Ухвала
Іменем України
29 червня 2021 року
м. Київ
справа № 212/5455/16-к
провадження № 51-3134ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня 2021 року,
встановив:
Зі змісту касаційної скарги убачається, що засуджений порушує питання

про перегляд в касаційному порядку вказаних судових рішень.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог п. 4 ч. 2, ч. 3, ч. 5 та ч. 6 зазначеної статті.
Згідно зі ст. 427 вказаного Кодексу в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, думка особи, яка подає скаргу, з приводу її участі у касаційному розгляді. Крім того, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, що оскаржуються та її копії з додатками

в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування чи зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого

(ст. 414 КПК України).
Тому скаржник, заперечуючи законність постановлених у кримінальному провадженні судових рішень, має конкретно вказати в чому саме полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно

до ст. 438 КПК України є підставами для скасування чи зміни судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Однак, всупереч вищевказаному засуджений у своїй касаційній скарзі, всупереч вищевказаному не наводить конкретних порушень закону, допущених судом першої інстанції при постановленні оскарженого вироку, які відповідно до ч. 1

ст. 438 КПК України з урахуванням положень статей 412-414 цього Кодексу

є підставами для його скасування чи зміни.
Крім того, засуджений у касаційній скарзі заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Крім цього, засуджений у вступній частині касаційної скарги вказує на оскарження ним вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду щодо нього, тоді як вимоги до касаційного суду формулює про скасування лише зазначеної ухвали, чим допустив суперечності.
Також, усупереч ч. 3 ст. 427 КПК України, засуджений у скарзі не зазначає чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.
Крім того, до касаційної скарги на виконання вимог ч. 5 ст. 427 КПК України взагалі

не додано копій оскаржуваних вироку та ухвали.
До того ж засудженому слід звернути увагу на те, що копії зазначених судових рішень, як доданих до касаційної скарги додатків, з огляду на положення ч. 6

ст. 427 КПК України він має додати у кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.
Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 квітня 2021 року щодо нього залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3