Справа №949/1459/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2021 року Дубровицький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,
представника Служби у справах дітей Дубровицької міської ради ОСОБА_7 ,
представника сектору ювенальної превенції відділу превенції Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубровиця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000228 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України,

в с т а н о в и в:

З обвинувального акту вбачається, що неповнолітній ОСОБА_5 в період часу з 09 год. 10 хв. 09 травня 2019 року по 10 год. 09 травня 2019 року на полі, в урочищі "Сохи", що поблизу с. Берестя Дубровицького району Рівненської області, порушуючи вимоги ст. 19 Кодексу України про надра, самовільно, без отримання спеціального дозволу на користування надрами, без акту, що засвідчує гірничий відвід, без оформлення в установленому порядку документів, що посвідчують право на земельну ділянку, за допомогою мотопомпи заводського виробництва марки "FORTE", обладнаної двигуном внутрішнього згорання і призначеної для подачі води під тиском та обладнання до неї, шляхом гідророзмиву ґрунту, здійснив видобуток каміння бурштину-сирцю, який, відповідно до Закону України "Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними" від 18.11.1997 року та постанови Кабінету Міністрів України №827 від 12.12.1994 року "Про затвердження переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення", відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, дорогоцінним камінням органогенного утворення.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердивши зазначені у обвинувальному акті обставини. У вчиненому обвинувачений щиро розкаюється.

Крім повного визнання вини обвинуваченим, його винність у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю доводиться доказами, отриманими в ході судового розгляду та наявними в матеріалах кримінального провадження.

З протоколу огляду місця події від 09.05.2019 року та доданої до нього ілюстрованої таблиці (а.с.6-9) вбачається, що місцем огляду являється ділянка території, що знаходиться неподалік с. Берестя Дубровицького району, а саме урочище "Сохи". При детальному огляді на вказаній ділянці було виявлено мотопомпу заводського виробництва марки "FORTE" та обладнання до неї за допомогою яких ОСОБА_5 здійснював незаконний видобуток бурштину-сирцю.

Згідно розрахунків розміру шкоди, заподіяної державі ОСОБА_5 , внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, яка знаходиться на території в урочищі "Сохи" поблизу с. Берестя Дубровицького району (а.с.16, 17, 18) розмір завданої шкоди становить 23,08 грн.

На підставі ст. 94 КПК України, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження і, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також оцінивши сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку приходить до внутрішнього переконання про те, що показання обвинуваченого узгоджуються між собою, містять достатні дані на підтвердження встановлених судом обставин, що дозволяє суду ухвалити обвинувальний вирок.

Зі змісту ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.
Як вбачається з обвинувального акту та підтвердженого в ході судового розгляду, незаконне видобування каміння бурштину-сирцю, ОСОБА_5 було вчинено 09 травня 2019 року.
Частиною 2 ст. 240 КК України, в редакції, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення, за діяння, які інкримінуються обвинуваченому, а саме - незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, передбачене покарання у виді штрафу від чотирьохсот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.
Однак, Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень", який набрав чинності з 01.07.2020 року (крім пункту 2 Розділу II Прикінцевих та перехідних положень цього Закону) внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України.
Зважаючи на внесені вказаним Законом зміни, частиною 2 ст. 240 КК України, в редакції, яка діє на день розгляду справи, за такі ж діяння, передбачене покарання у виді штрафу від однієї трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк.
Статтею 5 КК України встановлено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Отже, даючи оцінку результатам судового розгляду справи, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив незаконний видобуток корисних копалин загальнодержавного значення, а саме бурштину-сирцю, а тому кваліфікація його дій ч. 2 ст. 240 КК України, в редакції, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення, є правильною.

Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Як передбачає ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При цьому судом враховано положення ст. 65-67 КК України та п.п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, виходячи з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 12 КК України, на момент вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 цього Кодексу, за ступенем тяжкості кваліфікувалось як злочин середньої тяжкості та відповідно до Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 року, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 240 КК України віднесений до нетяжких злочинів.
Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Доказами, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , є характеристика (а.с.41), вимога УІАП ГУНП в Рівненській області (а.с.45) та довідки КНП "Дубровицька центральна районна лікарня" Дубровицької районної ради (а.с.46), з яких вбачається, що він позитивно характеризується, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та не перебуває на "Д" обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра.

Крім того, за досудовою доповіддю, складеною Дубровицьким районним сектором філії Державної установи "Центр пробації" у Рівненській області, ОСОБА_5 рахує, що вчинене ним правопорушення є неприйнятним, усвідомлює свою відповідальність та розуміє наслідки вчинення кримінального правопорушення. Зважаючи на встановлені соціально-психологічні характеристику обвинуваченого та оцінку ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк, оскільки обвинувачений не становить небезпеки для суспільства чи окремих осіб.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить те, що обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завданий збиток та вчинив кримінальне правопорушення неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Касаційний кримінальний суд у своїй постанові від 22.03.2018 року у справі №759/7784/15-к вказав, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого.

Отже, факт щирого каяття обвинуваченого ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, в повному обсязі знайшов своє відображення в ході судового розгляду.

Так, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що він до кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, на момент вчинення кримінального правопорушення був неповнолітнім, висновок досудової доповіді районного сектору пробації, його щире каяття у вчиненому та відшкодування завданої шкоди в повному обсязі, а тому беручи до уваги всі вказані обставини в сукупності, приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 2 ст. 240 КК України, яка була чинною станом на 09 травня 2019 року, що в даному випадку буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та можливого запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

На думку суду, таке покарання буде відповідати завданням та загальним засадам призначення покарання, а також його меті.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід в межах кримінального провадження обвинуваченому не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 84-86, 94, 100, 368-371, 373-376, 392-395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України (в редакції станом на 09.05.2019 року) та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 400 (чотириста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 грн. (шість тисяч вісімсот гривень).

Речові докази:

- мотопомпу заводського виробництва на базі двигуна "FORTE", 1 пожежний рукав діаметром 100 мм., 1 пожежний рукав діаметром 77 мм., 1 металевий шрайбер, 1 металеву жердину - конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: підпис.
З оригіналом згідно.
Голова Дубровицького
районного суду: ОСОБА_1