У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 179/1383/20

№ 1-кп/183/738/21

23 березня 2021 рокуНовомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0000305 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Поливанівка Магдалинівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , не судимого

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

встановив:

прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою ОСОБА_3 , вказавши, що є всі підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою ОСОБА_3 строком на 60 днів. Вважає наявними ризики, передбачені п. 1, п.2, п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що кається в скоєному, вину визнає, нічого не заперечує, нікому не погрожував.

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що знає ОСОБА_3 , 26.11.2020 р. приблизно об 11 год. їй передала ОСОБА_8 , що ОСОБА_3 сказав, що він вийшов і всіх тепер переріже, їй ОСОБА_3 не погрожував.

Захисник ОСОБА_5 зазначила, що заперечує проти обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою ОСОБА_3 , він визнає вину, щиро кається, свідок сказала, що ОСОБА_3 їй не погрожував. З 24.11.2020 р. призначалася справа до розгляду, ОСОБА_3 з`являвся своєчасно до суду, виконує свої обов`язки повністю, наміру переховуватися не має. Вважає ризики на які вказав прокурори не доведені, а тому в заявленому клопотанні просить відмовити.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що підтримує клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою ОСОБА_3 , оскільки він боїться, вважає доцільним закрити ОСОБА_3 під варту, бояться його діти.

Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи прокурора, захисника, пояснення обвинуваченого, потерпілого у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 181 КПК України, вважає його не обґрунтованим в частині застосування запобіжного заходу тримання під вартою, але достатньо обґрунтованим для застосування запобіжного заходу домашнього арешту.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 , суд враховує, що вказані у клопотанні слідчого ризики є доведеними, які і дають підстави для застосування запобіжного заходу домашнього арешту.

27 червня 2021 р. ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, слідчий суддя вважає, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою, тому суд встановив, що клопотання підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що не доведено необхідність тримання під вартою ОСОБА_3 , тому суд, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішив, на основі принципу змагальності відмовити слідчому в застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою та застосувати більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

При розгляді клопотання судом встановлено, що застосовуючи до ОСОБА_3 запобіжний захід тримання під вартою 30 червня 2020 р., та при продовженні строку триманні під вартою 26 серпня 2020 р., судом було враховано наявність ризиків, передбачених п. 1, п 2, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які суд обґрунтував. Вказані ризики на сьогодні втратили своє значення для застосування запобіжного заходу тримання під вартою, але є належними ризиками для застосування ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу домашнього арешту.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. При цьому суд враховує, що судове рішення щодо обрання та (або) продовження запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Судом враховано, що з моменту звільнення ОСОБА_3 з під варти з 25 листопада 2020 р., по сьогодняшній день він, проживаючі у населенному пункті за межами Новомосковськогго району своєчасно зявляється в судові засідання, при цьому суд, враховує показання ОСОБА_3 , щодо належного ним виконання своїх процесуальних обов`язків, що свідчить про відсутність у нього наміру переховуватися від праввоохоронних оргінів, та незаконного впливу на потерпілого, свідків.

Суд встановив, що підстави на які посилається прокуро при підтриманні клопотання про обранні запобіжного заходу тримання під вартою, є недостатніми. Крім того, прокурор не навів будь яких доказів неможливості обрання будь якого іншого, менш тяжкого запобіжного заходу. На думку суду сам факт вчинення кримінального правопорушення, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу тримання під вартою, як покарання за правопорушення, у якому винуватість ОСОБА_3 судом не встановлена.

Щодо посилання прокурора на запобігання ризику обвинуваченого впливати в незаконний свосіб на потерпілого та свідків, то суд вважає такий ризик нічим обєктивно не обгрунтованийм. Показання свідка ОСОБА_7 та потпілого ОСОБА_6 про їх старх перед загрозами обвинуваченого, які їм стали відомі від третіх осіб та наявність відкритого кримінального провадження за заявою свідка ОСОБА_7 суд вважає нічим обєктивно не доведеними в частині наявності безпосередньої погрози та впливу з боку ОСОБА_3 . Органами досудового розслідування за вказаним кримінальним провадження, зі слів прокруора, процесуальні слідчі дії не проводилися.

Таким чином суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки обґрунтування наявних ризиків для цього виду запобіжного заходу суд вважає недостатнім.

При цьому суд вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно задовольнити, застосувавши більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про необхідність застосування до обвинуваченого виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для нейтралізації зазначених вище ризиків, що узгоджується з правовими позиціями ЄСПЛ.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 376 КПК України, суд, -

постановив :

в задоволені клопотання прокурора Магдалинівського відділу Новомосковської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування ОСОБА_3 запобіжного заходу тримання під вартою - відмовити.

Застосувати ОСОБА_3 запобіжний захід домашній арешт, заборонивши цілодобово, строком до 22 травня 2021 р. залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 .

На час дії запобіжного заходу зобов`язати ОСОБА_3 прибувати до суду за першою вимогою та повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Ухвалу направити на виконання начальнику Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення повного тексту ухвали.

Суддя ОСОБА_1