Справа № 761/2270/21
Провадження № 1-кс/761/2356/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , при секретарі ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_7 , подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000177 від 20.01.2021 про застосування запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, подане відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,
В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло зазначене клопотання, яке обґрунтовується тим, що СВ Шевченківського УП ГУНП у м.Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000177 від 20.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

За обставин, викладених у клопотанні ОСОБА_4 20.01.2021 о 14:47 затримано в порядку статті 208 КПК України та 21.01.2021 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

21.01.2021 постановою старшого слідчого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 змінено порядок досудового розслідування та продовжено його згідно з правилами, передбаченими Главою 39 КПК України про кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Підставами підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази.
У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний вчинив інкримінований злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція якого передбачає, відповідно до п.4 ч.1, ч.5 ст.94 КК України, госпіталізацію до закладу з наданням психіатричної допомоги із суворим наглядом, яка може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.
Наявність обґрунтованих ризиків орган досудового розслідування також обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, показання яких мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також тим, що ОСОБА_4 в ході виконання слідчих дій отримає ряд копій документів, які нададуть останньому можливість фізично та психологічно вплинути на свідків, потерпілого у кримінальному проваджені, що призведе до зміни показань вже допитаних осіб та відмови давати показання встановлених в ході досудового розслідування очевидців події злочину, а також може продовжити свою кримінально-протиправну діяльність. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №95 від 05.06.2018 ОСОБА_4 страждає стійким хронічним розладом: шизофренія, параноїдна форма, безперервно-прогредієнтни й тип перебігу, виражений дефект. За своїм психічним станом ОСОБА_4 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.
Таким чином, слідчий у клопотанні зазначає, що застосування до ОСОБА_4 менш суворих запобіжних заходів, аніж поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, не є достатніми для запобігання вищезазначеним ризикам, оскільки лише перебування останнього в психіатричному закладі зможе забезпечити запобігання можливості ухилення останнього від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні, вчиненню нових кримінальних правопорушень, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим слідство просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Захисник пояснив, що підозрюваний ОСОБА_4 є інвалідом 2 групи, внаслідок психічних розладів, у зв`язку з чим проти клопотання не заперечував, оскільки він потребує лікування.
Підозрюваний пояснив, що він не здійснював нападу, а лише захищався, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, на які посилається слідчий, обґрунтовуючи доводи клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.
В судовому засіданні встановлено, що СВ Шевченківського УП ГУНП у м.Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000177 від 20.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

За обставин, викладених у клопотанні ОСОБА_4 20.01.2021 о 14:47 затримано в порядку статті 208 КПК України та 21.01.2021 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

21.01.2021 постановою старшого слідчого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 змінено порядок досудового розслідування та продовжено його згідно з правилами, передбаченими Главою 39 КПК України про кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

З наданих матеріалів клопотання вбачається, що на даній стадії є достатні дані, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.4 ст.296 КК України, що підтверджується наявними в матеріалах та дослідженими суддею доказами.
Варто зазначити, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчому судді під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, яким закінчується судове провадження.

Таким чином, на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не оцінює надані фактичні дані на предмет їх належності та допустимості, проте наведені дані, враховуючи стадію досудового розслідування, свідчать про причетність ОСОБА_4 до події вказаного злочину, враховуючи наявні протоколи слідчих дій в сукупності з іншими документами, а також зважаючи на те, що слідчим суддею на даній стадії не вирішується питання про винуватість особи, а лише про її причетність до події інкримінованого злочину, враховуючи також те, що слідчому судді на даній стадії не надається всього об`єму доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Обговорюючи питання наявності зазначених у клопотанні ризиків щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та вчинити інше кримінальне правопорушення є цілком ймовірним.

Так, ОСОБА_4 , згідно клопотання, у 2018 році був притягнутий до кримінальної відповідальності ,за статтею 153 КК України, не має офіційного джерела доходу, має інвалідність та страждає стійким хронічним розладом: шизофренія, параноїдна форма, безперервно-прогредієнтни й тип перебігу, виражений дефект, що може вказувати на наявність ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

В контексті практики Європейського суду з прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Враховуючи характер правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , його особу, поведінку, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, вбачається за необхідне застосування до нього запобіжного заходу.

При цьому, слідчий суддя приходить до висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні, а також про можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду особу підозрюваного, його кримінально-протиправну поведінку та стадію кримінального провадження.

Пунктом другим частини першої статті 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, може бути застосовано запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

За частиною другої зазначеної статті передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Наведене вище свідчить про відсутність підстав для застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж поміщення до закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Приймаючи до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, у т.ч. вік, обставини вчинення злочину, кримінально-протиправну поведінку підозрюваного, стадію кримінального провадження, інші дані, що характеризують особу підозрюваного, аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Таким чином, існують передбачені законом підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку в межах строку досудового розслідування до 60 днів.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
Клопотаннязадовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, в Київську міську психоневрологічну лікарню №3, розташовану за адресою: Київська область, смт. Глеваха, вулиця Павлова, 7.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити в межах строку досудового розслідування, строком на 60 днів, терміном до 20 березня 2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1