ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/7557/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/2424/21; 11кп/818/2425/21 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 08 червня 2021 року про продовження запобіжного заходу, обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 08 червня 2021 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 06 серпня 2021 року.
Обґрунтовуючи вказане рішення районний суд зазначив, що оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі вчинення обвинуваченим декількох епізодів скоєння особливо тяжких злочинів проти статевої свободи та недоторканості особи. Відсутність у обвинуваченого офіційного працевлаштування та постійного заробітку, а також можливість впливу на потерпілих, які є неповнолітньою та малолітнім, свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки розгляд ще не розпочатий по суті, з метою запобігти спробам переховуватись від суду та для запобігання ризиків, передбачених, ч.1 ст. 177 КПК України необхідно продовжити строк тримання під вартою.
На вищевказану ухвалу суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник, адвокат ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

Обвинувачений в апеляційній скарзі просить змінити йому міру запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що прокурором було надано суду письмове клопотання щодо продовження йому міри запобіжного заходу чим було порушено його права, оскільки йому не було вручена копія вказаного клопотання. Посилається, що прокурором не доведено наявність будь-яких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме не доведено, що саме він буде переховуватись від суду, впливати на потерпілих та свідків, а обґрунтував своє клопотання лише посиланнями на норму закону.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 08 червня 2021 року скасувати та змінити ОСОБА_6 міру запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ОСОБА_6 визнав свою вину, співпрацює зі слідством, не має наміру знищувати докази, переховуватись від слідства, вчиняти нові злочини, буде з`являтись на першу вимогу. Крім того обвинувачений має батьків похилого віку, постійне місце проживання та роботи, має намір допомагати родині фінансово.
Посилається і на те, що прокурором в клопотанні жодним чином не конкретизовано ризики, та варіанти дій, які стосуються саме ОСОБА_8 , а заначено лише загальні норми існуючих ризиків відповідно до ст. 177 КПК України та не розглянуто можливість застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь головуючого судді; перевіривши матеріали судового провадження та оскаржувану ухвалу, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.
При цьому, ч.1 ст.183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Апеляційний суд, не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів у разі обрання його ОСОБА_6 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, а саме запобігти спробам:
переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;
вчинити інше кримінальне правопорушення .
Ці ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості особи та враховуючи покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , він може переховуватись від слідства та суду; впливати на потерпілих та свідків. Крім того не виключається можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення.
Крім того колегія суддів враховує, що відповідно до обвинувального акту обвинувачений вчинив триваючий злочин в період з 2017 року по 2021 рік по відношенню до малолітніх осіб, які є його прийомною донькою та рідним сином, мешкали разом з ним, що не виключає можливості продовження скоєння ОСОБА_6 аналогічних злочинів. Крім того обвинувачений може здійснювати вплив на потерпілих з метою зміни їх показів.
Також колегія суддів зазначає, що посилання апелянтів на наявність у обвинуваченого батьків похилого віку, наміри на надання фінансової допомоги сім`ї , жодним чином не впливають на застосування до останнього саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Даних щодо захворювань, які перешкоджають або унеможливлюють перебування ОСОБА_6 під вартою суду не надано.
Таким чином обставини, що відповідно до ст. 178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу безумовно свідчать про обґрунтованість висновків суду першої інстанції, що інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Керуючисьст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 08 червня 2021 року про продовження запобіжного заходу, обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді