ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №628/554/20 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11кп/818/696/21 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч.ч.1,2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

потерпілих - ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 17 липня 2020 року, стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 17 липня 2020 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Куп`янськ, Харківської області, громадянка України, українка, не працююча, не одружена, яка має на утриманні малолітню дитину 2004 року народження, без освіти, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,
визнана винною у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України з призначенням покарання:
- за ч.1 ст. 185 КК України у виді 1 року шести місяців обмеження волі;
- за ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;
- за ч.1 ст. 357 КК України у виді 1 року обмеження волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 покарання у виді 2 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до Державної установи центр пробації, і повідомляти їх про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнуто зі ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_10 матеріальну шкоду у сумі 12800 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000 грн.,
Стягнуто зі ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_9 матеріальну шкоду у сумі 6000 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

Вказаним вироком встановлено, що 14.12.2019 приблизно об 11:00, знаходячись за місцем свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , викрала у потерпілої ОСОБА_10 , яка являється інвалідом II групи з дитинства, належну їй банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , знаючи при цьому пін-код вказаної картки з метою подальшого зняття з неї грошових коштів.
Крім того, ОСОБА_7 , викравши належну потерпілій ОСОБА_10 , банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , з використанням зазначеної картки, знаючи її пін-код, здійснила операції - зняття грошових коштів, належних останній, а саме: 15.12.2019 о 13:48 за допомогою банківського терміналу №САНА2057 за адресою: АДРЕСА_3 , здійснила операцію - зняття грошових коштів у сумі 10 000 грн., з комісією у сумі 387, 11 грн.; 15.12.2019 о 13:48 за допомогою банківського терміналу № САНА2057 за адресою: АДРЕСА_3 , здійснила операцію - зняття грошових коштів у сумі 3 500 грн. з комісією у сумі 140 грн.
Крім того, ОСОБА_7 , 25.12.2019 приблизно о 14:00 год., знаходячись за місцем свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , викрала у потерпілого ОСОБА_9 , який являється інвалідом II групи з дитинства, належну останньому банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 з метою подальшого зняття з неї грошових коштів.
Крім того, повторно, ОСОБА_7 , викравши належну потерпілому ОСОБА_9 , банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 , з використанням зазначеної картки, підібравши при цьому пін-код до неї, здійснила операції - зняття грошових коштів, належних останньому, а саме: 25.12.2019 о 16:36 за допомогою банківського терміналу №САНА2057 за адресою: АДРЕСА_3 , здійснила операцію - зняття грошових коштів у сумі 3 000 грн. з комісією у сумі 120 грн.; 26.12.2019 о 08:01 за допомогою банківського терміналу №САНА0585 за адресою: АДРЕСА_4 , здійснила операцію - зняття грошових коштів у сумі 3 000 грн. з комісією у сумі 120 грн.

Не погодившись з рішенням районного суду потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 подали на нього апеляційні скарги в яких просять вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 17.07.2020 року скасувати і ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винною у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та призначити їй покарання: за ч.1 ст.185 КК України у виді 3 років обмеження волі; за ч.2 ст. 185 КК України - 4 років позбавлення волі; за ч.1 ст.357 КК України - 2 років обмеження волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою та заарештувати її у залі суду.

Цивільні позови просять задовольнити у повному обсязі, в іншій частині вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог вказують на те, що судом першої інстанції порушені вимоги ст.ст. 409,414 КПК України, оскільки обвинувачена ОСОБА_7 скоїла кримінальні правопорушення зухвало усвідомлюючи, що вони є подружжям, які являються інвалідами з дитинства, та не мають можливості самостійно заробляти гроші на проживання та життєдіяльність. Спричиненні злочином збитки обвинуваченою не відшкодовані.

Вважають, що призначене судом покарання за своїм розміром явно несправедливе внаслідок м`якості, не відповідає особі обвинуваченої ОСОБА_7 та тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, а тому не може служити виправленню обвинуваченої.

Вислухавши доповідь судді; пояснення потерпілих які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити; думку прокурора, яка покладалась на розсуд суду; пояснення обвинуваченої та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, просили залишити вирок суду без змін; вивчивши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 задоволенню не підлягають, зважаючи на наступне.

Висновки суду щодо фактичних обставин вчинення злочину, що зазначені у вироку, та кваліфікація дій обвинуваченої в апеляційних скаргах не оспорюються, а тому, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, ці обставини в апеляційному порядку не перевіряються.

Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , колегія суддів не може погодитись зі слушністю апеляційних доводів потерпілих про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Як вбачається зі змісту оскаржуваного вироку, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 , врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень; дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області не перебуває, характеризується позитивно, отримує амбулаторну психіатричну допомогу у ВП «КЦМЛ» з 2000 року, страждає на психічний розлад, у лікаря нарколога на обліку не перебуває, не працює, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України судом враховано обставину, що пом`якшує покарання у виді: щирого каяття, а також обставину, що обтяжує покарання у виді: вчинення правопорушення щодо особи з інвалідністю та особи, яка страждає на психічний розлад і має вади розумового розвитку.

Вказані обставини чітко, логічно та мотивовано вказані у мотивувальній частині вироку при обґрунтуванні судом певного виду та міри покарання, які призначено обвинуваченій.
Під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції обвинуваченою надано інформацію щодо переказу грошових коштів потерпілим в рахунок відшкодування спричиненої шкоди та висловила наміри відшкодувати спричиненні збитки в повному обсязі.
За таких обставин, висновки суду, щодо призначення обвинуваченій покарання з застосуванням ст. 75 КК України є слушним, оскільки судом першої інстанції об`єктивно встановлені обставини, що знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суспільної небезпечності обвинуваченої та свідчать про бажання обвинуваченої виправитись.
В апеляційних скаргах та під час апеляційного розгляду потерпілими не надано будь-яких відомостей, які б спростовували вищезазначені об`єктивні дані, що стали підставою для призначення обвинуваченій покарання.
Отже в даному конкретному випадку, колегія суддів не вбачає з поданих апеляційних скарг правових та фактичних підстав вважати рішення суду першої інстанції в частині призначення покарання явно несправедливим та таким, що не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину.
Окрім цього колегія суддів зазначає, що відповідно до вироку суду зі ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_10 стягнуто матеріальну шкоду у сумі 12800 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000 грн., та на користь потерпілого ОСОБА_9 матеріальну шкоду у сумі 6000 грн. та моральну шкоду у розмірі 10000 грн., чим задоволено цивільні позови потерпілих в повному обсязі, а отже апеляційні вимоги в цій частині є безпідставними.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування ухваленого вироку, не вбачається.
Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 17 липня 2020 року, стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді-