У Х В А Л А
іменем України
Справа № 285/1782/21

провадження № 1-кс/0285/439/21

14 квітня 2021 року м. Новоград-Волинський

Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду,

клопотання слідчого Слідчого відділення Новоград-Волинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області,

погоджене прокурором Новоград-Волинської окружної прокуратури,

про арешт майна
по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 09.02.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240-1 КК України (далі ЄРДР),
ВСТАНОВИЛА:
Слідчий 08.04.2021 звернулася до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права на його відчуження (далі Будинок).

Своє клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 , у невстановлений час та місці, незаконно придбав каміння, яке відповідно до висновку судово-гемологічної експертизи від 04.02.2021 відноситься до дорогоцінного каміння органогенного утворення, а саме каміння природного походження бурштину, масою 54,31603 кг, вартістю 215048,86 грн., яке зберігав у підвалі гаражного приміщення за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 .
09.02.2021 по даному факту внесено відомості до ЄРДР та 06.04.2021 ОСОБА_3 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
У зв`язку з тим, що санкція ч.2 ст.240-1 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_3 , передбачає конфіскацію майна, виникла необхідність у накладенні арешту на Будинок.
Сторони в судове засідання не прибули.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.
Арешт майна це тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (ст.170 КПК). Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи і його завданням є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження майна.
Під заходами забезпечення кримінального провадження прийнято розуміти передбачені КПК заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.
Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких допускається лише у випадку, коли слідчий, прокурор доведе наявність трьох необхідних складових, а саме, що 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації та конфіскації як виду покарання, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно витягу з Реєстру в провадженні досудового органу перебувають матеріали кримінального провадження від 09.02.2021 по факту незаконного зберігання бурштину.
Слідчим в клопотанні зазначено, що метою арешту майна є забезпечення конфіскації у випадках передбачених кримінальним законодавством.
З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №250334908 від 29.03.2021 встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу від 02.09.2015, посвідченого приватним нотаріусом Брусилівського районного нотаріального округу ОСОБА_4 , за ОСОБА_3 зареєстроване право власності на Будинок.
Згідно практики ЄСПЛ втручання у власність (користування) фізичних чи юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.

Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого державам надається право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Подане клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України та в ньому обґрунтовано зазначено про необхідність арешту майна, яке підходить критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.
Потреби досудового розслідування з метою гарантування його дієвості можуть бути забезпечені при задоволенні клопотання слідчого в повному обсязі.

Суттєвих шкідливих наслідків застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження для особи, якої вона стосується, не вбачається.

Вважаю, що в даному випадку стороною обвинуваченнядоведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення середньої тяжкості кримінального правопорушення, дотримано вимоги правомірності втручання у право власності особи, таке втручання відповідатимесуспільному інтересу та при цьому враховано розумність та співмірність (справедливий баланс) обмеження права власності завданням кримінального провадження, передбаченим ст.2 КПК України.

Відтак, приходжу до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
Керуючись статтями 98, 170-173, 309 КПК України, - слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок загальною площею 62.1 кв.м., що розташований в АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 28, який належить ОСОБА_3 , шляхом позбавлення права на його відчуження.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1