Справа №949/671/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 року

Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

потерпілого: ОСОБА_6 ,

представника потерпілого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дубровиця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000224 від 19 травня 2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2020 року, близько 23 години, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись поблизу кафе «Магнат», що по вул. Центральній, в с. Переброди Сарненського району Рівненської області, де під час конфлікту з ОСОБА_6 , з метою нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, у вигляді спричинення тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_6 не менше одного удару кулаком руки в область голови та один удар ногою в область правої руки, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканин та синця лівої завушної ділянки, пошкодження зв`язок п`ятого пальця правої кисті, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 111 від 21 травня 2020 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково лише в частині нанесення ОСОБА_6 одного удару в ділянку голови та додатково пояснив, що 17 травня 2020 року близько 17-ї год. в с.Переброди він зустрів свого брата ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , які про щось сперечались. Побачивши це, ОСОБА_4 вирішив втрутитись в їхню розмову, але під час розмови ОСОБА_6 почав звинувачувати його, що він образив його батька, а потім вдарив, від чого ОСОБА_4 впав на землю. Після цього ОСОБА_4 підвівся і поїхав додому. Згодом близько 23-ї години ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_6 , щоб з`ясувати, за що він його напередодні вдарив і сказав прийти до кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", щоб поговорити. Зустрівшись біля вказаного кафе, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_6 відійти від кафе. Коли вони відійшли від кафе на дорогу, ОСОБА_4 запитав у ОСОБА_6 , чому він його вдарив, на що останній повідомив, що вдарив через образу його батька. Далі ОСОБА_4 почав шарпати ОСОБА_6 за одяг, після чого ОСОБА_6 намагався вдарити ОСОБА_4 , але останній ухилився. У відповідь ОСОБА_4 наніс один удар лівою рукою ОСОБА_6 в голову. Додатково вказав, що інших ударів він потерпілому не наносив. Також вказував, що у вчиненому кається. При обранні міри покарання він та його захисник просили застосувати мінімальний розмір штрафу, передбаченого санкцією статті.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 17 травня 2020 року близько 17-ї год. в центрі села Переброди Сарненського району Рівненської області він стояв і розмовляв із ОСОБА_8 . Згодом до них підійшов ОСОБА_4 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та почав ображати ОСОБА_6 нецензурними словами. Однак бійки не було і вони розійшлись. Близько 23-ї год. до нього зателефонував ОСОБА_4 та сказав, що хоче з ними поговорити і попросив прийти до кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 ". Коли ОСОБА_6 прийшов, то ОСОБА_4 запропонував відійти від кафе, але оскільки біля кафе були відеокамери, тому ОСОБА_6 хотів залишитись біля кафе. Проте потім ОСОБА_6 погодився відійти до дороги, де ОСОБА_4 наніс ОСОБА_6 удар по обличчю в ділянку лівого вуха та один удар ногою по пальцю руки. При обранні міри покарання обвинуваченому, він та його представник погоджуються з думкою прокурора.

Прокурор в судовому засіданні просила визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим його вина в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.125 КК України, доведена сукупністю доказів, зібраних по кримінальному провадженню, перевірених і досліджених в судовому засіданні, зокрема показаннями свідків обвинувачення:

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що 17 травня 2020 року, їдучи вулицею, побачив, що біля кафе "Магнат" в с.Переброди зібралось багато людей, а тому вирішив зупинитись. Біля входу в кафе між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 була словесна суперечка, потім вони пішли за кафе і ОСОБА_4 почав наносити кулаками удари ОСОБА_6 по обличчю і по інших частинах тіла. Загалом таких ударів було більше п`яти, після чого ОСОБА_6 скаржився, що у нього болить рука.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що ввечері 17 травня 2020 року він знаходився із ОСОБА_6 у його будинку. Згодом до ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_4 та сказав вийти на вулицю, щоб поговорити, але ОСОБА_6 відмовився. Після цього ОСОБА_4 знову зателефонував та сказав прийти до кафе. Коли вони приїхали до кафе "Магнат", то під час розмови між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла бійка, в ході якої ОСОБА_4 наніс ОСОБА_6 декілька ударів кулаками по обличчю, а також ногою по руці.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що ввечері 17 травня 2020 року він знаходився в гостях у ОСОБА_6 . Згодом до ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_4 та сказав, що він вийшов на вулицю поговорити, а пізніше знову зателефонував та сказав прийти до кафе "Магнат". Коли вони приїхали до кафе, то ОСОБА_4 з братом ОСОБА_8 вже їх чекали. Потім ОСОБА_4 з ОСОБА_6 пішли за межі кафе, де між ними виникла суперечка, під час якої ОСОБА_4 наніс чотири чи п`ять ударів по голові ОСОБА_6 та один удар ногою по руці. Потім їх розборонили і ОСОБА_4 з братом ОСОБА_8 поїхали на мотоциклі.

В судовому засіданні було також допитано свідків захисту. Так, свідок ОСОБА_8 пояснив, що обвинувачений - це його рідний брат. 17 травня 2020 року в денну пору в центрі с.Переброди між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виник конфлікт. Тоді ж ввечері, ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_4 і сказав, що їм потрібно поговорити та просив приїхати до кафе "Магнат". Зустрівшись близько 23-ї год. біля кафе "Магнат" ОСОБА_6 попросив ОСОБА_4 відійти з ним. В ході розмови у них виникла бійка, під час якої ОСОБА_6 першим почав наносити удари ОСОБА_4 .

Такі показання вказаного свідка з приводу того, що ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_4 , щоб він приїхав до кафе "Магнат", спростовуються поясненнями самого обвинуваченого, а також ті покази, що першим ОСОБА_4 почав наносити удари ОСОБА_6 , суд оцінює критично, оскільки свідок є рідним братом обвинуваченого, а тому його покази не є об`єктивними.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що обвинувачений - це її чоловік і безпосереднім свідком бійки вона не була, але пояснила, що близько 23-ї год. ОСОБА_8 привіз ОСОБА_4 додому, і в будинок вів його під руки. ОСОБА_4 був весь побитий і у крові. У нього були вибиті зуби, розбиті губи, борода розсічена, і він не міг відкрити очі. Потім ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_6 і вона чула, як він йому погрожував.

З приводу пояснень обвинуваченого щодо того, що він не наносив удар по руці потерпілому, то такі спростовуються поясненнями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а вказані показання свідків, допитаних в судовому засіданні не викликають жодних сумнівів в їхній об`єктивності, оскільки узгоджуються з іншими письмовими доказами вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, які були досліджені судом та містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:

З висновку судово-медичної експертизи №111 + медичні документи від 21 травня 2020 року вбачається, що у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканин та синця лівої завушної ділянки; пошкодження зв`язок п`ятого пальця правої кисті. Вказані ушкодження виникли внаслідок (не менше, як двох) травматичних (ударних) дій тупим, тупим твердим предметом (ами) із обмеженою контактуючою поверхнею. Термін заподіяння таких ушкоджень - може відповідати 17 травня 2020 року. Ці ушкодження (в своїй сукупності та окремо) - відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (а.п.13-15).

Протоколом проведення слідчого експерименту та фототаблиць до нього від 11 червня 2020 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , підтверджено обставини щодо того, яким чином та при яких обставинах ОСОБА_4 заподіяв тілесне ушкодження ОСОБА_6 (а.п. 36-38).

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, які у суду не викликають будь-яких сумнівів щодо їх достовірності та достатності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 повністю доведена, а його умисні дії, які виразились в спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень, суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання (з наступними змінами), суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

В п.3 зазначеної постанови вказано, що, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, судам слід виходити з класифікації злочинів, особливостей конкретного злочину й обставин та способу його вчинення, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеню тяжкості наслідків, що настали, а при дослідженні даних про особу підсудного з`ясовувати його вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо.

Тому при обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує наступне.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, згідно ст.12 КК України класифікується, як кримінальний проступок проти здоров`я особи та відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Характеризуючи особу обвинуваченого, суд враховує те, що ОСОБА_4 раніше не судимий (а.п.33), за місцем проживання характеризується позитивно (а.п.30 ), на Д обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (а.п. 32).

В судовому засіданні захисник просив врахувати щире каяття обвинуваченого, як обставину, яка пом`якшує покарання.
Проте з такою позицією суд не може погодитися з наступних підстав. Щире каяття засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини, характеризується щирим осудом цієї поведінки, висловленні жалю з приводу вчиненого, вибаченні перед потерпілими та прийнятті заходів по відшкодуванню шкоди.
Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження (Постанова ВС/ККС № 166/1065/18 від 18.09.2019 р.). Однак, у матеріалах кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 відсутні дані на підтвердження наявності такої пом`якшуючої покарання обставини, вибачення в потерпілого він не просив, не примирився з ним, а тому каяття, висловлене ним в судовому засіданні носить формальний характер, оскільки не має ознак щирості. Відтак суд не може формально віднестися до визначення поняття щирості каяття, оскільки такого в процесі судового розгляду не встановлено, а ототожнювати його з визнанням вини є неприпустимим. Також суд не вбачає підстав для визнання пом`якшуючою обставиною активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки такого судом не встановлено, як і не встановлено інших обставин, які пом`якшують відповідальність обвинуваченого, передбачених статтею 66 КК України.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України судом також не встановлено.

Вина ОСОБА_4 у скоєному кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.125 КК України знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні, так як встановлені обставини справи підтверджуються показаннями свідків обвинувачення, частково свідків захисту, і узгоджуються із іншими письмовими доказами, зібраними по справі.

Тому, визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується позитивно. Суд приймає до уваги також конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення та відношення обвинуваченого до вчиненого, який свою у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав частково, має на утриманні малолітню дитину, думку потерпілого, який не наполягав на суворості покарання та з врахуванням вищевикладеного, приходить до переконання, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувались.

Процесуальних витрат по кримінальному провадженню немає.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370-374, 394, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят гривень) грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя:підпис.
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.
Суддя Дубровицького
районного суду
Рівненської області ОСОБА_1