КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 травня 2021 року,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 травня 2021 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій та зобов`язанні вчинити дії.
Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що ст. 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а скарга заявника не містить зобов`язань про проведення процесуальних дій у певний строк чи здійснення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій та виходить за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню у порядку ст. 303 КПК України, тому з посиланням на ч. 4 ст. 304 КПК України відмовив у відкритті провадження за скаргою.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати відповідальну службову особу Генерального прокурора припинити бездіяльність та вчинити законні процесуальні дії на виконання двох ухвал ________________________________________
Справа №11-сс/824/3325/2021 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6
Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_1
Печерського районного суду м. Києва від 28.07.2020 року та 23.11.2020 року.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 14.05.2021 року він отримав ухвалу суду від 11.05.2021 року, проте ухвалу в електронному вигляді, згідно вимог ч. 4 ст. 304 КПК, він не отримав.
Також вказує на грубе порушення закону, а саме, що обов`язкові процесуальні дії суддею були зроблені з порушенням процесуального строку його не було повідомлено про розгляд справи та не було проголошено ухвалу, яку він отримав випадково.
За таких обставин, вважає, що на підставі п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, які є очевидні та доказуванню не потребують, судове рішення підлягає скасуванню, законних підстав для постановлення ухвали немає, суддя перекладає свої службові обов`язки на апеляційний суд.
Будучи повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, прокурор Офісу Генерального прокурора в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явився, про поважність причин своєї неявки не повідомив і ніяких клопотань про відкладення розгляду від нього не надійшло, а тому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний суд, враховуючи, що його неявка не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без його участі.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 , який, підтримуючи подану апеляційну скаргу, вказав, що предметом його оскарження до слідчого судді було невчинення прокурором дій, відповідно до ч. 3 ст. 214 КПК України, а такі мали бути вчинені та його мали б повідомити про виконання ухвал Печерського районного суду м. Києва від 28.07.2020 року та від 23.11.2020 року, тобто щодо невиконання ухвал суду, перевіривши матеріали судового провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів провадження за скаргою, ОСОБА_5 звернувся до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність прокурора, в якій просив: витребувати з Офісу Генерального прокурора - довідки ЄРДР на виконання двох ухвал суду; дані про процесуальних прокурорів Офісу Генерального прокурора по всіх кримінальних провадженнях, де він є потерпілим, представником потерпілого та заявником; витребувати під обов`язок Офісу Генерального прокурора два кримінальні провадження на виконання двох ухвал суду і в судовому розгляді встановити юридичний факт нездійснення прокурором Офісу Генерального прокурора процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити, та зобов`язати конкретну відповідальну службову особу - прокурора (прокурорів) Офісу Генерального прокурора припинити злочинну бездіяльність та негайно вчинити законні дії.
В обґрунтування таких своїх вимог вказав, що 23 листопада 2020 року слідчий суддя ОСОБА_7 постановила ухвалу, на підставі якої Офіс Генерального прокурора мав внести відповідні відомості до ЄРДР, а також здійснити інші процесуальні дії, які прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк (п. 1 ч. 1 ст. 303, ст. 214, ст. 216 КПК України). Офіс Генерального прокурора здійснює процесуальне керівництво у 4-х кримінальних провадження в ТУ ДБР у м. Києві. Слідчі, на підставі ухвали суду від 28 липня 2020 року (слідчий суддя ОСОБА_8 ) за злочинну бездіяльність повинні бути притягнуті разом з процесуальними прокурорами до кримінальної відповідальності. Ніяких процесуальних та слідчих дій не відбулося. Він не має довідки з ЄРДР з кваліфікацією злочину та місцем досудового розслідування, не має інформації про конкретну особу процесуального прокурора Офісу Генерального прокурора та слідчого у 5 кримінальних провадженнях в ТУ ДБР в м. Києві та одному - в Головному офісі ДБР.
Слідчий суддя відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 , як такої, що виходить за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню у порядку ст. 303 КПК України, до слідчого судді.
Таке рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, з огляду на наступне.
Так, ч. 1 ст. 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а саме - можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;
2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування;
3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;
5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки;
7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;
8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування;
10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом;
11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою, якщо вона подана на рішення, дії чи бездіяльність, що не підлягають оскарженню.
Оскільки, за змістом скарги ОСОБА_5 , ним не оскаржувались такі рішення, дії чи бездіяльність прокурора, які, відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути предметом розгляду слідчого судді, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону та слідчий суддя обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за скаргою.
При цьому посилання ОСОБА_5 на оскарження ним бездіяльності прокурора в контексті п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України,як такої, що полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, не заслуговують на увагу, оскільки такі його твердження суперечать як змісту, так і вимогам її скарги, в якій питання про зобов`язання прокурора про проведення конкретних процесуальних дій, для яких Кримінальним процесуальним кодексом України був би визначений певний строк, не ставилось, а невчинення прокурором дій, відповідно до ч. 3 ст. 214 КПК України, як про те вказав ОСОБА_5 під час апеляційного розгляду, а саме того, що- для з`ясування обставин вчинення кримінального проступку до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути: 1) відібрано пояснення; 2) проведено медичне освідування; 3) отримано висновок спеціаліста і знято показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) вилучено знаряддя і засоби вчинення кримінального проступку, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку, або які виявлені під час затримання особи, особистого огляду або огляду речей, до таких не належить.
Також не належить до предмету оскарження слідчому судді, як бездіяльності прокурора, в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, і невиконання в даному випадку ухвал слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва від 28.07.2020 року та від 23.11.2020 року, якими зобов`язано службових осіб Державного бюро розслідувань та Офісу Генерального прокурора внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заявам ОСОБА_5 від 24.12.2019 року та від 15.08.2020 року відповідно, на що послався в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_5 , адже, як встановлено у ст. 129-1 Конституції України, ст. 21 КПК України та ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а умисне невиконання такого судового рішення, що набрало законної сили, або перешкоджання його виконанню може мати наслідком кримінальну відповідальність (ст. 382 КК України).
Поряд з цим, колегія суддів вважає безпідставними і доводи апелянта про те, що слідчий суддя допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки здійснив розгляд скарги, не повідомивши його про такий та без проголошення судового рішення, оскількивони не ґрунтуються на вимогах закону.
Зі змісту ч. 4 ст. 304, ч. 3 ст. 306 КПК України слідує, що розгляд скарг на рішення дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, а питання про прийняття скарги до свого розгляду вирішується слідчим суддею одноособово.
Оскільки слідчий суддя відмовив у відкритті провадження за скаргою і не розглядав її по суті, процесуальних порушень при постановленні ухвали допущено не було.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчим суддею суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 постановлено з дотриманням положень ст.ст. 303, 304 КПК України, а тому відсутні підстави для скасування ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 травня 2021 року та задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 травня 2021 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій та зобов`язанні вчинити дії, - без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ___________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3