ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 609/1026/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/245/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст.286 КК
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2021 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю
секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
представника
МТСБУ ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 в інтересах Моторно (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) на вирок Шумського районного суду Тернопільської області від 20 травня 2021 року.

Даним вироком,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, не одруженого, не судимого, жителя АДРЕСА_1 ,
засуджено за ч.2 ст. 286 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавленням права керування транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням 1 (одного) року іспитового строку та згідно з п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покладено на нього певні обов`язки.
Судом частково задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 та стягнуто в користь останньої з ОСОБА_7 130000 (сто тридцять тисяч гривень 00 копійок) завданої моральної шкоди, з Моторно (транспортного) страхового бюро України 30682,85 (тридцять тисяч шістсот вісімдесят дві гривні вісімдесят п`ять копійок) витрат пов`язаних із лікуванням внаслідок дорожньо - транспортної пригоди та 85014,00 (вісімдесят п`ять тисяч чотирнадцять гривень 00 копійок) шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності.
Вирішено питання процесуальних витрат та речових доказів.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 , 24.05.2020 року, близько 09 год. 00 хв., керував автомобілем марки Ford Tranzi: D, д.р.н. НОМЕР_1 , їдучи авто дорогою Р-26 «Остріг-Кременець» 44 км + 800 м. по вул.Українській в м.Шумськ Тернопільської області, де в порушення пунктів; 10.1, 14.2 (в, г,) (в частині визначення поняття: «Початок руху та зміна його напрямку», «Обгін» і виконання їх умов), Правил дорожнього руху України затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - ПДР України), перед початком обгону не переконався в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані та після обгону він зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу.
Як наслідок, ОСОБА_7 на дорозі з двостороннім рухом, яка має по одній смузі руху в кожному напрямку, виїхав на смугу зустрічного руху, для здійснення маневру обгону мопеда марки Suzuki Lets II, сірого кольору, д.р.н. НОМЕР_2 , який рухався у попутному із автомобілем марки Ford Tranzit D, д.р.н. НОМЕР_1 напрямку, а саме по правій смузі руху, не встигнувши безпечно завершити маневр обгону, повернувся на праву смугу руху, де допустив зіткнення із мопедом марки Suzuki Lets II, сірого кольору, д.р.н. НОМЕР_2 , внаслідок чого водій мопеда Suzuki Lets II ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді травми голови з переломом кісток склепіння і основи черепа та кісток лицевого черепа, внутрішньочерепними змінами і ушкодженнями м`яких тканин, що належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
Таким чином, ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинили потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
В апеляційній адвокат ОСОБА_9 в інтересах Моторно (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) просить скасувати вирок Шумського районного суду Тернопільської області від 20 травня 2021 року в частині стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) на користь ОСОБА_10 страхового відшкодування повністю та винести нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_10 до Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) повністю відмовити.
В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що суд припустився помилки, оскільки рішення ухвалене без дотримання процесуального та матеріального права, так як МТСБУ, в рамках даного судового процесу, не може бути визнано цивільним відповідачем, тому і стягнення з МТСБУ 30 682,85 грн. майнової шкоди пов`язаної з витратами на лікування та 85 014,00 грн. шкоди пов`язаної із стійкою втратою працездатності, є порушенням прав МТСБУ.
Зазначає, що однією з умов вирішення питання про відшкодування МТСБУ шкоди, є надання потерпілою стороною обвинувального вироку суду, що набув чинності відносно особи, цивільна відповідальність якої не застрахована за договором страхування, або у інших випадках передбачених даним Законом. Однак, такого документа, на даний момент, фактично не існує та МТСБУ наданий не був.
Вважає, що МТСБУ не є суб`єктом правовідносин даного кримінального провадження, не є заподіювачем шкоди, не перебуває з винною особою у трудових відносинах та із пред`явленого обвинувачення не випливає обов`язок МТСБУ відшкодувати шкоду потерпілій особі. Крім того, статус цивільного відповідача визначений нормами КПК України, а правовідносини, які склалися між потерпілими та МТСБУ регулюються спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Зазначає, що оскільки вина особи, яка притягується до кримінальної відповідальності не встановлена судом, її цивільно-правова відповідальність не настала, тому у зв`язку з цим, на даний момент у МТСБУ не виникає обов`язку, встановленого Законом, для проведення регламентної виплати потерпілій особі.
Посилається на те, що у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Вказує, що ОСОБА_10 у порушення вимог ст. 33-1.1 Закону не сприяла МТСБУ у розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме, не надала для огляду та копіювання усіх документів щодо даної ДТП протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документів, через що МТСБУ було неможливо провести будь яке розслідування стосовно причин та обставин даного ДТП.
Наголошує на тому, що ОСОБА_10 до МТСБУ у порядку ст. 35 Закону не звернулась із заявою про виплату страхового відшкодування та документів визначених Законом не надала.
Зазначає, що МТСБУ за відсутності належного звернення позивача ОСОБА_10 до нього, не має правових підстав приймати вмотивоване рішення про виплату страхового відшкодування та виплачувати таке страхове відшкодування відповідно до ст. 36.2 Закону.
Посилається на те, що є недоведеним з боку ОСОБА_10 ціна позову в частині витрат на лікування.
Вказує, що, товарні чеки, долучені у додатках до позовної заяви - не є розрахунковим документом за Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та Положенням про форму і зміст розрахункових документів, тому вважає, що ОСОБА_10 не довела свої витрати на такі суми.
Вважає, що до розрахункових документів належать ті, що відповідають вимогам до змісту реквізитів, встановлених Положенням, а оскільки, на сьогодні не встановлені вимоги до "товарного чеку" він не може прийматися як розрахунковий.
Зазначає, оскільки по факту позивач ніколи не звертався до МТСБУ, ні з повідомленням, ні заявою на виплату страхового відшкодування, то і МТСБУ не могло жодним чином порушити право ОСОБА_10 ..
Вказує, що іншого порядку проведення регламентних виплат відповідно до Закону не передбачено, а стягнення з МТСБУ страхового відшкодування без дотримання законодавчо встановлених норм є порушенням Закону та примушенням МТСБУ до дій, що не передбачені Законом.
В запереченнях на апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_11 в інтересах потерпілої ОСОБА_10 зазначає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а суд першої інстанції виніс по суті спору справедливе та законне рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому просить апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України залишити без задоволення а вирок суду першої інстанції без змін.
Заслухавши суддю доповідача, в судових дебатах представника МТСБУ ОСОБА_9 , який підтримав подану апеляцію, просить її задовольнити, в судових дебатах прокурора, захисника-адвоката ОСОБА_8 , в судових дебатах та останньому слові обвинуваченого ОСОБА_7 , які заперечили апеляційну скаргу страхової компанії, ввжають вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просять його залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за який його засуджено та кваліфікація його дій відповідає фактичним обставинам справи, підтверджуються сукупністю зібраних доказів, є обґрунтованими, в апеляціях, як і вид та розмір покарання, не оспорюються, тому відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Вирішуючи питання цивільного позову, суд першої інстанції діяв згідно з вимогами ч.1 ст. 129 КПК України, відповідно до якої, ухвалюючи обвинувальний вирок суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
При цьому, судом встановлено, що внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді травми голови з переломом кісток склепіння і основи черепа та кісток лицевого черепа, внутрішньочерепними змінами і ушкодженнями м`яких тканин, що належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність обвинуваченого ОСОБА_7 , володільця автомобіля Ford Tranzi: D, д.р.н. НОМЕР_1 - застрахована не була.
Відповідно до п. 39.1 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закону) Моторно (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.
Згідно з вимогами п. 41.1 (а) ст. 41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Статтею 22 Закону передбачено, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до п. 24.1 ст. 24 Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
Колегія суддів вважає, що суд, взявши до уваги, що спричинені тілесні ушкодження потерпілій перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку із діями обвинуваченого ОСОБА_7 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, врахував, що потерпіла ОСОБА_10 перебувала на лікуванні та загальна сума витрачена нею не перевищує ліміт відповідальності страховика, правомірно, на підставі медичних документів, квитанцій та чеків, які наявні в матеріалах провадження (т.1, а.п. 35-77), підставно задовольнив цивільний позов потерпілої та стягнув із страховика (МТСБУ) витрати на лікування останньої в розмірі 30682 грн. 85 коп.
Окрім того, за правилами ст. 23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
Відповідно до ст. 26 цього Закону, шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України.
При цьому, згідно з пунктом 26.2. Закону мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить: у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.
Суд першої інстанції з`ясував, що потерпілій ОСОБА_10 , на підставі акту огляду МСЕК 143/1, що стверджує довідка до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААБ № 490295 від 18.09.2020 року, встановлено другу групу інвалідності по причині ДТП, взяв до уваги розмір мінімальної заробітної плати у місячному розмірі на день настання страхового випадку (15.09.2020 року) - 5000 грн. 00 коп. та підставно стягнув із страховика в користь потерпілої суму страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності в розмірі цивільного позову потерпілої 85014,00 гривень.
За таких обставин, посилання апелянта на те, що суд не взяв до уваги доказів у справі, чи неправильно застосував норму закону при вирішенні цивільного позову, є необґрунтованим.
Моторно (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за рахунок коштів фонду захисту потерпілих на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, відшкодовує шкоду життю, здоров`ю, майну третьої особи, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Оскільки ОСОБА_10 , 24.05.2020 року стала учасником ДТП по вул.Українська в місті Шумськ Тернопільської області, з вини водія ОСОБА_7 , винуватість якого встановлена судом, відповідно до вищевказаного Закону, має право на відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, у тому числі, якщо йдеться про вчинення злочину, передбаченого ст. 286 КК України, обумовлений не порушенням певного договірного зобов`язання, а фактом спричинення шкоди здоров`ю людини (правова позиція ВП Верховного Суду №465/4621/16-к від 19.06.2019 року).
При цьому, відповідно до правової позиції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду №910/426/17 від 26.03.2018 року, потерпіла особа не зобов`язана звертатися до особи, у якої застраховано цивільно-правову відповідальність заподіювача шкоди, оскільки згідно з висновками рішення Конституційного Суду України від 09.07.202 року №15-рп/2002 року, таке право може бути реалізоване безпосередньо щляхом подання відповідного позову до суду.
За таких обставин, МТСБУ є належним цивільним відповідачем у справі і відсутність звернення ОСОБА_10 до страховика (МТСБУ) не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, так як не перешкоджає з`ясуванню обставин, з якими законодавець пов`язує підстави для виплати відшкодування.
Щодо посилання апелянта на недоведеність витрат на лікування ОСОБА_10 , то вони не відповідають дійсності, оскільки надані суду товарні чеки, квитанції, накладні, згідно з вимогами нормативних актів у сфері торгівлі, є різновидами розрахункового документу та підтверджують витрати, пов`язані з лікуванням останньої.
Правильним також є висновок суду, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_7 , потерпілій завдано моральну шкоду.
Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації.
Суд першої інстанції, роблячи висновок про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди на користь потерпілої врахував характер та обсяг страждань як фізичних, так і душевних, яких потерпіла зазнала внаслідок ушкодження здоров`я, зміні звичайного способу життя, що було пов`язано з необхідністю лікування, правомірно стягнув з обвинуваченого в користь потерпілого 130000 грн. моральної шкоди.
Враховуючи вищенаведене, рішення суду є законне обґрунтоване, мотивоване, тому підстав для скасування вироку суду, про що просить апелянт, немає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
Ухвалила:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах Моторно (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) залишити без задоволення, а вирок Шумського районного суду Тернопільської області від 20 травня 2021 року відносно ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Судді