САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/1397/21
ВИРОК
Іменем України

13.04.2021 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 02 березня 2021 року по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Мар`янівка Шполянського району Черкаської області, громадянина України, маючого середню технічну освіту, не одруженого, працючого електромонтажником силових мереж та устаткування ТОВ «Таврида Електрик Дніпро», на утриманні неповнолітніх дітей та не працездатних осіб не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 25 лютого 2021 року близько 09 год. 30 хв., знаходячись на території Комунального закладу освіти «Дошкільний навчальний заклад №139» Дніпровської міської ради, який розташований за адресою: м. Дніпро вул. Космонавта Волкова, 21, на асфальтовій доріжці, поблизу будівлі вказаного закладу, побачив свою колишню цивільну дружину ОСОБА_4 , до якої він наблизився з метою з`ясування особистих стосунків. Після того як остання відмовилась від спілкування з ОСОБА_3 , у нього, на ґрунті раніше виниклих неприязних особистих відносин, виник злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , знаходячись у тому ж місці та в той же час, діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, обійшовши зі спини ОСОБА_4 , охопив її за шию ліктьовим суглобом своєї правої руки.

Однак, у цей час, ОСОБА_3 відволік свою увагу на працівників вищевказаного закладу, які спостерігали за діями ОСОБА_3 , та в усній формі спонукали останнього припинити його протиправні дії. У зв`язку з цим, ОСОБА_4 змогла подолати фізичний вплив ОСОБА_3 та звільнилась від захвату останнього, опинившись обличчям до нього.

Далі, ОСОБА_3 , у цей же день та час, знаходячись у безпосередній близькості до ОСОБА_4 , не зупиняючись на досягнутому стоячи обличчям до неї, схопив останню за горло долонею своєї правої руки та почав його стискати.

Після чого, ОСОБА_3 відпустивши ОСОБА_4 , та стоячи обличчям до неї, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, хаотично наніс серію ударів обома руками, стиснутими в кулак, в її обличчя, а саме: в область лоба з правої та лівої сторони, в праву брову та в ніс, в праву сторону підборіддя, в область виличної дуги та щелепи, а також удари в нижню губу по центру та ліворуч, після цього штовхнув своєю правою ногою в живіт ОСОБА_4 , в результаті чого остання з висоти власного зросту впала спиною на землю.

В цей час, ОСОБА_3 знову відволік свою увагу на працівників вищевказаного закладу, які в усній формі спонукали останнього припинити його протиправні дії, скориставшись чим, ОСОБА_4 побігла всередину КЗО «ДНЗ №139» ДМР, а ОСОБА_3 , вважаючи свої дії, направлені на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , доведеними до кінця, покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: одинадцяти внутрішньо-шкіряних крововиливів в лобній області праворуч та ліворуч, в проекції правої брови, на спинці носу по центру та праворуч, на підборідді праворуч; двох саден - в проекції виличної дуги ліворуч (на тлі крововиливу), в проекції нижньої щелепи праворуч ближче до підборіддя; двох крововиливів на слизовій оболонці нижньої губи по центру та ліворуч.

Виявлені тілесні ушкодження відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На підставі: «п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6

Обвинувальний акт надійшов до суду разом з реєстром матеріалів досудового розслідування; розпискою обвинуваченого про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування; заявою обвинуваченого ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, заявою потерпілої ОСОБА_4 , яку вона підписала в присутності свого представника адвоката ОСОБА_5 ,. щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, а також із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку відповідно до положень ст.302 КПК України.

Вирішуючи питання про можливість розгляду обвинувального акту в спрощеному провадженні згідно положень ст.ст. 381, 382 КПК України суд враховує те, що обвинувачений, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Так, згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яку він підписав в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України визнав повністю, згоден із встановленими під час досудового розслідування обставинами кримінального проступку, викладеними в обвинувальному акті, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин кримінального проступку, та розуміє наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч.2 ст.302 КПК України щодо позбавлення права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, і сумнівів у добровільності його позиції суд не має.

Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеним те, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 мало місце. Дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно із ст.12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу винного, який працевлаштований електромонтажником силових мереж та устаткування ТОВ «Таврида Електрик Дніпро», за місцем проживання компрометуючих матеріалів щодо нього немає, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Приймаючи до уваги вказані обставини у їх сукупності, стан його здоров`я, матеріальне становище, суд вважає за можливе у даному випадку призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у вигляді штрафу, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Крім того, з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню витрати за проведення експертизи відповідно до ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374-376, 381, 382, 394, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його отримання.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1