Справа №345/4645/20
Провадження № 1-кп/345/123/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.08.2021 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000712 щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, особи з інвалідністю II групи, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, з вищою освітою, працевлаштованого двірником в КНП «Калуська ЦРЛ», раніше не судимого,

за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
особи, відносно якої вирішується питання

про застосування примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції)

законного представника ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
в с т а н о в и в:
До Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області 23.12.2020 р. надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_2 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.

За результатами розгляду даного кримінального провадження встановлено, що 01 жовтня 2020 року близько 18 год. 20 хв. ОСОБА_2 , знаходячись на території домогосподарства в АДРЕСА_2 , де він проживав разом із своєю матір`ю ОСОБА_7 , розпочав черговий словесний конфлікт з матір`ю, приводом до якого послужила відмова останньої у наданні йому грошових коштів для придбання сигарет та кави. Під час даного словесного конфлікту ОСОБА_2 наніс ОСОБА_7 декілька ударів руками в ділянку голови та грудної клітки, спричинивши ОСОБА_7 забійну рану в ділянці голови та садно в ділянці грудної клітки справа.

У подальшому, під час вказаного конфлікту, з метою спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, ОСОБА_2 взяв в руки ніж та наніс ним 8 ударів, з яких 4 удари в ділянку грудної клітки зліва, 1 удар в ділянку грудної клітки справа, 2 удари в ділянку правої руки, 1 удар в ділянку лівої руки.

Від отриманих тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_7 померла на місці.

В результаті суспільно-небезпечних дій ОСОБА_2 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 147 від 14.12.2020, ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітки зліва з ушкодженням міжреберних м`язів, пристінкової плеври, навколосерцевої сумки, серця, яка має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення; непроникаючих колото-різаних ран грудної клітки зліва; непроникаючої колото-різаної рани грудної клітки справа; різаних ран в ділянці правої руки; колото-різаної рани в ділянці лівої руки; забійну рану в ділянці голови; садна в ділянці грудної клітки справа.

Смерть ОСОБА_7 настала від тампонади серця, яка розвинулась внаслідок проникаючої колото-різаної рани грудної клітки зліва з ушкодженням міжреберних м`язів, пристінкової плеври, навколосерцевої сумки, серця.

Прокурор у судовому засіданні подане клопотання підтримала, просила суд застосувати до ОСОБА_2 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

У судовому засіданні особа, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_2 визнав, що вчинив суспільно небезпечне діяння, яке містить ознаки злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Не заперечив щодо застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру. Пояснив, що точно всіх деталей події не пригадує і не може вказати точної дати, але пам`ятає, що восени минулого року він прийшов додому з роботи десь після 4-ї години дня. Того дня його дуже боліла голова і він чув якісь голоси в голові. Мама була дома і виконувала якусь домашню роботу. Між ними виникла суперечка в ході якої він наніс мамі чотири удари кухонним ножем в область серця. Не може пояснити чому він так вчинив, але дуже жалкує і розкаюється за вчинене. Після нанесення мамі тілесних ушкоджень він пішов до сусідів щоб ті викликали швидку і поліцію. Зазначив, що між ним та мамою і раніше виникали конфлікти з різних причин.

Захисник та законний представник не заперечили щодо задоволення клопотання прокурора.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши надані сторонами докази, допитавши свідків, виходячи із положень ст.ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Закону України «Про психіатричну допомогу», приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінально-процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Статтею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Обставини вчинення ОСОБА_2 суспільно небезпечного діяння, окрім вище наведених визнавальних показів самого ОСОБА_2 , підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- рапортом старшого інспектора Калуського ВП ГУНП від 01.10.2020 року, згідно з яким 01.10.2020 року з органів охорони здоров`я надійшло повідомлення про те, що на лінію «103» зателефонувала жінка та повідомила, що по адресі АДРЕСА_2 сусід ОСОБА_8 зарізав свою матір (а.с. 64);

- протоколом огляду місця події від 01.10.2020 року з фототаблицями, з якого вбачається, що 01.10.2020 року проведено огляд території подвір`я та будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 де було виявлено труп ОСОБА_7 , на тілі ОСОБА_7 виявлено численні ушкодження. З місця події вилучено: ніж, який виявлено на верхній частині цегляної стіни; мобільний телефон марки «Nokia», виявлений в лівій кишені безрукавки; змиви зі стіни праворуч від входу на веранду зі слідами речовини бурого кольору; мікрооб`єкти з рук трупа; змиви з рук трупа (а.с.65-77);

- висновком експерта №147 від 14.12.2020 року, відповідно до якого за результатами судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 встановлено, що у ОСОБА_7 були виявлені наступні тілесні ушкодження: проникаюча колото-різана рана грудної клітки зліва з ушкодженням міжреберних зв`язків, пристінкової плеври, навколосерцевої сумки, серця; непроникаючі колото-різані рани грудної клітки зліва; непроникаюча колото-різана рана грудної клітки справа; різані рани в ділянці правої руки; колото-різана рана в ділянці лівої руки; забійна рана в ділянці голови; садно в ділянці грудної клітки справа. Вказані вище тілесні ушкодження утворилися прижиттєво, незадовго до настання смерті. Проникаюча колото-різана рана грудної клітки зліва з ушкодженням міжреберних зв`язків, пристінкової плеври, навколосерцевої сумки, серця; непроникаючі колото-різані рани грудної клітки зліва; непроникаюча колото-різана рана грудної клітки справа; різані рани в ділянці правої руки; колото-різана рана в ділянці лівої руки заподіяні плоским колюча-ріжучим предметом типу ножа, який має обушок і лезо, а решта описані вище тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів. Проникаюча колото-різана рана грудної клітки зліва з ушкодженням міжреберних зв`язків, пристінкової плеври, навколосерцевої сумки, серця має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення, а решта описані вище тілесні ушкодження мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Судово-медичних даних про послідовність спричинення тілесних ушкоджень немає; смерть ОСОБА_7 настала від тампонади серця, яка розвинулась внаслідок проникаючої колото-різаної рани грудної клітки зліва з ушкодженням міжреберних зв`язків, пристінкової плеври, навколосерцевої сумки, серця; враховуючи кількість всіх тілесних ушкоджень, можна вважати, що ОСОБА_7 було нанесено всього не менше 10-ти ударів, з яких 8 ударів плоским колючо-ріжучим предметом типу ножа, який має обушок і лезо, з яких 4 удари в ділянку грудної клітки зліва, 1 удар в ділянку грудної клітки справа; 2 удари в ділянку правої руки; 1 удар в ділянку лівої руки та не менше 2 ударів тупими твердими предметами, з яких 1 удар в ділянку голови, 1 удар в ділянку грудної клітки справа (а.с. 79-85);

- висновком експерта № 1264 від 17.11.2020 року, відповідно до якого при проведенні судово-медичної експертизи трупа за результатами судово-гістологічної експертизи об`єктів (шматочків внутрішніх органів) виставлено діагноз: Крововиливи в міжреберний м`яз, навколосерцеву сумку, м`які тканини голови потиличної ділянки справа (із слабо вираженими ознаками реактивних змін), крововиливи в строму міокарда, субепікардіальну жирову тканину, дрібновогнищеві крововиливи в параепінефральну жирову тканину, коронаросклероз, вогнищевий, периваскулярний кардіосклероз, гіпертрофія атрофія м`язових волокон, ліпоматоз міокарда (а.с. 86-87);

- висновком експерта №179 від 30.10.2020 року з фототаблицями (а.с. 88-91), з якого вбачається, що на підставі проведеної експертизи шматка шкіри потиличної ділянки справа та шматка шкіри грудної клітки зліва від трупа ОСОБА_7 експерт прийшов до висновку, що на шматку шкіри потиличної ділянки справа виявлено забійну рану, яка утворилася від дії тупого предмету; на шматку шкіри грудної клітки зліва виявлено колото-різану рану, яка заподіяна плоским колючо-ріжучим предметом, яким міг бути клинок ножа;

- висновком експерта №1237 від 29.10.2020 року (а.с. 92-93), відповідно до якого при судово-токсикологічному дослідженні крові та ліквору від трупа ОСОБА_7 не виявлено метилового, етилового, пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів;

- висновком експерта №707 від 13.10.2020 року (а.с. 94), з якого вбачається, що кров із трупа ОСОБА_7 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО;

- протоколом огляду місця події від 02.10.2020 року з фототаблицями (а.с. 95), відповідно до якого під час огляду секційного відділення моргу ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_3 було вилучено одяг трупа ОСОБА_7 , взірці волосся ОСОБА_7 та зрізи нігтів ОСОБА_7 (а.с.96-102);

- копіями матеріалів ЄО №3570 від 17.04.2020 року, з яких вбачається, що 17.04.2020 року до Калуського ВП ГУНП надійшло повідомлення про те, що син наніс ножове поранення ОСОБА_7 під час домашнього насильства за місцем проживання: АДРЕСА_2 . Водночас від відкриття кримінального провадження та проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_7 відмовилася (а.с. 106-109). Вказане підтверджує факт злочинної спрямованості ОСОБА_2 на заподіяння шкоди життю та здоров`ю матері ОСОБА_7 ;

- висновком експерта №713 від 12.10.2020 року (а.с. 111), відповідно до якого за результатами проведення судово-медичної експертизи кров підозрюваного ОСОБА_2 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО;

- висновком експерта № 714 від 28.10.2020 року (а.с. 115-116), з якого вбачається, що в помарці на марлевому тампоні-змиві з правої руки потерпілої ОСОБА_7 знайдена кров людини. При серологічному дослідженні виявлений антиген В за ізосерологічною системою АВО. Таким чином кров, що виявлена на вищевказаному речовому доказі, може належати особі (особам) групи В з ізогемаглютиніном анти-А або АВ ізосерологічної системи АВ0, і, найімовірніше, належить самій потерпілій ОСОБА_7 . При змішуванні крові двох або більше осіб в одних і тих же слідах можливість домішку крові підозрюваного ОСОБА_2 також не виключається;

- відповідно до висновку експерта № 716 від 28.10.2020 року (а.с. 118-119) в частинках речовинизішкрібах зі стіни, вилучених в ході проведення огляду місця події, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні виявлений антиген В за ізосерологічною системою АВО. Таким чином, кров, що виявлена на вищевказаному речовому доказі, може належати особі (особам) групи В з ізогемаглютиніном анти-А або АВ ізосерологічної системи АВ0, і, найімовірніше, належить самій потерпілій ОСОБА_7 . При змішуванні крові двох або більше осіб в одних і тих же слідах можливість домішку крові підозрюваного ОСОБА_2 також не виключається;

- з висновку експерта № 717 від 27.10.2020 року (а.с. 124-126) вбачається, що в слідах на бюстгальтері, майці, кофті, безрукавці, трусах потерпілої ОСОБА_7 знайдена кров людини. При серологічному дослідженні виявлений антиген В, крім того виявлений ізогемаглютинін анти-А за ізосерологічною системою АВ0. Таким чином, кров, що виявлена на вищевказаному речовому доказі, може належати особі (особам) групи В з ізогемаглютиніном анти-А або АВ ізосерологічної системи АВ0, і, найімовірніше, належить самій потерпілій ОСОБА_7 . При змішуванні крові двох або більше осіб в одних і тих же слідах можливість домішку крові підозрюваного ОСОБА_2 також не виключається;

- відповідно до висновку експерта № 120 від 26.10.2020 року (а.с. 128-130) при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту лівої руки потерпілої ОСОБА_7 знайдено кров людини та без`ядерні епітеліальні клітини, походження яких за рахунок епітеліальної тканини її самої вважається найбільш імовірним. Співставляючи отримані результати з антигенними характеристиками осіб, що проходять по справі, експерт прийшов до висновку, що сліди крові, виявлені в піднігтьовому вмісті лівої руки потерпілої ОСОБА_7 могли походити від особи (осіб), якій (яким) властивий антиген В за ізосерологічною системою АВ0, що не виключає походження виявлених слідів крові від самої потерпілої ОСОБА_7 . Домішок або ж походження крові від підозрюваного ОСОБА_2 в піднігтьовому вмісті лівої руки потерпілої ОСОБА_7 не виключається при умові, що на момент скоєння злочину у ОСОБА_2 мала місце зовнішня кровотеча;

- з висновку експерта № 118 від 26.10.2020 року (а.с. 132-133) вбачається, що при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту рук ОСОБА_2 знайдені без`ядерні епітеліальні тканини, походження яких за рахунок власного нігтьового ложе вважається найбільш імовірним;

- з висновку експерта № 180 від 08.12.2020 року з фототаблицями (а.с. 138-147) вбачається, що на підставі проведеної експертизи безрукавки, кофти, майки, бюстгальтера, штанів, трусів, шкарпеток потерпілої ОСОБА_7 та ножа у матеріалах кримінального провадження №0000712 експерт прийшов до наступних підсумків: на лівому борті безрукавки виявлено три колото-різаних пошкодження, на передній поверхні кофти виявлено шість колото-різаних пошкоджень, на передній поверхні майки виявлено п`ять колото-різаних пошкоджень, на лівій чашці бюстгальтера виявлено два колото-різаних пошкодження, які утворилися від дії плоского колючо-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, про що свідчить форма пошкоджень, їх рівні краї, відокремлення волокон в нитках на одному рівні. Колото-різані пошкодження та відповідні їм рани могли бути заподіяні ножем, поданим на експертизу. Враховуючи кількість пошкоджень одягу та відповідних їм ран, слід вважати, що по ділянках тіла, прикритих одягом, було заподіяно шість ударів ножем.

Безпосередньо в судовому засіданні були досліджені речові докази, які подані стороною обвинувачення. При огляді кухонного ножа з прозорою пластмасовою ручкою, який має ознаки використання і який був вилучений під час огляду місця події, ОСОБА_2 підтвердив, що це саме той ніж, яким він наносив удари матері.

Також, обставини вчинення ОСОБА_2 суспільно небезпечного діяння підтверджуються показами свідків.

Так свідок ОСОБА_9 , яка проживає в сусідньому будинку біля ОСОБА_2 , повідомила суду, що їй відомо про те, що ОСОБА_2 раніше вчиняв насильницькі дії відносно своєї матері ОСОБА_7 , з якою разом проживав. Матір завжди опікувалась ним, проте, він ставився до матері зневажливо, погрожував їй, обзивав її нецензурними словами. Попри те, що ОСОБА_2 проявляв агресію відносно своєї матері, по відношенню до інших осіб, в тому числі і сусідів, такої агресії він не проявляв. Свідку відомо, що ОСОБА_2 тривалий час перебував на обліку в лікаря психіатра і по декілька раз на рік проходив курс лікування в психоневрологічній лікарні. Свідок, як особа з медичною освітою, колола ОСОБА_2 прописані йому медичні препарати. 01.10.2020 р. в другій половині дня, коли свідок вже була дома, їй зателефонувала сусідка ОСОБА_10 , яка живе через три хати від будинку Боднарів, і повідомила, що в неї був ОСОБА_2 і сказав, що зарізав свою маму. Після цього ОСОБА_2 був біля дверей її будинку, але свідок не відчинила йому. Вона зателефонувала в поліцію. Через деякий час на подвір`ї ОСОБА_11 вже були представники поліції. Свідок особисто повідомила родичів ОСОБА_2 про те що трапилось того дня.

Свідок ОСОБА_10 , яка проживає неподалік від будинку, де жили ОСОБА_2 і ОСОБА_7 , а саме на початку вулиці, розповіла суду, що 01.10.2020 р. ОСОБА_2 прийшов до неї додому і сказав, що зарізав маму. Після цього вона відправила його додому, а сама зателефонувала в поліцію, проте всі оператори були зайняті, і вона викликала швидку допомогу. Після цього їй передзвонили з поліції, уточнили що трапилось і сказали за можливості не відпускати ОСОБА_2 . Далі вона вийшла на своє подвір`я і двічі словесно звертала ОСОБА_2 додому, адже той йшов на вихід з вулиці і казав, що йде по сигарети. На запитання він уточнив, що вдарив маму декілька разів в серце. В подальшому приїхали поліцейські.

Ще свідок розповіла, що ОСОБА_2 ставився до мами зневажливо, ображав її, в т.ч. і нецензурними словами, погрожував їй, хоча до сусідів агресії він не проявляв. Одного разу до неї прибігла покійна ОСОБА_7 і розповіла, що син душив її. Минулого року покійна прибігла до неї з раною від ножа, яку їй завдав син. ОСОБА_2 виносив з хати матері цінні речі. Знає, що одного разу в них з матір`ю виник конфлікт через те, що ОСОБА_2 хотів взяти холодильник і відвезти до своєї жінки. Знає, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в психіатра з 2003 року і кожного року проходив лікування в лікарні.

Свідок ОСОБА_12 , який є родичем і ОСОБА_2 , і покійної ОСОБА_7 розповів суду, що очевидцем події вбивства він не був, а лише чув від інших осіб. Ввечері 01.10.2021 р. по телефону повідомили про те, що померла ОСОБА_13 . До будинку, де проживають ОСОБА_11 , він прибув наступного дня щоб допомогти організувати похорон. На самому вході в будинок була пляма крові. ОСОБА_2 охарактеризував з позитивної сторони, хоча зазначив, що помічав за ним прояви неадекватної поведінки, але це не була агресія. Зі слів інших осіб знає, що останній рік відносини між ОСОБА_7 і ОСОБА_2 були поганими. ОСОБА_7 гіперопікувалась сином, а він у відповідь ображав її. Також чув, що ОСОБА_2 одного разу намагався задушити свою матір і ще якось наніс їй тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_14 , який є родичем і ОСОБА_2 , і покійної ОСОБА_7 розповів суду, що очевидцем події вбивства він не був. В день вбивства він прибув до будинку, де проживала покійна і її син. Там вже проводились слідчі дії. Тіло ОСОБА_7 лежало обличчям вниз біля самого входу в будинок. Коли забрали тіло, то залишилась пляма крові. ОСОБА_2 перебував в наручних біля хати. Бачив, що працівники поліції вилучали ніж. Від людей чув, що між покійною ОСОБА_7 і сином були сварки. Знає що ОСОБА_2 проходив лікування в психіатричному закладі. Особисто в нього з ОСОБА_2 стосунки були добрі і агресії останній не проявляв.

Про допит будь яких інших свідків сторони кримінального провадження не клопотали.

Окрім того, стороною обвинувачення були подані і в судовому засіданні досліджені наступні докази:

- висновок експерта №715 від 22.10.2020 року (а.с.113), з якого вбачається, що в слідах на двох марлевих тампонах-змивах з рук підозрюваного ОСОБА_2 кров не виявлена;

- висновок експерта № 718 від 23.10.2020 року (а.с. 121-122) з якого вбачається, що в слідах на кофті, куртці, штанах підозрюваного ОСОБА_2 кров не виявлена; на туфлях ОСОБА_2 слідів, подібних на кров, не знайдено;

- висновок експерта № 119 від 09.11.2020 року (а.с. 135-136) з якого вбачається, що при судово-цитологічному дослідженні змивів з клинка та ручки ножа, вилученого під час огляду місця події у господарстві, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , кров та клітинні елементи людини не виявлені.

Щодо цієї групи доказів, то суд приходить до висновку, що вони є неналежними доказами. Адже в світлі ст. 85 КПК України ці докази не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, не підтверджують інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також не підтверджують достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про вірність кваліфікації дій ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 115 КК України, а саме, як убивство, тобто умисне заподіяння смерті іншій людині.

Суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 213/2020 від 22.10.2020 року ОСОБА_2 страждає параноїдною шизофренією. На період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину, підекспертний ОСОБА_2 перебував у стані і перебуває на даний час, при якому не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с. 149-158).

Згідно з положеннями ст. 19 КК України, осудною визнається особа, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Таким чином, під час судового розгляду встановлена неосудність ОСОБА_2 на момент вчинення суспільно небезпечного діяння, оскільки, він не міг в період вчинення інкримінованого йому діяння усвідомлювати свої дії і керувати ними. Матеріали справи не містять даних, які б свідчили про зміну стану його психічного здоров`я.

Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру (ч. 2 ст. 19 КК України).

У відповідності до вимог ст.ст. 19, 94 КК України, до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до закладів з надання психіатричної допомоги зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

Відповідно до ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне правопорушення у стані неосудності.

Відповідно до ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом, зокрема до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.

Враховуючи вищевикладене, встановлено, що ОСОБА_2 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, у стані неосудності, що виключає можливість застосування до нього покарання, оскільки він за своїм психічним станом не міг усвідомлювати своїх дій та керувати ними, та потребує застосування до нього примусових заходів медичного характер. Крім того, суд також враховує те, що невжиття відносно ОСОБА_2 примусових заходів медичного характеру, може зумовити заподіяння неминучої шкоди останньому або іншим особам.

Згідно з ч. 5 ст. 94 КК України, госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

При визначенні виду примусових заходів медичного характеру та типу психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, суд враховує характер та тяжкість захворювання, ступінь тяжкості вчиненого діяння, те, що діяння пов`язане із посяганням на життя потерпілої, а також рекомендації лікаря, судово-психіатричного експерта, викладені у висновку судово-психіатричного експерта № 213/20 від 22.10.2020 року, яким ОСОБА_2 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру лікування в психіатричному відділенні із суворим наглядом (а.с. 158).

При цьому, виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у п. 15 постанови № 7 від 03.06.2005 р. «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку до набрання ухвалою суду законної сили залишити без змін.

Витрати на залучення експерта відсутні. Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України слід скасувати арешт майна, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.10.2020 року (справа №344/13130/20, провадження № 1-кс/344/4757/2020).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 93, 94 КК України, ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 369-372, 376, 395, 503, 508, 512, 513, 516 КПК України,

у х в а л и в:
Визнати, що ОСОБА_2 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке містить ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у стані неосудності.

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000712 від 01.10.2020 року задоволити.

Застосувати до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку до набрання ухвалою законної сили залишити без змін. Виконання ухвали в цій частині доручити Комунальному некомерційному підприємству «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» (м. Івано-Франківськ, вул. Медична, 15).

Арешт майна, накладений згідно ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.10.2020 року (справа №344/13130/20, провадження № 1-кс/344/4757/2020) скасувати.

Речові докази:

-ніж, зішкріб з стіни із слідами речовини бурого кольору, мікрооб`єкти з рук трупа, змиви з рук трупа, які вилучені 01.10.2020 року в ході проведення огляду місця події по АДРЕСА_2 , а також зрізи нігтьових пластин ОСОБА_7 , взірець крові ОСОБА_2 , зрізи нігтьових пластин ОСОБА_2 , змиви з рук ОСОБА_2 , зрізи нігтьових пластин ОСОБА_7 , взірець крові ОСОБА_2 , зрізи нігтьових пластин ОСОБА_2 , змиви з рук ОСОБА_2 , безрукавку, кофту, майку, бюстгальтер, штани, труси, шкарпетки потерпілої ОСОБА_7 , які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ГУНП в Івано-Франківській області знищити;

-мобільний телефон марки Nokia, вилучений 01.10.2020 року в ході проведення огляду місця події по вул. Бортнянського, 11 в м. Калуш, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ГУНП в Івано-Франківській області повернути спадкоємцям ОСОБА_7 ;

-куртку чорного кольору, штани джинсові чорного кольору, кофту синьо-жовтого кольору, черевики коричневого кольору, мобільний телефон марки «Самсунг Дуос G 355H IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 із сім картою № НОМЕР_3 » чорного кольору та в чорному чохлі, мобільний телефон марки «Самсунг GT-C3322, IMEI 1: НОМЕР_4 IMEI 2: НОМЕР_5 без сім карти», зв`язку ключів у кількості п`яти, які вилучені в ході затримання у ОСОБА_2 та знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів ГУНП в Івано-Франківській області повернути ОСОБА_2 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на Івано-Франківську обласну прокуратуру.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляції протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 09.08.2021 р.

Суддя