Справа № 145/635/21
УХВАЛА

25 червня 2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
за участю:
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження по обвинувальному акту № 0000033 від 27.02.2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 126, ст. 128, ч.2 ст. 289 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 126, ст. 128, ч.2 ст. 289 КК України.
В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки на даний час не відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України; ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, злочин вчинив в період іспитового строку і знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, з метою уникнення відповідальності, може переховуватися від суду.
За даних обставин прокурор просив продовжити строк тримання ОСОБА_4 під вартою строком на 60 діб.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам.
Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував щодо розгляду клопотання прокурора без участі його захисника адвоката ОСОБА_6 ; щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою покладався на розсуд суду.
Заслухавши заявлене клопотання та думку обвинуваченого, оглянувши матеріали обвинувального акта та додатки до нього, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора.
Частиною 3 ст. 331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.
Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 01.03.2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 29.04.2021 року.
В подальшому, ухвалою від 26.03.2021 року виправлено описку в резолютивній частині ухвали від 01.03.2021 року, зазначено строк дії запобіжного заходу до 27.04.2021 року.
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 26.04.2021 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого, по 25.06.2021 року включно.
Вирішуючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.
При цьому, суд враховує, що ОСОБА_4 , серед іншого, обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, який вчинено ним в період іспитового строку та перебуваючи на волі може, з метою уникнення від покарання, незаконно впливати на потерпілого та свідків або переховуватися від суду.
Таким чином, суд вважає, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може допустити невиконання процесуальних обов`язків, покладених на нього в зв`язку зі статусом обвинуваченого.
Відтак, для запобігання вказаним ризикам, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст.2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п.79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, суд вважає виправданим тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України - не встановлено.

При цьому судом, враховано вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_4 та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, а тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що недостатній для запобіганню ризиків та забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Виходячи з того, що на даний час судовий розгляд даного кримінального провадження лише розпочато, суд, вважає за необхідне продовжити термін тримання під вартою ОСОБА_4 строком на 60 діб.
Також, враховуючи вимоги норм розділу ІІ КПК України, зокрема, ст. ст. 177,183,199, а також вищевказані обставини та час надходження обвинувального акта до суду, суд вважає, що більш м`які заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду даного кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 199, 331, 376 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 - задоволити.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою продовжити на строк 60 діб, тобто, до 24.08.2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький районний суд Вінницької області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 29.06.2021 року о 09 год. 10 хв.

Суддя ОСОБА_1