КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в режимі відео конференції з ДУ «Київський слідчий ізолятор» кримінальне провадження №0000300 стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яцюки Богуславського району Київської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, 15.09.2016 року Богуславським районний судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, 07.10.2019р. звільнений умовно-достроково, у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст. 185 КК України за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Ставищенського районного суду Київської області від 10 лютого 2021 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків призначено остаточне покарання шляхом часткового приєднання до покарання призначеного за даним вироком, не відбутої частини покарання за вироком Богуславського районного суду Київської області від 15.09.2016 року у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 місяців.
Також цим вироком вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.
Цивільний позов задоволено та стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 20157 грн.

Згідно вироку суд визнав доведеним, що всередині травня 2020 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, обвинувачений ОСОБА_6 за попередньою змовою з невстановленою особою, маючи умисел на таємне викрадення чужого майнаприбули до гаражного приміщення за адресою АДРЕСА_2 , яке належить на праві власності ОСОБА_7 , де ОСОБА_6 зірвав навісний замок, після чого спільно з невстановленою особою проникли в середину гаража, в якому знаходився автомобіль марки «ISUZUMIDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , звідки таємно викрали належне потерпілому ОСОБА_7 на праві власності майно, а саме: стартер до автомобіля «ISUZU MIDI», 1994 року випуску з об`ємом бензинового двигуна 2.0 л. вартістю 13260 грн., генератор до автомобіля «ISUZU MIDI», 1994 року випуску з об`ємом бензинового двигуна 2.0 л. вартістю 3359 грн., автомобільний металевий диск розміром R14 до автомобіля «ISUZU MIDI» вартістю 613 грн., пневматичну шину (покришку) марки «БЕЛШИНА» 205/75R14c, вартістю 997 грн., автомобільний радіатор охолодження двигуна до автомобіля «ISUZU MIDI», вартістю 930 грн. та газовий редуктор ЕВРО-2 марки «TOMASETTO», вартістю 998 грн., на загальну суму 20157 грн., після чого ОСОБА_6 разом з невстановленою особою з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікував за ч. 3 ст. 185 КК України.

На вказаний вирок, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та кваліфікацію своїх дій, просить змінити вирок Ставищенського районного суду Київської області від 10 лютого 2021 року в частині призначеного судом першої інстанції покарання та із застосуванням положень ст. 69 КК України, з урахуванням таких пом`якшуючих покарання обставин, як щире каяття та сприяння розкриттю злочину, призначити більш м`яке покарання та розділити на двох з його спільником, який знаходиться у розшуку, завданий потерпілому збиток.
Крім того, просить зарахувати у строк покарання строк проведений у слідчому ізоляторі з розрахунку один день у слідчому ізоляторі за два дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, думку прокурора, яка не заперечувала проти апеляційної скарги обвинуваченого лише в частині пом`якшення йому остаточного покарання призначеного за сукупністю вироків до 5 років 5 місяців позбавлення волі, а щодо решти апеляційних вимог заперечувала; провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження №0000300 стосовно ОСОБА_6 та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, за згодою учасників судового розгляду, керуючись вимогами ст. 349 КПК України після допиту обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів та погодився з фактичними обставинами справи, дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи, що фактичні обставини справи ніким не оспорювалися і докази щодо них, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин апеляційним судом не перевіряються.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Переглядаючи в порядку ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції в межах поданої обвинуваченим апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 вказані вимоги кримінального закону судом першої інстанції було виконано в повному обсязі, а висновки суду належним чином мотивовані.

Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, який не одружений, суспільно-корисною працею не займався та будучи засудженим вироком Богуславського районного суду Київської області від 15.09.2016 року за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та звільненим 07.10.2019 року умовно-достроково на не відбуту частину покарання 1 рік 5 місяців та 17 днів, знову вчинив умисний корисливий злочин. Обставиною, що пом`якшує покарання, суд обґрунтовано визнав його щире каяття.

Отже, зважаючи на конкретні обставини справи, враховуючи вищезазначені факти і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства на строк, який суд призначив в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Свої висновкив частині призначення ОСОБА_6 виду та строку покарання, суд першої інстанції достатньо обґрунтував, і з цими висновками колегія суддів погоджується в повному обсязі та вважає обране обвинуваченому покарання необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому, зважаючи на конкретні обставини справи, характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, та з урахуванням наведених у вироку фактів і даних про особу обвинуваченого, не вбачає підстав вважати призначене останньому покарання несправедливим через його суворість та пом`якшення цього покарання шляхом застосування положень ст. 69 КК України, про що ставиться питання в апеляційній скарзі обвинуваченого.

Також безпідставними колегія суддів вважає і доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо зарахування йому у строк покарання строку його попереднього ув`язнення з розрахунку один попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні №0000300 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України, таких заходів забезпечення кримінального провадження як затримання особи, обрання запобіжного заходу не застосовувалось, а як вбачається з наявних в матеріалах провадження даних, ОСОБА_6 був затриманий 17.07.2020 року в порядку ст. 208 КПК України та утримується під вартою в ДУ "Київський слідчий ізолятор`на підставі ухвали слідчого судді Богуславського районного суду Київської області від 19.07.2020 року в іншому кримінальному провадженні № 0000278 внесеному до ЄРДР 17.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 289 КК України.

Разом з тим, при призначенні обвинуваче ОСОБА_6 О.А. остаточного покарання на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, суд першої інстанції безпідставно приєднав до покарання за даним вироком не відбуту частину покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі за вироком Богуславського районного суду Київської області від 15.09.2016 року, оскільки не відбута частина за цим вироком фактично складає 1 рік 5 місяців і 17 днів, а тому оскаржуваний вирок Ставищенського районного суду Київської області від 10 лютого 2021 року в цій частині підлягає зміні в частині признач ОСОБА_6 О.А. остаточного покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваче ОСОБА_6 О.А. задовольнити частково.

Вирок Ставищенського районного суду Київської області від 10 лютого 2021 року у кримінальному провадженні №0000300 стосовно , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України в частині призначе ОСОБА_6 О.А. остаточного покарання на підставі ст. 71 КК України - змінити.

На підставі ст. 71 КК України вва ОСОБА_6 овича засудженим за сукупністю вироків до остаточного покарання шляхом часткового приєднання до покарання призначеного за даним вироком, не відбутої частини покарання за вироком Богуславського районного суду Київської області від 15.09.2016 року у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 5 місяців.

В решті цей вирок залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: __________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 І.М. ОСОБА_2 Г.О. ОСОБА_3 І.М.