Справа № 357/123/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2021 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області:

у складі головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква, Київської області, кримінальне провадження № 0001335 від 03.09.2020 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Будище, Черкаської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_4 ,

захисник адвокат: ОСОБА_5 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що всупереч положенням статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон), якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (далі по тексту - Перелік), включених до таблиці 1 вказаного Переліку, тобто і канабісу, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону, а саме:

- діяльність з культивування рослин, включених до таблиці 1 Переліку, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.15 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст.19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.20 Закону).

Однак, у порушення вищевказаних вимог чинного законодавства, 09.12.2020 приблизно о 16 год. 40 хв., точного часу не встановлено, ОСОБА_3 , будучи неподалік вулиці Тімірязєва, поблизу озера, біля плит в м. Біла Церква, Київської області, незаконно придбав знайшов прозорий поліетиленовий пакет всередині якого знаходився поліетиленовий пакет з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору.

Оглянувши вміст пакету, ОСОБА_3 пересвідчився, що дана речовина є канабісом, оскільки раніше мав досвід її вживання, після чого поклав вищевказаний пакет до кишені своєї сумки, яка була на ньому та почав незаконно зберігати при собі для власного вживання без мети збуту.

Після чого, 09.12.2020 приблизно о 18год. 35хв. ОСОБА_3 поблизу будинку № 16 по вул. Тімірязєва в м. Біла Церква, Київської області був зупинений працівниками поліції на предмет зберігання заборонених предметів.

Так, в подальшому у ОСОБА_3 під час особистого обшуку в присутності понятих, із кишені сумки, яка була одягнута на ньому, було виявлено та вилучено прозорий поліетиленовий пакет всередині якого знаходилась подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «канабіс», маса якого становить 40,23г., яку ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання, без мети збуту.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням показань обвинуваченого, який будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку за ч. 1 ст. 309 КК України, розкаювався та пояснив, що дійсно він 09.12.2020 приблизно о 16.30 год. перебуваючи біля озеру на плитах по вулиці Тімірязєва в м. Біла Церква, Київської області, знайшов на землі прозорий поліетиленовий пакет, всередині якого знаходився поліетиленовий пакет з подрібненою речовиною рослинного походження, зеленого кольору. Оскільки ОСОБА_3 , мав раніше досвід вживання наркотичних засобів, впевнившись, що вказана рослинна речовина, є канабісом поклав її до кишені своєї сумки, де і зберігав наркотичний засіб до 18.35 год., тобто до час зупинки його працівниками поліції, які знаходячись поблизу будинку № 16 по вул. Тімірязєва в м. Біла Церква, Київської області виявили та вилучили у ОСОБА_3 з кишені його сумки, яка перебувала на ньому, вказаний наркотичний засіб. Знайдений наркотичний засіб ОСОБА_3 зберігав для власного вживання без мети збуту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 розкаювався у вчиненні зазначеного кримінального проступку та просив призначити йому мінімальне покарання у вигляді штрафу.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального проступку просив суд визнати недоцільним дослідження доказів у частині обставин вчинення цього кримінального равопорушення, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумніві суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального провадження, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки останній вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами статей 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком, судом встановлена обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме визнання вини, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено. Суд при призначенні покарання враховує дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, неодружений, утриманців не має, є людиною молодого віку, має постійне місце реєстрації та проживання, де мешкає з матір`ю, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Крім цього суд також при призначенні покарання враховує позицію сторони обвинувачення щодо призначення покарання у вигляді штрафу за ч. 1 ст. 309 КК України, з якою повністю погодилась сторона захисту.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд приходить до висновку що перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді штрафу є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних проступків).

Дане покарання (штраф) відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007).

Крім цього, встановлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Запобіжний захід ОСОБА_3 під час досудового слідства не обирався, отже до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно останнього не обирати.

Процесуальні витрати - в межах обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 у порядку статей 122, 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі відсутній.

Керуючись статтями 368, 371, ч. 2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить сімнадцять тисяч гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази по справі, а саме: канабіс, вилучений 09.12.2020 у спецпакет № ЕХР 0402685, який згідно квитанції № 1285/2020 від 23.12.2020 зберігається в камері зберігання речових доказів Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, після вступу вироку в законну силу - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів у розмірі 980,70 грн. (дев`ятсот вісімдесят гривень сімдесят копійок).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1