Справа № 304/165/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

26.05.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/175/21, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні погодженого в. о. начальника Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку тримання під вартою.

Цією ж ухвалою застосовано щодо підозрюваного за ч. 1 ст. 307 КК України
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, в межах строку досудового розслідування, а саме до 21 травня 2021 року (включно).

У порядку ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_8 строком до 21 травня 2021 року покладено такі обов`язки: цілодобово не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; повідомляти слідчого чи прокурора про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_2 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; прибувати до старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_7 , прокурора та суду на першу їхню вимогу.

З матеріалів клопотання убачається, що 14 квітня 2021 року до Перечинського районного суду Закарпатської області надійшло погоджене з прокурором клопотання слідчого про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку тримання під вартою. У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України. Відповідно до клопотання, 29 січня 2021 року під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, громадянин ОСОБА_8 , знаходячись у селі Раково Перечинського району Закарпатської області по вулиці Центральній біля будівлі сільського клубу, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою особистого збагачення збув за 1 000 грн громадянину ОСОБА_10 речовину, ззовні схожу на «метамфетамін», вагою близько 1 г, що містилася у прозорому поліетиленовому пакеті типу «зіпер», яку працівниками поліції було вилучено з метою призначення судово-хімічної експертизи. Згідно висновку експертизи наркотичних засобів № СЕ-19/107-21/931-МРВ від 08 лютого 2021 року надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін. У клопотанні слідчий також вказує на те, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту свідків, протоколами огляду місця події від 21 лютого 2021 року, матеріалами НСРД, висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, тощо. Також зазначає, що 23 лютого 2021 року слідчим суддею Перечинського районного суду Закарпатської області постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання слідчого та обрано ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 квітня 2021 року включно з можливістю внесення застави. При цьому, зазначає, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема того, що ОСОБА_8 з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування/суду, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення злочину незаконно впливати на свідків, експерта шляхом їх підкупу або залякування, а також перешкоджати кримінальному провадженню, що існування цих ризиків підтверджується тим, що ОСОБА_8 добре знає свідка, якому збував наркотичні засоби, а також інших осіб, що стали свідками вказаної події, а відтак може впливати на таких з метою зміни ними показань, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним, що у свою чергу не може бути іншим, ніж позбавлення волі, буде переховуватися від органів досудового розслідування/суду. З цих підстав слідчий вважає, що більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, застава не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 1 ст. 177 КПК України. Відтак враховуючи, що строки досудового розслідування прокурором продовжено до трьох місяців, а також суспільну небезпечність та тяжкість вказаного кримінального правопорушення, суспільний резонанс даної події, слідчий просить клопотання задовольнити та продовжити ОСОБА_8 строк тримання під вартою з можливістю внесення застави до трьох місяців, а саме до 21 травня 2021 року.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що доданими до клопотання доказами підтверджено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину. Разом із тим, оцінюючи ризики переховування ОСОБА_8 від органу досудового розслідування, вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про те, що на даний час ризики, які б давали підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу відпали. При цьому, слідчий суддя взяв до уваги те, що ОСОБА_8 на час розгляду клопотання має постійне місце проживання в с. Раково Перечинського району Закарпатської області, де проживає разом з батьками; за час досудового розслідування даних про вплив ОСОБА_8 на свідків чи експертів слідством не здобуто. Разом із тим, слідчий суддя дійшов висновку, що вказані ризики, визначені ст. 177 КПК України, не є такими, що об`єктивно існують, а навпаки, постановою уповноваженого прокурора керівника Ужгородської окружної прокуратури від 19 квітня 2021 року, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено через необхідність отримання розсекречених матеріалів негласних слідчих (розшукових) заходів, відкриття сторонам матеріалів кримінального провадження та складання обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, що у свою чергу додатково спростовує наведені у клопотанні дані про ризики. Окрім того слідчий суддя взяв до уваги молодий вік підозрюваного та стан його здоров`я, який на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є раніше не судимим, проживає разом із батьками, які зможуть своїм авторитетом позитивно впливати на поведінку сина, тобто має сталі соціальні зв`язки. Тому, слідчий суддя дійшов висновку про те, що виключних обставин для тримання підозрюваного під вартою в матеріалах провадження немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні не вказано та слідчим і прокурором у судовому засіданні не доведено. У зв`язку з наведеним вище, слідчий суддя застосував відносно підозрюваного ОСОБА_8 у межах строку досудового розслідування запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, заборонивши останньому цілодобово залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , який на переконання слідчого судді буде достатнім і зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, необгрунтованою та підлягає скасуванню. Посилаючись на викладені в клопотанні слідчого доводи, стверджує, що наведені в клопотанні ризики є обґрунтованими, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 та запобігання передбаченим ст. 177 КПК України ризикам. Просить ухвалу слідчого скасувати, постановити нову, якою щодо підозрюваного ОСОБА_8 застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, продовживши строк тримання під вартою до 23.05.2021.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_11 , неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності вказаних вище процесуальних осіб, береться до уваги те, що: прокурор, підозрюваний та адвокат належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги; даних про поважність причин їх неявки та заяв чи клопотань про відкладення її розгляду на інший день до апеляційного суду від них не надходило; що розгляд справи неодноразово (29.04. ; 19.05.2021) відкладався у зв`язку з неявкою учасників судового провадження на розгляд справи.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити : 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 184, 199 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Із журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання брали участь як підозрюваний ОСОБА_8 , так і його захисник адвокат ОСОБА_12 , що свідчить про дотримання права підозрюваного ОСОБА_8 на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання доказами, зокрема: протоколами допиту свідків, протоколами огляду місця події від 21 лютого 2021 року, матеріалами НСРД, висновком судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_8 про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, яке 22.02.2021 йому вручено. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_8 до скоєння кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг скоїти кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Крім того, колегія суддів враховує і те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення сторонами кримінального провадження не оспорюється.

Окрім того, апеляційний суд вважає, що, оцінюючи ризики переховування ОСОБА_8 від органу досудового розслідування, вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що на даний час ризики, які б давали підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу відпали.

При цьому, на переконання апеляційного суду, слідчий суддя дав належну оцінку тим фактам, що ОСОБА_8 на час розгляду клопотання має постійне місце проживання в с. Раково Перечинського району Закарпатської області, де проживає разом з батьками, які зможуть своїм авторитетом позитивно впливати на поведінку сина, тобто має сталі соціальні зв`язки, є молодим за віком, на диспансерному обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, і за час досудового розслідування даних про вплив ОСОБА_8 на свідків чи експертів слідством не встановлено.

Тому, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що ризики, визначені ст. 177 КПК України, не є такими, що об`єктивно існують, а навпаки, постановою уповноваженого прокурора керівника Ужгородської окружної прокуратури від 19 квітня 2021 року, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено через необхідність отримання розсекречених матеріалів негласних слідчих (розшукових) заходів, відкриття сторонам матеріалів кримінального провадження та складання обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, що у свою чергу додатково спростовує наведені у клопотанні ризики.

Отже, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що виключних обставин для тримання підозрюваного під вартою продовження строку дії ухвали про тримання підозрюваного під вартою, в матеріалах провадження немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні не вказано та слідчим і прокурором у судовому засіданні не доведено.

Апеляційний суд також вважає, що клопотання слідчого та доводи апеляційної скарги прокурора не містять переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Разом із тим, до апеляційної скарги прокурором не додано доказів, які б із певною вірогідністю свідчили, що обрання ОСОБА_8 менш суворого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не забезпечить його належної процесуальної поведінки, а також про те, що підозрюваний ОСОБА_8 не виконував чи не виконує покладені на нього процесуальні обов`язки, ухиляється від слідства, незаконно впливає на інших учасників кримінального провадження, перешкоджає кримінальному провадженню іншим чином, тощо.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема, цілодобовий домашній арешт буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та виконання покладених на нього обов`язків як підозрюваного, а також запобігання будь-яким із передбачених ст. 177 КПК України ризикам.

При прийнятті судового рішення враховуються положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.

Тому, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосував запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який на переконання апеляційного суду забезпечить подальшу належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги про те, що наведені в клопотанні ризики є обґрунтованими, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 та запобігання передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються виключно на припущеннях сторони обвинувачення та жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Разом із тим, слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і прокурором не надано доказів, які б достовірно підтверджували наведені в клопотанні та апеляційній скарзі доводи; що на час розгляду апеляційної скарги строк дії оскаржуваної ухвали сплив, що свідчить про те, що така втратила чинність у часі, у тому числі й покладених на підозрюваного обов`язків, а також те, що прокурор неодноразово (29.04. ; 19.05.2021) не з`являючись на розгляд справи позбавив себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги, виконавши покладені на нього законом обов`язки.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2021 року, якою щодо підозрюваного за ч. 1 ст. 307 КК УкраїниОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й, відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: