Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/242/21
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
Ружинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ямпіль, Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 09.10.2020 року Андрушівським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст.190 КК України, ч. 1 ст.185 КК України до 200 годин громадських робіт, покарання відбув, однак судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України,
Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше судимий 09.10.2020 Андрушівським районним судом Житомирської області зач.1 ст.185, ч.І ст. 190 КК України до 200 годин громадських робіт, покарання відбув, однак судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став і знову вчинив кримінальний проступок за наступних обставин:
Так, 05.02.2021 близько 17 год. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в одній з кімнат житлового будинку, що розташований АДРЕСА_1 .
Між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на грунті неприязних відносин виникла словесна суперечка.
В цей же час та в цьому ж місці, за вказаних обставин у ОСОБА_3 виник умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 , умисно наніс 1 удар дерев`яною ложкою в область голови ОСОБА_5 . В ? ! подальшому ОСОБА_3 умисно правою рукою штовхнув ОСОБА_5 в область спини від чого остання впала на підлогу. В послідуючому ОСОБА_3 умисно наніс 1 удар правою ногою в область спини ОСОБА_5 .. В подальшому ОСОБА_3 умисно наніс удар дерев`яним руків`ям сокири в область голови ОСОБА_6 ..
В результаті неправомірних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді забійної рани на голові, синця на правій кисті, садна на 2 пальці правої кисті, синців на спині, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я.
Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються обвинуваченим, його захисником та потерпілою, що слідує з їхніх заяв, долучених до обвинувального акту.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Прокурор подав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.
Відповідно до положень ч.2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 являється кримінальним проступком.
Ч.1 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Як вбачається з долученої до обвинувального акта письмової заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_7 , обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за його відсутності.
Потерпіла ОСОБА_5 в свою чергу також склала письмову заяву, яка додана до обвинувального акта, в якій висловила згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, вказала, що ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та погодилася на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за її відсутності.
Відтак, з урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного діяння доведена, і кваліфікує його за ч. 2 ст. 125 КК як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Відповідно до положень ст.50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Згідно з ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених санкцією статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до п. 13 ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.
Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості; дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується з негативної сторони, раніше судимий, вироком Андрушівським районним судом Житомирської області від 09.10.2020 за ч. 1 ст.190 КК України, ч. 1 ст.185 КК України до 200 годин громадських робіт, покарання відбув, однак судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Відтак, з урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції статті за якою обвинувачується у виді у вигляді громадських робіт. Підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, суд не знаходить, так як вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи засудженого і запобігання вчиненню ним нових злочинів
Цивільного позову не було заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, не застосовувались.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 382 КПК, суд
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
Речові докази: металеву сокиру з дерев`яним руків`ям, яка знаходиться на зберіганні в камері схову для зберігання речових доказів у відділі поліцейської діяльності № 2 смт. Ружин Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області знищити.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його отримання, в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Ружинський районний суд Житомирської області, з урахуванням вимог, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .