Справа № 947/3114/21
Провадження № 1-кс/947/3088/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001088 від 23.09.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001088, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.09.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146 КК України.
В ході проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що ОСОБА_5 , володіючи якостями лідера, організаторськими здібностями, знаючи психологію людей, переслідуючи корисливі мотиви, будучи обізнаним в сфері надання послуг наркозалежним, вирішив створити фіктивні реабілітаційні центри для утримання алко- та наркозалежних проти їх волі, без відповідних на те дозволів та ліцензій.
Розуміючи, що самостійно виконати дії по створенню та безпосередній діяльності реабілітаційних центрів, ОСОБА_5 , разом з іншими особами зорганізувались для спільної діяльності, пов`язаної з незаконним позбавленням волі людей за грошову винагороду, отриману від їх близьких родичів, шляхом обману та зловживання довірою, під видом надання їм допомоги, у фіктивних центрах алко- та наркозалежних, що діють під прикриттям громадських організацій: «Молодіжний центр «Ніка» (ГО «МОЛОДІЖНИЙ ЦЕНТР «НІКА»), ідентифікаційний код юридичної особи 3967299, із визначенням місцезнаходження юридичної особи за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Заболотного 25 кв. 79.
Основним видом діяльності вказаних юридичних осіб є «діяльність інших громадських організацій», код КВЕД 94.99. У діяльність вказаної злочинної групи входить розподіл певних ролей на території самих реабілітаційних центрів, а саме: («керівник, «наглядачі», «охоронники», «волонтери») для нормальної роботи та здійснення постійного нагляду за особами, які нібито потребують допомоги залучаються також особи із числа реабілітуючих. Також функціонують групи з примусової доставки залежних, яка складається з двох осіб, члени якої, в залежності від ситуації, представляються працівниками поліції.
В рамках вказаного кримінального провадження 09.02.2021 в період часу з 07:14 години по 08:49 годину на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеса проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Під час обшуку у ОСОБА_6 виявлено та вилучено речі та документи, перелік яких міститься в клопотанні.
Предмети, вилучені під час проведеного обшуку, можуть зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, являються предметом кримінального правопорушення та мають значення ключових доказів у кримінальному провадженні.
В ході досудового розслідування, було встановлено, що ОСОБА_6 , виконує роль «адміністратором- охоронцем», де утримуються наркозалежні проти їх волі, без відповідних на те дозволів та ймовірно причетний до вчинених злочинів, речі та майно які були вилучені в останнього на переконання органу досудового розслідування, містять у собі відомості, що мають істотне значення у доказуванні або спростуванні причетності останнього до вчинення вказаних злочинів.
В обґрунтуванні накладення арешту на вилучене майно у ОСОБА_6 , сторона обвинувачення зазначає, що задля забезпечення проведення повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування, необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема огляди вилученого майна, судові експертизи, що в подальшому надасть можливість слідству, використати вказане майно як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Окрім цього, не накладення арешту на тимчасово вилучене майно у ОСОБА_6 призведе до знищення чи спотворення його останнім, що в свою чергу позбавить орган досудового розслідування можливості використання вказаних предметів як речових доказів, притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, а отже стане перепоною до виконання правоохоронними органами свого основного завдання, а саме захисту прав та законних інтересів громадян.
2. Позиції учасників в судовому засіданні при розгляді клопотання.
Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без її участі.

Від власника майна ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд клопотання про арешт майна без його участі. Відповідно до заяви, ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання.

3. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
3.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
Як вбачається з матеріалів клопотання, до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146 КК України, ймовірно може бути причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки виконує роль «адміністратора- охоронця», де утримуються наркозалежні проти їх волі, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до долученого до матеріалів клопотання протоколу обшуку, 09.02.2021 року, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, за адресою: АДРЕСА_1 , був проведений обшук, під час проведення якого були вилучені речі та документи, перелік яких міститься в клопотанні.
Так, слідчим суддею встановлено, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені мобільний телефон, ноутбук, документи можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема, на них може міститися інформація, яка має відношення до кримінального провадження, зокрема, щодо обставин незаконного позбавлення волі осіб, шляхом утримання останніх у фіктивних реабілітаційних центрах, а також осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення. На вилучених банківських картках можуть міститися грошові кошти, ймовірно набуті кримінально-протиправним шляхом, а саме в якості грошової винагороди, за утримання алко та наркозалежних осіб в реабілітаційних центрах.

Вищевикладене також підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою про визнання речовими доказами від 09.02.2021 року, відповідно до якої вилучені речі та документи визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, та з метою проведення необхідних слідчих дій з вказаним майном.

3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені речі можуть бути речовими доказами в рамках кримінального провадження.
При цьому, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на вилучені речі.
3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
3.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001088 від 23.09.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час обшуку, проведеного 09.02.2021 в період часу з 07:14 години по 08:49 годину за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: 1) два аркуші А4 з написом «ОО Молодежный центр «Ника»; 2) аркуш з чорновими записами; 3) картки мобільного оператору «lifecell» з номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; 4) картку мобільного оператору «Vodafone» з номером НОМЕР_5 ; 5) картку мобільного оператору «Київстар» з номером НОМЕР_6 ; 6) дві картки «Moldcell» з серійними номерами № НОМЕР_7 та № НОМЕР_8 ; 7) наліпки з написом «НІКА» у кількості п`яти штук; 8) візитівки з написом «НІКА ОСОБА_6 » у кількості 168-ми штук; 9) банківську картку імітовану банком «Альфа-банк» з № НОМЕР_9 ; 10) банківську картку імітовану банком «monobank» з № НОМЕР_10 ; 11) банківську картку імітовану банком «Sportbank» з № НОМЕР_11 ; 12) банківські картки імітовані банком «Сбербанк» з № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , № НОМЕР_14 ; 13) банківську картку імітовану банком «eCredit» з № НОМЕР_15 ; 14) банківські картки імітовані банком «ПриватБанк» з № НОМЕР_16 , № НОМЕР_17 , № НОМЕР_18 ; 15) банківську картку імітовану банком «UKRgasbank» з № НОМЕР_19 ; 16) картка «Cartela sim» з серійним номером № НОМЕР_20 ; 17) облікова книжка з написом «Організація психологів практиків «Український гештальт інститут» на 12 арк; 18) кодекс професійної етики на 2 арк; 19) аркуш А4 з чорновими записами; 20) мобільний телефон марки «Samsung» imei1: НОМЕР_21 , imei2: НОМЕР_22 з сім-карткою № НОМЕР_23 та № НОМЕР_2 ; 21) ноутбук марки «DELL» з серійним номером № НОМЕР_24 та зарядний пристрій до нього..

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ..
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1