ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/1180/19 Номер провадження 11-кп/814/175/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем судового засідання ОСОБА_5

за участі: прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

представника колонії ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 27.02.2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , судимого 19 квітня 2019 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя за ст.407 ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України,-

подання старшого інспектора Зіньківського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням задоволено та ОСОБА_7 направлено його в місця позбавлення волі для відбування покарання за вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 19.04.2019 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали суду. Апелянт вважає дане рішення надто суворим і не справедливим. Зазначає, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, оскільки в селі де він проживає немає роботи, він їздив на підробітки вахтовим методом, в зв`язку з чим допустив неявку на відмітку.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши засудженого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, промову прокурора про законність та оьгрунтованість ухвали суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 засуджений 19 квітня 2019 року Іллічівським районним судом м.Маріуполя за ст.407 ч.4 КК України до 4-х років позбавлення волі, відповідно до ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки, з обов`язками: не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без погодження уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

На виконання до Зіньківського районного районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області 18 червня 2019 року надійшли вирок, розпорядження, підписка на засудженого гр. ОСОБА_7 .

Однак засуджений обов`язки покладені на нього судом не виконував, допускав порушення в частині явки на реєстрацію до інспекції без поважних причин.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_7 в період відбування покарання з випробуванням з 19.06.2019 р. по 05.09.2019 р. допустив три неявки на реєстрацію без поважної причини, тим самим порушив порядок відбування покарання з випробуванням, не виконав обов`язок покладений на нього вироком суду.

Засудженому ОСОБА_7 неодноразово направлялись виклики: 07.08.2019 р., 27.08.2019 р.. На мобільний телефон направлялись смс повідомлення, а також з ним особисто була проведена телефонна розмова. ОСОБА_7 визнав, що без поважних причин не з`являвся на реєстрацію і що не має наміру і бажання з`являтися взагалі.

В період відбування покарання з випробуванням з 19.07.2019 р. по 13.02.2020 р. засуджений ОСОБА_7 жодного разу не з"явився на реєстрацію (а.с.15).

13.02.2020 року Зіньківським районним судом Полтавської області по справі №530/156/20 провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_7 ч.1 ст.173-2 КУпАП- закрито у зв`язку з закінченням тримісячного строку з дня вчинення правопорушення.

13.02.2020 року засудженому ОСОБА_7 винесено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного покарання.

Після винесеного попередження, засуджений ОСОБА_7 знову 18.02.2020 року не з"явився на реєстрацію, згідно постанови про встановлення днів явки на реєстрацію, засудженому: перший та третій вівторок кожного місяця з 09-00 год. до 18-00 год.. Тобто вкотре не виконав вимоги ст. 176 КК України.

Вище наведене дає підстави вважати, що засуджений покладені на нього обов`язки не виконує, систематично порушує порядок відбування покарання з випробуванням, допускаючи неявки на реєстрацію без поважної причини.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду.

Відповідно до ст. 78 КК України, встановленні правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням, так після закінчення іспитового строку, засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Для направлення засудженого для відбування призначеного покарання під час іспитового строку, згідно ч.2 ст. 78 КК України достатньо невиконання ним хоча б однієї з двох умов: 1) невиконання покладених на нього обов`язків, визначених у ст. 76 КК України або 2) систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», також зазначено, що суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно п.5.2 Наказу/Інструкції Державного департаменту з питань виконання покарань/МВС, "Про затвердження Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань" від 19.12.2003 р. № 270/1560, чинного на момент складання і направлення подання до суду першої інстанції, якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків чи притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження, про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.

При розгляді питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Колегія суддів зазначає, що звільнення від відбування покарання з випробуванням полягає у звільненні засудженого від основного покарання за умови, що він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Засудженим ОСОБА_7 не виконано умов, передбачених ст.ст.75, 76, 78 КК України і протягом іспитового строку порушено покладені на нього обов`язки, оскільки під час іспитового строку останнім допущено неявки на реєстрацію в ДУ «Центр пробації», без поважних причин.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції зроблено правильний висновок про наявність підстав для направлення засудженого для відбуття призначеного покарання, а апеляційна скарга засудженого не містять доводів, які б указували на необґрунтованість висновків суду .

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Зіньківського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2020 року є законною та обґрунтованою і будь-яких підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим апеляційну скаргу засудженого необхідно залишити без задоволення.

Керуючись, ст.ст.376,404,405,407 КПК України,ст.166 КВК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2020 року про скасування звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 . ОСОБА_10 .