Справа № 359/1380/20
Провадження № 1-кп/361/342/21
У Х В А Л А
16 квітня 2021 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області колегіально у складі:
головуючого, судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7
обвинувачених: ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12
захисників: ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14 ,
ОСОБА_15 ,
розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Бровари клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_16 про обрання запобіжних заходів у виді цілодобового домашнього арешту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000861 від 24.05.2019, по обвинуваченню
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Раздан Республіки Вірменія, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей: синів - ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 353, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Ростов-на-Дону Російської Федерації, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, працюючого не офіційно, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 353, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Ростов-на-Дону Російської Федерації, громадянина України, з вищою освітою, працюючого не офіційно, неодруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 353, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Любимівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого неофіційно, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину -дочку ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 353, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України,
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину -сина ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_7 , не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, ст. 257, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 353, ч. 4 ст. 187,
ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, суд, -
в с т а н о в и в :
У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходяться матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 353, ч. 4
ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 за ст. 257, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 353, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 4
ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 просила розглянути клопотання про застосування обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 запобіжного заходу, поданих до суду 18.02.2021, та застосувати до обвинувачених запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці з дня винесення ухвали з огляду на обґрунтовану підозру в учиненні ряду злочинів, у тому числі особливо тяжких у складі озброєної банди, та існування ризиків, передбачених

п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають у можливості переховування від суду під страхом невідворотності засудження до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна; ймовірності здійснення тиску на потерпілого та свідків з метою зміни тими показань для уникнення кримінальної відповідальності; можливості вчинити інше кримінальне правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 підтримали клопотання прокурора.
Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 заперечували проти задоволення клопотання про застосування щодо них запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Захисники обвинувачених, адвокат ОСОБА_14 , як захисник ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_15 як захисник ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , адвокат ОСОБА_13 як захисник ОСОБА_12 також заперечували проти задоволення клопотання прокурора іпросили відмовити в його задоволенні з урахуванням надуманості всіх наведених ним ризиків, при цьому, з огляду на тяжкість інкримінованих обвинуваченим злочинів, до з`ясування всіх обставин по справі не заперечували проти обрання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 менш суворого запобіжного заходу, зокрема особистого зобов`язання. Свою позицію сторона захисту обґрунтувала тим, що обвинувачені вперше притягуються до кримінальної відповідальності, після закінчення строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби з 21.12.2020 їхні підзахисні перебуваючи без будь-якого запобіжного заходу не намагалися переховуватися від суду та своєчасно з`являлися за викликом, не спілкувались із потерпілими та свідками в цьому ж провадженні, не вчиняли нових кримінальних правопорушень, чим у сукупності повністю спростовується існування відносно кожного з обвинувачених ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки прокурором не надано жодного доказу намагання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 чи інших осіб від їх імені впливати на потерпілих або свідків по кримінальному провадженні, також не надано прокурором і належних доказів, що обвинувачені можуть вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому вони обвинувачуються, тобто всі зазначені ризики надумані прокурором.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000861 від 24.05.2019, ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 08.05.2020 обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною в період з 23 години по 06 годину наступного дня залишати місця свого проживання, який в подальшому продовжувався востаннє, 21.10.2020 по 21.12.2020. Таким чином, обвинувачені з 22.12.2020 є особами, щодо яких не застосовано жодний запобіжний захід.

За правилами ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід відносно обвинуваченого. Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.
Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про застосування ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці з урахуванням обвинувачення останніх у вчиненні, в тому числі, особливо тяжких злочинів та існування щодо них ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають у ймовірності переховування від суду під тягарем усвідомлення невідворотності засудження на строк до 15 років позбавлення волі, можливості незаконного впливу обвинуваченими на потерпілих і свідків по справі з метою зміни тими показань на їх користь, вірогідності вчинення іншого злочину.

Посилання прокурора на обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 353, ч. 4
ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 за ст. 257, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 353, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146, ч. 4
ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, які, за правилами ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких, що не може бути перевірено судом на даній стадії, є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

В ході розгляду клопотань встановлено, що обвинувачені вперше притягуються до кримінальної відповідальності, впродовж тривалого часу, перебуваючи як під домашнім арештом, так і без будь-якого запобіжного заходу, не намагалися через третіх осіб чи особисто впливати на потерпілих і свідків по справі з метою зміни тими показань на їх користь, чим спростовується існування відносно них ризиків, передбачених п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом із тим, попри репутацію обвинувачених, реєстрацію та проживання їх у Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 , ОСОБА_12 безумовно існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який з часом не зменшився й не відпав та полягає у вірогідності переховування від суду.

Відповідно до юридичної позиції Конституційного Суду України в рішенні № 26-рп/2009 від 19.10.2009, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України; встановлення обмежень прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним. За частиною другою статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом; в пункті 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року унормовано право кожного на свободу та особисту недоторканність; заборону позбавлення свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. В рішенні № 7-р/2019 від 25.06.2019 Конституційний Суд України дійшов висновку, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене на підставах та в порядку, визначених законами України; обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканність має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина виключно на підставі вмотивованого рішення суду.

За змістом ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам. Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оскільки надані прокурором докази можуть свідчити про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 у вчиненні різної тяжкості злочинів, у тому числі особливо тяжких, з урахуванням доведеності існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, та недоведеності недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, суд відмовляє в обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту і обирає запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, будучи переконаним у його достатності для забезпечення дотримання обвинуваченими процесуальних обов`язків під час судового розгляду, забезпечення можливості працювати для власного утримання та надання матеріальної допомоги родинам, які її потребують.
За змістом ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки,передбачені ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 177-178, 179, 181, 184, 194, 196, 350, 369-370, 372, 376, 392 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в :
В задоволенні клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_16 про обрання ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 запобіжних заходів у виді цілодобового домашнього арешту в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000861 від 24.05.2019, відмовити.
Застосувати до обвинувачених ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Раздан Республіки Вірменія, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Ростов-на-Дону Російської Федерації, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Ростов-на-Дону Російської Федерації, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Любимівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши їх до закінчення судового розгляду кримінального провадження № 0000861 від 24.05.2019прибувати до Броварського міськрайонного суду Київської області, повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або роботи.

Роз`яснити ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , що в разі невиконання умов особистого зобов`язання, до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та, з урахуванням їх матеріального становища, накладене грошове стягнення в розмірі 0,25 розміру мінімальної заробітної плати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3