ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/720/21 Суддя доповідач: ОСОБА_1
Справа № 642/1398/21 Слідчий суддя: ОСОБА_2
1-кс/642/785/21
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
підозрюваного - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційними скаргами прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_9 та захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 01.04.2021 про відмову у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000235 від 23.02.2021 за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених частиною 1 статті 162, частиною 2 статті 146, частиною 2 статті 127 КК України,

встановила:
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 01.04.2021 клопотання слідчого ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 залишено без задоволення.
Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів до 30.05.2021 включно.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: 1) цілодобово не залишати житло за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , , без дозволу слідчого, прокурора або суду; 2) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою.
Строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 01.04.2021 до 30.05.2021 включно.
Не погодившись з вказаною ухвалою, прокурор у кримінальному провадженні та захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 подали апеляційні скарги.
Прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 01.04.2021 про відмову у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати; постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що слідчим суддею не взято до уваги жодного доводу сторони обвинувачення, наданого в обґрунтування обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 саме у вигляді тримання під вартою.
Разом з цим, аналізуючи всі докази в їх сукупності, прокурор вважав об`єктивним існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 1 статті 177 КПК України, та недостатність обраного слідчим суддею запобіжного заходу для їх запобіганню.
Адвокат ОСОБА_10 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить поновити пропущений з поважних причин процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 01.04.2021 у справі № 642/1398/21.
Колегія суддів вважає доводи клопотання захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 щодо поважності причин пропуску процесуального строку на оскарження ухвали слідчого судді поважними та вважає за можливе поновити зазначений строк.
В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 01.04.2021 та постановити нове судове рішення, яким клопотання старшого слідчого ВП № 2 ХРУ № 3 НУ НП у харківській області ОСОБА_11 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000235 від 23.02.2021; задовольнити частково і застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_7 в нічний час доби, з 22:00 до 06:00 кожної доби, залишати житло, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також (у разі необхідності), поклавши на нього на підставі частини 5 статті 194 КПК України відповідні процесуальні обов`язки.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що пред`явлена ОСОБА_7 підозра є абсолютно необґрунтованою, суперечить представленим органом слідства матеріалам, а кваліфікація дій підозрюваного (незалежно від обґрунтованості тверджень слідства) є штучно завищеною.
Таким чином, випадки неправильної кваліфікації кримінального правопорушення є фактично не доведенням вчинення особою кримінального правопорушення, при якому у задоволенні клопотання повинно бути відмовлено.
Крім цього, захисник звертав увагу на те, що підозрюваний ОСОБА_7 зазначає, а сторона обвинувачення не заперечує, що конфліктна ситуація, яка стала предметом розгляду досудового розслідування, виникла у зв`язку з тим, що потерпілий безпідставно заволодів грошовими коштами іншої особи під виглядом вартості оренди приміщення, видаючи себе за власника такого нежитлового приміщення.
Таким чином, корисливий мотив (отримання від потерпілого безпідставно набутих ним грошових коштів) виключає будь-яку (навіть формальну) можливість кваліфікації дій особи за статтею 127 КК України.
Водночас, за таких обставин, навіть, виходячи з версії слідства, дії ОСОБА_7 , щонайбільше, могли бути кваліфіковані за частиною 2 статті 355 ККК України, що відноситься до злочинів середньої тяжкості і передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років, а не за частиною 2 статті 127 КК України.
Однак, враховуючи можливе покарання в якості доказу наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя суду першої інстанції зазначених доводів та заперечень не врахував, однак вони мають істотне значення для визначення ступеня ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Відповідно, оскільки максимально можливе покарання для підозрюваного є вдвічі меншим, ніж вважав слідчий суддя, рівень ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, суттєво зменшується. Як наслідок, у справі не було достатніх підстав для застосування настільки суворого виду запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт.
Крім цього, захисник вважав, що висновок слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри є передчасним і не ґрунтується на жодному представленому слідчим доказі.
Також, при обранні відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу слідчий суддя жодним чином не обґрунтував і не навів мотивів, з яким він вважав, що до ОСОБА_7 слід застосувати настільки суворий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт, не зазначив, з яких причин або мотивів було прийнято рішення, що інший більш м`який вид запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Слідчий суддя встановив, але належним чином не врахував, що підозрюваний ОСОБА_7 одружений, має дитину, має постійне місце проживання; не був затриманий в порядку статті 208 КПК України, не ухилявся від явки до слідчого для вручення підозри та до слідчого судді для розгляду клопотання про обрання йому запобіжного заходу.
Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги прокурора ОСОБА_9 та заперечував проти задоволення скарги захисника підозрюваного, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргі захисника ОСОБА_10 та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Залишаючи без задоволення клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовуючи до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність ризиків, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, який на думку слідчого судді, є мінімальним, а також пунктами 3,4 цієї статті. Ризик, передбачений пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України на думку слідчого судді є лише припущенням та нічим не підтверджується можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовження вчинення злочину, у якому він підозрюється. Слідчий суддя, враховуючи вищенаведене, дійшов до висновку про відсутність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою внаслідок відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, та вважав, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
З висновком слідчого судді щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту колегія суддів погодитись не може, та вважає його таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, та без врахування вищезазначених норм процесуального законодавства, виходячи з наступного.

З матеріалів судового провадження вбачається, що СВП № 2 ХРУ № 3 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000235 від 23.02.2021 за ознаками кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених частиною 1 статті 162, частиною 2 статті 146, частиною 2 статті 127 КК України.
31.03.2021 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 162 КК України, а саме незаконне проникнення до іншого володіння особи, частиною 2 статті 146 КК України, тобто незаконне позбавлення волі з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань із застосуванням зброї, частиною 2 статті 127 КК України, а саме катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю, морального страждання шляхом нанесення побоїв, інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого чи іншу особу вчинити дії, що суперечать їх волі, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, всупереч доводам апеляційної скарги захисника ОСОБА_10 .

Оцінюючи доводи та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, колегія суддів вважає, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 162, частиною 2 статті 146, частиною 2 статті 127 КК України.
Незважаючи на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначено у національному законодавстві та, виходячи з положень частини 5 статті 9 КПК України, необхідно прийняти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994).

Доводи сторони захисту щодо відсутності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 , а також на неправильну правову кваліфікацію стороною обвинувачення обставин події, апеляційним судом до уваги не приймаються, оскільки зазначені обставини підлягають перевірці під час досудового розслідування.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на те, що обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні органу досудового розслідування дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про можливу причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 162, частиною 2 статті 146, частиною 2 статті 127 КК України
Посилання сторони захисту на те, що слідчим суддею не наведено обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, колегія суддів вважає їх непереконливими, оскільки наявність існуючих ризиків, передбачених пунктами 1,3,4,5 частини 1 статті 177 КПК України, на даний час підтверджуються матеріалами судового провадження.

Посилання захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 на дані, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 , зокрема те, що він одружений, має на утриманні дитину, має постійне місце проживання, а також належну процесуальну поведінку під час проведення слідчих дій, - заслуговують на увагу, проте не є безумовними підставами для відмови у задоволенні клопотання слідчого, оскільки не спростовують доводів слідчого про те, підозрюваний може вчинити дії, передбачені статтею 177 КПК України. Крім цього, колегія суддів бере до уваги, що після подій, які стали підставами для порушення даного кримінального провадження, минув досить короткий проміжок часу, а тому така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, на даний час виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, щодо якої подано клопотання про застосування запобіжного заходу.

Крім цього, колегія суддів вважає, що характер дій ОСОБА_7 , згідно підозри, свідчить про те, що застосування , на даному етапі досудового розслідування запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням волі підозрюваного, буде вочевидь недостатнім для забезпечення належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

За вказаних підстав, суд апеляційної інстанції не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 .

За викладених у сукупності обставин, колегія суддів доводи апеляційної скарги прокурора вважає обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу та вбачає, крім вже встановлених слідчим суддею, наявність ризику, передбаченого пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України, а також враховує, що злочин вчинено у сфері проти життя та здоров`я особи, групою осіб, та вважає за доцільне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Відповідно до частини 3 статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пунктом першим частини четвертої цієї статті передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженн і щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга прокурора за її доводами підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 скасуванню із постановленням нової про задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.05.2021, без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України,

п о с т а н о в и л а:
Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 01.04.2021 задовольнити, поновивши зазначений строк.

Апеляційну скаргу прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_9 задовольнити та постановити нову ухвалу.

Клопотання старшого слідчого ВП № 2 ХРУ № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою визначити до 30.05.2021 включно.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора та зобов`язати його про прийняття даної ухвали повідомити близьких родичів підозрюваного.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України, але може бути оскаржена у касаційному порядку в частині поновлення процесуального строку.

Головуючий

Судді: