами речовини бурого кольору), показаннями потерпілої, які узгоджуються із висновками судово-медичної експертизи та виявленою на місці події слідовою картиною.
Вказав, що будь-які підстави оговорювати ОСОБА_8 у ОСОБА_9 не було, а характер та спосіб застосування насильства з використанням предмету, придатного для спричинення значної шкоди (лопати) а також сильні та цілеспрямовані удари в область життєво важливого органу - голови, з наслідками, які зафіксовані у висновках судово-медичних експертиз, за висновком суду, безумовно підтверджує небезпеку такого насильства для життя та здоров`я потерпілої.
Показання ОСОБА_8 про те, що вона заподіяла тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_9 у процесі самозахисту, суд розцінив критично, як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення, обґрунтовуючи тим, що факт вилучення у ОСОБА_8 у присутності понятих мобільного телефону потерпілої ОСОБА_9 та грошової купюри, яку впізнала ОСОБА_9 , спростовує твердження обвинуваченої про самооборону та з об`єктивністю свідчить про корисливий мотив у ОСОБА_8 , яка обрала саме такий, небезпечний спосіб злочинного посягання.

Підсумовуючи проаналізовані в процесі судового розгляду докази, суд дійшов однозначного висновку про те, що характер спричинених тілесних ушкоджень обвинуваченою потерпілій, місце їх спричинення - місце проживання, присутність поруч співмешканця ОСОБА_12 , який мав перевагу над свідком ОСОБА_13 , використане знаряддя злочину - лопата, кількість нанесених ударів - не менше чотирьох, відсутність будь-яких зафіксованих ушкоджень у ОСОБА_8 , безумовно спростовують версію сторони захисту про самозахист, а вилучення майна потерпілої у обвинуваченої, у тому числі грошових коштів, свідчить про наявність очевидного корисливого мотиву.
Спростував суд і версію адвоката ОСОБА_7 про фальсифікацію доказів вказавши про те, що огляд місця від 17.04.2020 року проводився на підставі дозволу законного користувача та відповідно володільця домоволодіння ОСОБА_15 за його участі (т.1 а.п.73), проживання якого у вказаному місці не оспорюється сторонами, а фактично підтверджується, що відповідає положенням ч.1 ст.233 КПК України. Особистий обшук ОСОБА_8 згідно з долученим протоколом було проведено слідчою за участю понятих жіночої статі і захисника, що відповідало положенням ч.3 ст.208, ч.5 ст.236 КПК України та будь-які інші чоловіки в ньому участі не брали, конкретних чоловіків не вказано захисником і у самому протоколі, як і не зазначено які дії здійснювалися ними, хоча захисник мав можливість це зафіксувати. Також про вилучення предметів та визнання їх речовими доказами у справі складено низку відповідних процесуальних документів протоколів та постанов, про які зазначено раніше, їх властивості, які мають доказове значення в цій справі, описані у них, вказані документи були відкриті стороні захисту в порядку, передбаченому ст.290 КПК України, доля яких вирішується судом при ухваленні вироку, що відповідає положенням ст.100 КПК України.
Розцінив суд як безпідставні, а по суті надуманими твердження сторони захисту про фальсифікацію протоколу допиту потерпілої ОСОБА_9 від 17.04.2020 року (т.1 а.п.16-19) та протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.04.2020 року (т.1 а.п.30-31), як такі що безпосередньо у своїх показаннях спростовані потерпілою під час судового розгляду, яка безумовно підтвердила усі обставини, викладені у них, які підлягають з`ясуванню згідно пред`явленого обвинувачення
Визнав суд належними та допустимими і протоколи інших слідчих дій, оскільки стороною захисту не доказано наявність таких порушень КПК України, які б призвели до їх недопустимості.
Фактично усі обставини проведення слідчих дій за участю потерпілої в суді безпосередньо підтвердила потерпіла, впізнання проводилися за участю понятих, підписи яких наявні в протоколах. Невідповідність довідки (т.1 а.п.42) протоколу впізнання (т.1 а.п.39-41), з якого можливо чітко зрозуміти зміст, послідовність, порядок усіх дій, вчинених під час вказаної дії і отримані відомості, які є важливими, не може спростовувати сам протокол слідчої дії, складений у визначеному законодавством порядку і підписаний усіма учасниками.
Апеляційний суд вважає, що суд правильно та небезпідставно не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_11 у судовому засіданні, оскільки про обставини цієї справи вказаний свідок дізнався з чужих, зі слів ОСОБА_8 , які в процесі судового розгляду не знайшли свого об`єктивного підтвердження і по суті спростовані дослідженими доказами.
З цих же підстав суд правильно не взяв до уваги показання ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_8 видала телефон поліцейським, а останні повернули їй його перед обшуком, про те, що працівники поліції могли підкинути їй вилучені грошові кошти, оскільки ОСОБА_11 підтвердив, що не був очевидцем вказаних подій (хоча і постійно перебував з обвинуваченою), а під час проведення особистого обшуку у протоколі ним не зазначено жодної скарги щодо підкидування грошових коштів затриманій. Твердження ОСОБА_11 про помітку поліцейськими коштів є нічим не обґрунтованим припущенням, яке не ґрунтується на конкретно досліджених доказах і не містить відомостей про осіб і обставини вчинення таких дій, спростовується показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка наполягала на тому, що мала у своєму розпорядженні таку купюру з відповідною плямою, яку впізнала. Також доводи ОСОБА_11 , як особи, яка захищала інтереси ОСОБА_8 , про видачу йому ОСОБА_8 усіх коштів перед проведенням особистого обшуку, не можуть бути визнані безумовно достовірними, оскільки будь-яким чином огляд, обшук тощо ОСОБА_8 ним або іншими особами перед проведенням обшуку, зафіксованого слідчою у протоколі, не проводився.
Згідно мотивувальної частини вироку, суд розцінив версію сторони захисту про фальсифікацію доказів, з метою контролю над ОСОБА_8 як свідка у справі про вбивство як припущення, яке не знайшло свого об`єктивного підтвердження, під час судового розгляду.
Колегія суддів апеляційного суду абсолютно погоджується з висновками суду першої інстанції про винуватість обвинуваченої ОСОБА_8 у розбійному нападі на потерпілу ОСОБА_16 , поєднаного з насильством небезпечним для її життя чи здоров`я, вважає їх правильними, такими, що відповідають фактичним обставинам цієї справи і ґрунтуються на зібраних у справі й детально досліджених в судовому засіданні доказах, в їх сукупності та взаємозв`язку.
Вирок суду першої інстанції достатньо умотивований та відповідає вимогам ст. 374 КПК.

Аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить, що під час судового розгляду не допущено порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування вироку (ч.2 ст. 412 КПК України) і могли б вплинути на правильність висновків суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 як і на правильність кваліфікації її дій за ч.2 ст.187 КК України.

Доводи захисника - адвоката ОСОБА_7 про те, що обвинувачення та висновки суду не грунтуються на належних та допустимих доказах, колегія суддів вважає безпідставними, необґрунтованими і такими, що спростовуються оголошеними та дослідженими судом першої інстанції вищевказаними письмовими доказами, а також детальними, і як суд вважає правдивими показаннями потерпілої ОСОБА_9 про те, що 17.04.2020 року приблизно 15.00 год., під час спільного розпиття алкогольних напоїв разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_8 та ОСОБА_17 , за місцем проживання останніх по АДРЕСА_2 , після того як ОСОБА_8 витягнула із портмоне у ОСОБА_13 грошові кошти на суму більше 3600 грн., а ОСОБА_9 вирішила заступитися та вимагали повернути кошти, ОСОБА_8 взяла лопату, яка лежала в дворі ( ОСОБА_17 та ОСОБА_13 у цей час вийшли за межі двору, будь-кого іншого у дворі також не було) та нанесла їй 4 удари в голову, від яких вона впала, та один удар держаком від лопати у руку, якою вона затулила обличчя.
Після цього ОСОБА_8 витягнула з її кишені грошові кошти у сумі близько 300 грн. різними купюрами, у тому числі номіналом 50, 20 та 5 грн.) та із її сумки мобільний телефон «BRAVIS» чорного кольору (на дві сім-картки, один з номерів НОМЕР_1 ), який забрала собі, та документи, які викинула їй на землю.
В результаті спричинених травм у ОСОБА_9 відкрилась кровотеча, відчуваючи небезпеку для свого життя, вона вибігла на вулицю та забігла у двір до сусідів, які викликали їй швидку медичну допомогу, але відмовилися викликати поліцію. Вона вибігла знову на вулицю, де перехожі на її прохання зателефонували на лінію «102». У цей час ОСОБА_8 вийшла з двору, помахала їй рукою, запитуючи: «Ну що, капець?». Після чого її швидка медична допомога відвезла до Кіровоградської обласної лікарні, а ОСОБА_8 поліція відвезла у Кропивницьке ВП ГУПН в Кіровоградській області.
У лікарню приїхали працівники поліції і відвезли її до Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, де вона написала заяву у кабінеті слідчого. О котрій годині відбувалися вказані дії, вона не пам`ятає, але була ще світла пора доби. Також вона за вказаних обставин надала слідчим свої пояснення та брала участь у впізнанні, при цьому ставила підписи у відповідних документах. Чи відбувалися вказані слідчі дії у цьому ж кабінеті, вона не пам`ятає.
Крім того ОСОБА_9 вказала, що ОСОБА_8 та ОСОБА_17 перед тим, як їхати до них додому, купили якусь речовину в аптеці, яку собі укололи. Тому, випивши ще горілки вдома, останні поводили себе дуже агресивно та неадекватно. Вона також вживала горілку (в тому числі близько 150 грам до зустрічі із ОСОБА_8 ), проте почувала себе добре, повністю усвідомлювала свої дії. ОСОБА_13 також був на підпитку.
Вона брала участь у Кропивницькому ВП ГУНП в Кіровоградській області у слідчій дії, під час якої впізнала викрадену у неї ОСОБА_8 грошову купюру номіналом 20 грн., на якій знаходилася чорна пляма округлої форми. Вказану купюру надали їй як решту та вона її запам`ятала через місце розташування та розмір плями. Вказана пляма не схожа на відбиток пальців та на папілярні сліди, жодних агресивних дій відносно ОСОБА_8 не вчиняла та пов`язує напад на себе останньої з мотивами заволодіти її майном.
Такі показання потерпілої ОСОБА_9 повністю підтверджуються та узгоджуються з показаннями іншого фігуранта цієї справи - свідка ОСОБА_13 про те, що 17.04.2020 року він вийшов разом із ОСОБА_9 до магазину, де вони зустріли невідому йому раніше ОСОБА_8 , яка запропонувала поїхати до неї додому поїсти шашлик. Він купив алкогольні напої, закуску, після чого вони викликали таксі, за яке він заплатив, та поїхали до приватного будинку, де проживала ОСОБА_8 разом із ОСОБА_17 , якого називали « ОСОБА_18 ». На подвір`ї він, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_17 сиділи за столом та розпивали спиртні напої, грала музика. ОСОБА_17 недалеко від столу готував шашлик, він підійшов до нього, випив пляшку пива, покурив, потім повернувся та сів на стілець біля столу, тілесних ушкоджень на той момент у нього не було. У подальшому він чітко не пам`ятає всіх обставин, пам`ять до нього повернулася вже коли приїхала поліція, стояли сусіди, він знаходився на вулиці біля воріт вказаного домоволодіння, у забрудненому одязі із розбитою головою. При цьому самостійно із двору він не виходив та вважає, що його витягнули на вулицю, оскільки його одяг був забруднений. У зв`язку з чим у нього була розбита голова, він не пам`ятає, вважає, що ОСОБА_17 у зв`язку з ревнощами до ОСОБА_8 міг нанести йому удари палкою, яка знаходилася у дворі, сперта на паркан, яку він впізнав на фотозображенні до протоколу огляду місця події від 17.04.2020 року (де крім того впізнав подвір`я вказаного домоволодіння). Він не пам`ятає жодних конфліктів за вказаних обставин, ні між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , ні між ним та ОСОБА_17 , а також не бачив, щоб потерпіла ОСОБА_9 накидалася на ОСОБА_8 із ножем. У подальшому його забрали до поліції, де він надавав свої пояснення. У поліції він бачив ОСОБА_9 , яка також мала тілесні ушкодження, але жодних обставин їх отримання йому не відомо.
Крім того, свідок пояснив, що коли він прийшов в гості до ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , у нього при собі в барсетці було близько 4000 грн., які в подальшому зникли, але за яких обставин йому не відомо. На момент його допиту слідчим він пам`ятав більше, але зараз він не може пригадати конкретні обставини події. І він, і потерпіла ОСОБА_9 за раніше вказаних обставин вживали алкогольні напої, проте п`яними не були та розуміли, що відбувається. ОСОБА_17 був фізично здоровою особою, фізичних вад та недоліків не мав.
Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При встановлених судом першої інстанції обставинах цієї справи, колегія суддів апеляційного суду вважає, що дії ОСОБА_8 обґрунтовано отримали юридичну кваліфікацію за ч.2 ст.187 КК України, як розбій, поєднаний з насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала такого нападу, вчинений особою яка раніше вчинила розбій.

Досліджуючи мотив злочинних дій, колегія суддів зазначає, що характер, спосіб заволодіння, використане знаряддя злочину, сила та локалізація ударів, у своїй сукупності з очевидністю вказують про те, що обвинувачена ОСОБА_8 усвідомлювала суспільно небезпечний характер своїх дій, діяла умисно та цілеспрямовано.
Показання потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , у сукупністю з наявними у справі письмовими доказами відображають повну картину фактичних обставин цієї справи, які з об`єктивністю свідчать про те, що ОСОБА_8 , заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 обравши саме такий небезпечний спосіб злочинного посягання.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника про те, що висновки суду про винуватість ОСОБА_8 є неправильними і такими, що не відповідають фактичним обставинами цієї справи, оскільки не ґрунтуються на належних та допустимих доказах, не знайшли свого об`єктивного підтвердження, під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, констатуються стороною захисту формально, по суті спростовується змістом оскаржуваного вироку та матеріалами кримінального провадження, а тому достатніх та обґрунтованих підстав для скасування вироку суду та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_8 складу інкримінованого їй кримінального правопорушення - немає.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_8 покарання, суд у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та в повній мірі врахував ступінь тяжкості та суспільної небезпечності, вчиненого нею кримінального правопорушення, особу ОСОБА_8 , яка раніше вчинила, у тому числі умисний, тяжкий, корисливий злочин проти життя та здоров`я особи, ніде не працює.

Обставиною, яка пом`якшує обвинуваченій ОСОБА_8 покарання, суд врахував, наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Обставиною, що обтяжує ОСОБА_8 покарання, є вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно роз`яснень п.п. 1,3 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись засад покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання; визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, тощо).

Положеннями ч. 2 ст. 65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Враховуючи характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, її особу, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обвинувачена ОСОБА_8 , як особа представляє суспільну небезпеку, а тому її виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства з реальним відбуванням покарання.

Призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_8 за ч.2 ст. 187 КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна, хоча є і мінімальним, проте достатнім для її перевиховання та виправлення, в цілому відповідає цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 лютого 2021 року в кримінальному провадженні № 0002602 від 17 квітня 2020 року стосовно ОСОБА_8 за ч.2 ст.187 КК України - без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після його проголошення, та може бути оскаржений у касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4