Справа № 991/2162/21
Провадження 1-кп/991/11/21
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
26 травня 2021 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
представника потерпілого Державного космічного агентства України ОСОБА_6
представника потерпілого Служби зовнішньої розвідки ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
його захисника ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_10
його захисника ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 жовтня 2016 року за № 0000372 за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Рудний Кустанайської області, Республіки Казахстан, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України;
ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Ульяновка Кіровоградської області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,
ВСТАНОВИВ:
1. Історія провадження
29.03.2021 р. до Вищого антикорупційного суду від Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України надійшов обвинувальний акт у згаданому кримінальному провадженні із додатками, у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 32, ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Ухвалою суду від 01.04.2021 р. у цьому кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 19.04.2021 р. було відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_13 про повернення обвинувального акта.
Ухвалою суду від 26.05.2021 р. матеріали кримінального провадження у частині обвинувачення ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України, ч. 5 ст. 191 КК України, ч. 1 ст. 209 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України, були виділені в окреме провадження, у зв`язку з тяжкою тривалою хворобою обвинуваченого ОСОБА_12 .
2. Клопотання учасників кримінального провадження
2.1. 25.05.2021 р. до Вищого антикорупційного суду через канцелярію надійшло клопотання адвоката ОСОБА_14 , захисника обвинуваченого ОСОБА_10 , про зміну запобіжного заходу із застави на особисте зобов`язання відносно останнього (зареєстроване за № 8912/21-Вх.) (т. 1 , а.с. 238-239) із додатками (т. 1 , а.с. 240-252).
У своєму клопотанні захисник просить суд змінити обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді застави на особисте зобов`язання та повернути йому грошові кошти у сумі 63 000 грн, внесені ним на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_15 від 28.02.2020 р.
Обгрунтовуючи своє клопотання, захисник зазначає, що відповідно до ухвали слідчого судді ВАКС ОСОБА_15 від 28.02.2020 р. відносно ОСОБА_16 було застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становило 63 000, 00 грн. та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК, строком до 25.04.2020 р., та цей строк не продовжувався. Також захисник стверджує, що під час досудового розслідування процесуальна поведінка ОСОБА_10 була належною, застава в дохід держави не зверталась, а тому ризики, якими обгрунтовувалась необхідність обрання такого запобіжного заходу перестали існувати. Крім того, сторона захисту обвинуваченого ОСОБА_10 посилалась на те, що останній є пенсіонером ЗС України, ветераном військової служби, місця свого проживання не змінював, має сталі соціальні зв`язки, зокрема, він має на утриманні свого сина ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_3 та є опікуном свого малолітнього онука ОСОБА_18 , тобто, із часу обрання у нього суттєво змінились обставини, зокрема його сімейний стан.
Указані доводи та обставини, на думку захисника, є достатніми для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_10 та повернення йому внесеної суми застави.
Крім того, 26.05.2021 р. через канцелярію Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_14 про долучення до матеріалів кримінального провадження документу (т. 2, а.с. 49) та додаток до нього копія квитанції про сплату суми застави. (т. 2, а.с. 50). У судовому засіданні захисник оголосив указане клопотання та просив суд долучити до матеріалів кримінального провадження вказану копію квитанції про сплату суми застави, яка, на думку захисника, підтверджує факт сплати обвинуваченим ОСОБА_10 призначеної йому суми застави.
2.2. 24.05.2021 р. до Вищого антикорупційного суду через канцелярію надійшло клопотання адвоката ОСОБА_9 , захисника обвинуваченого ОСОБА_8 , про зміну запобіжного заходу із застави на особисте зобов`язання відносно останнього (зареєстроване за № 8867/21- Вх) (т. 1 , а.с. 229-231) із додатками (т. 1 , а.с. 232-236).
У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_9 оголосив своє клопотання та підтримав його, просив суд змінити запобіжний захід, застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , у вигляді застави в розмірі 168 160,00 грн. на особисте зобов`язання та вирішити питання щодо повернення обвинуваченому вказаної суми грошових коштів.
У своєму клопотанні захисник посилається на те, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду (далі ВАКС) від 27.02.2020 р. (справа № 991/1727/20, провадження 1-кс/991/1764/20) відносно ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168 160 00 грн. та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК. Строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_8 сплинув 25.04.2020 р.
Своє клопотання про зміну запобіжного захисник обґрунтовує наступними доводами:
1) оскільки строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_8 сплинув, то запобіжний захід у вигляді застави втратив свою сутність;
2) на думку захисника, із часу застосування запобіжного заходу у вигляді застави, ОСОБА_8 жодного разу не порушив покладені на нього обов`язки, а тому не існує жодних обставин, які би свідчили, що ОСОБА_8 ухилився чи буде ухилятись від покладених на нього обов`язків чи ним будуть вчинятись спроби дій, зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК;
3) обвинувачений ОСОБА_8 є інвалідом 2 групи, йому вже 62 роки, він має хронічні захворювання, а тому потребує постійного лікування та кваліфікованої медичної допомоги, у зв`язку з чим останній витрачає на це значну частину свого доходу;
4) для сплати суми застави обвинувачений ОСОБА_8 взяв у борг у свого знайомого ОСОБА_19 грошові кошти у сумі 100 000грн. із обов`язком повернути їх до 31.05.2020 р., що, на думку захисника, підтверджується копією відповідної розписки, доданої до клопотання (т. 1, а.с. 236), а враховуючи, що доходів ОСОБА_8 недостатньо для того, щоб повернути вказаний борг, а будь-яке майно для його реалізації відсутнє, останній перебуває у досить скрутному матеріальному становищі та позбавлений можливості виконати свої зобов`язання щодо повернення запозичених коштів та зміг повернути лише їх частину у сумі 60 000 грн.
Указані доводи та обставини, на думку захисника, є достатніми для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 та повернення йому внесеної суми застави.
3. Позиції учасників кримінального провадження
3.1. Щодо можливості призначення справи до судового розгляду.
На думку прокурора, вказане кримінальне провадження підсудне ВАКС, обвинувальний акт складено у відповідності до норм КПК, існують підстави для призначення судового розгляду у закритому судовому засіданні, оскільки матеріали кримінального провадження містять відомості, які становлять державну таємницю, та відомості із грифом «Для службового користування» (далі ДСК), необхідності у складанні досудової доповіді не вбачається, підстави, що унеможливлюють призначення судового розгляду цього кримінального провадження відсутні.
Представники потерпілих підтримали думку прокурора.
Захисник ОСОБА_9 підтримав думку прокурора та проти призначення справи до судового розгляду не заперечував. Зауважив, що здійснення судового розгляду саме у закритому судовому засіданні є необхідною передумовою для повноцінного допиту свідків та обвинувачених та повного й об`єктивного судового розгляду. Вказав, що досудова доповідь не потрібна.
Захисник ОСОБА_14 також підтримав думку прокурора, проти призначення справи до судового розгляду не заперечував, просив суд проводити судовий розгляд у закритому судовому засіданні, висловив думку про відсутність необхідності у підготовці досудової доповіді.
Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_10 підтримали думку своїх захисників.
3.2. Щодо зміни запобіжних заходів.
Прокурор проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_14 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 не заперечував.
Разом із тим, прокурор висловив думку про те, що клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, оскільки, на думку прокурора, ризики продовжують існувати, на час застосування застави, її розмір був посильним для обвинуваченого та стороною його захисту не оспорювався, а тому розмір застави не є непосильним для обвинуваченого ОСОБА_8 і на сьогодні. Крім того, прокурор стверджував, що, ураховуючи необхідність погашення боргу обвинуваченим, захисник міг ще на стадії досудового розслідування звернутись із подібним клопотанням, однак ним цього зроблено не було, а тому відсутні підстави для такої зміни в суді.
Щодо покладення на обвинувачених обов`язків, прокурор зазначив, що у разі застосування відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, то доцільно застосувати до них обов`язки в межах, визначених в ухвалі слідчих суддів, якими до останніх було застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Представники потерпілих проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_14 не заперечували.
Водночас, щодо клопотання захисника ОСОБА_9 , представник потерпілого Державного космічного агентства України ОСОБА_6 підтримала думку прокурора, а представник потерпілого Служби зовнішньої розвідки ОСОБА_7 проти задоволення вказаного клопотання заперечувала, вказала, що збереження запобіжного заходу у виді застави відносно обвинуваченого ОСОБА_8 буде необхідним для можливого забезпечення виконання цивільного позову в частині стягнення суми спричинених збитків.
Сторона захисту в частині обсягу обов`язків, у разі зміни запобіжного заходу, - поклалась на розсуд суду.
Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_10 підтримали думку своїх захисників.
4. Оцінка та мотиви суду
4.1. Щодо заявлених клопотань.
Дослідивши подані клопотання та додатки до них, заслухавши думку сторін, суд дійшов таких висновків.
4.1.1. Одним із запобіжних заходів є застава (п. 2 ч. 1 ст. 176 КПК).
Відповідно до положень ст. 177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
Згідно зі змістом ст. 178 КПК, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі ті, перелік яких наведений в ч. 1 ст.178 КПК.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
4.1.2. Судом установлено, що ухвалою слідчого судді ВАКС від 28.02.2020 р відносно ОСОБА_10 було застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 63 000 грн. та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК, строком до 25.04.2020 р., зокрема: прибувати за вимогою до слідчого (детектива), прокурора та суду; не відлучитися із м. Києва без дозволу слідчого (детектива), прокурора або суду; повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками; здати на зберігання до відповідних територіальних органів/територіальних підрозділів Державної міграційної служби паспорти громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд до України.
Указана сума застави була сплачена обвинуваченим 29.02.2020 р., що підтверджується обставинами, вказаними у п. 2.2. цієї ухвали.
Як установлено судом, у обвинуваченого ОСОБА_10 дійсно змінився сімейний стан, зокрема, згідно свідоцтва про смерть від 07.08.2020 р. серія НОМЕР_1 , померла його дочка ОСОБА_17 (т. 1, а.с. 250) та згідно із розпорядженням Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 11.09.2020 р. № 595, обвинуваченого ОСОБА_10 було призначено опікуном малолітнього ОСОБА_18 (т. 1, а.с. 252), який є сином його померлої дочки.
Вирішуючи питання щодо можливості повернення обвинуваченому ОСОБА_10 суми застави, суд виходить із того, що, як випливає із матеріалів кримінального провадження, обвинувачений дотримувався умов застосованого до нього запобіжного заходу, покладені на нього процесуальні обов`язки не порушував, крім того, судом ураховується майновий стан обвинуваченого ОСОБА_10 , а саме його перебування на пенсії та обмеження джерел його доходу виключно пенсійними виплатами, наявність у нього на утриманні двох дітей, один із яких є малолітнім, а тому суд зазначає, що у своїй сукупності вказані обставини свідчать про те, що до обвинуваченого достатнім буде застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а тому сума застави підлягає поверненню обвинуваченому.
Щодо клопотання прокурора про покладення обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_10 , суд зауважує, що покладення обов`язку утримуватись від спілкування зі свідками, на цьому етапі судового провадження не є необхідним та пропорційним до завдань кримінального провадження, та не вважає за необхідне покладення цього обов`язку, оскільки обов`язки, покладені слідчим суддею в попередній ухвалі від 28.02.2020 р., сплили 25.04.2020 р. Суду не надано доказів щодо порушення обвинуваченим цього обов`язку, також не надано інформації щодо тиску на свідків з боку обвинуваченого, або інформації, яка б обгрунтовувала ризик впливу ОСОБА_10 на свідків та необхідність подальшого покладення на нього відповідного обов`язку.
Із тих самих мотивів суд не уважає за обгрунтоване заборону ОСОБА_10 відлучатися з м. Києва.
Разом із тим, суд зазначає, що інші ризики, встановлені слідчим суддею при обранні ОСОБА_10 запобіжного заходу, хоча й зменшились, але, із урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого прокурор обвинувачує останнього, не перестали існувати. Зокрема, на думку суду, продовжує існувати ризик виїзду обвинуваченого ОСОБА_10 за кордон та його переховування від суду.
Із урахуванням вказаних вище ризиків, суд уважає за потрібне покласти на обвинуваченого такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних територіальних органів Державної міграційної служби паспорти громадянина України для виїзду за кордон.
НОМЕР_2 . Разом із тим, судом також установлено, що 27.02.2020 р. слідчим суддею ВАКС постановлено ухвалу про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168 160 00 грн. та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК та визначено строк дії обов`язків до 25.04.2020 р. Строк дії покладених на ОСОБА_8 обов`язків не продовжувався, вони не змінювались та, на сьогодні, строк їх дії уже закінчився.
Щодо доводів захисника ОСОБА_9 в частині того, що строк виконання обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_8 , сплинув, а отже, такий запобіжний захід як застава втратив свою сутність, судом відкидаються, оскільки, як випливає зі змісту обвинувального акта, розмір спричиненої шкоди у цьому кримінальному провадженні є значним, крім того, оскільки характер та обсяг висунутого ОСОБА_8 обвинувачення не зменшився, а захисником в обгрунтування клопотання не було надано документів, які б не розглядалися слідчим суддею, та які б свідчили про доцільність зменшення розміру застави, суд приходить до висновку що ризики, встановленні слідчим суддею ВАКС при застосуванні до ОСОБА_8 запобіжного заходу - зменшились, але не зникли та продовжують існувати.
Що стосується доводів сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що під час досудового розслідування його поведінка була належною, а також що не існує жодних обставин, які би свідчили, що останній ухилився чи буде ухилятись від покладених на нього обов`язків чи ним будуть вчинятись спроби дій зазначених в ч. 1 ст. 177 КПК, суд зазначає, що вказане свідчить про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є таким, що достатньою мірою гарантує виконання обвинуваченим ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків, забезпечує його належну процесуальну поведінку в цьому кримінальному провадженні, та не є підставою для зміни запобіжного заходу.
Судом критично розцінюються доводи сторони захисту про скрутний матеріальний стан обвинуваченого, що полягає у тому, що він, на думку захисника, потребує постійного лікування та кваліфікованої медичної допомоги, оскільки сторона захисту не надає жодних медичних документів на підтвердження вказаних доводів. Крім того, документів, що підтверджували б потребу обвинуваченого ОСОБА_8 у терміновому лікуванні до клопотання також не додано.
4.2. Вирішуючи питання щодо можливості призначення цього кримінального провадження до судового розгляду, суд виходить із такого.
Кримінальне провадження підсудне Вищому антикорупційному суду. Під час дослідження цього питання суд ураховує той факт, що сторонами це не оспорювалось.
Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК , підстави для прийняття рішення, передбаченого пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК відсутні.
Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування були вручені обвинуваченим та їх захисникам, про що в матеріалах кримінального провадження наявні відповідні розписки (т. 1, а.с. 95-97).
Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 4-8, 10 ч. 1, ч. 2 ст. 284 КПК або повернення обвинувального акта прокурору судом не встановлено.
Під час проведення підготовчого судового засідання судом також установлено, що угода про визнання винуватості, у порядку статей 468, 469, 470, 472-475 КПК, до суду не надходила.
З урахуванням особливостей цього кримінального провадження, клопотання прокурора та думки учасників, на думку суду, існують підстави для здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні, а тому воно повинно бути розглянуте у закритому судовому засіданні із забезпеченням повного фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.
Таким чином, беручи до уваги, що у підготовчому судовому засіданні жодних обставин, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, не встановлено, суд під час підготовки до судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у закритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні для підготовки судового розгляду дії, завершує підготовку до судового розгляду.
4.2.1. Вирішуючи питання щодо строку призначення справи, суд керується такими обставинами.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК, суд після завершення підготовки до судового розгляду постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Згідно із ч. 1 ст. 28 КПК, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
У ч. 2 ст. 316 КПК передбачений граничний строк для призначення судового розгляду, зокрема, судовий розгляд має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.
Таким чином, дослідивши обвинувальний акт із додатками, заслухавши думку учасників кримінального провадження, з огляду на відсутність підстав для прийняття інших, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК рішень, суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду цього кримінального провадження на підставі обвинувального акта.
4.3. Щодо доводів захисника про необхідність виконання ОСОБА_8 його зобов`язань щодо сплати боргу ОСОБА_19 , суд указує, що виконання особою добровільно взятих на неї цивільно-правових зобов`язань жодним чином не може впливати на необхідність зменшення розміру або взагалі скасування та повернення такій особі суми застави, яка була нею сплачена у кримінальному провадженні. Також, суд зазначає, що оскільки застава була внесена, її розмір не є непомірним для обвинуваченого ОСОБА_8 .
Із матеріалів обвинувального акта у цьому кримінальному провадженні (т. 1, а.с. 1-25) убачається, що за версією сторони обвинувачення спільними злочинними діями ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та Стимбірського СЗРУ було спричинено матеріальну шкоду у сумі 2 200 000 грн., розмір якої сторона обвинувачення обґрунтовує посиланням на висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи за № 25/7 від 02.02.2017 р.
Ураховуючи викладене, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді застави відносно обвинуваченого ОСОБА_8 та приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_9 не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 27, 176-178, 182, 201, 314, 315, 316 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Призначити судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 жовтня 2016 року за № 0000372, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України; ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, у закритому судовому засіданні в приміщенні Вищого антикорупційного суду (м. Київ, проспект Перемоги, буд. 41) на 03 червня 2021 року о 14 год. 30 хв.
Судовий розгляд кримінального провадження здійснюватиметься у закритому судовому засіданні колегією суддів Вищого антикорупційного суду в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .
2. Викликати у судове засідання прокурора, обвинувачених, захисників, представників потерпілих.
3. Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_14 про зміну запобіжного заходу із застави на особисте зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_10 задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід у виді застави на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних територіальних органів Державної міграційної служби паспорти громадянина України для виїзду за кордон.
Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 25 липня 2021 р.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_10 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
4. Повернути обвинуваченому ОСОБА_10 суму застави 63000 (шістдесят три тисячі) грн., унесену 29.02.2020 р. на депозитний рахунок Вищого Антикорупційного суду, відповідно до ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28.02.2020 р.
5. У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу із застави на особисте зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_8 відмовити.
6. Копії ухвали про призначення справи до судового розгляду вручити прокурору, обвинуваченим, захисникам, представникам потерпілих.
7. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2