У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.08.2021 Справа №607/13698/21
провадження № 1-кс/607/4513/2021

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , отримавши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області та СВ ГУНП в Тернопільській області,
встановила:

04 серпня 2021 року мені надійшла вказана скарга, у якій ОСОБА_2 просить: визнати бездіяльність посадових осіб СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області та СВ ГУНП в Тернопільській області, що полягає у невиправданому затягуванні розслідування кримінального провадження № 0000709 стосовно ОСОБА_3 за ч. 1 статті 190 КК України від 12 лютого 2013 року; зобов`язати службових осіб СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області вчинити дії перекваліфікувати дії ОСОБА_3 з ч. 1 на ч. 4 ст. 4 ст. 190 КК України з урахуванням положення примітки 2 до статті 185 КК України /щодо визначення значної матеріальної шкоди/; зобов`язати службових осіб СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області вчинити дії накласти арешт на нерухоме майно, яке на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 з метою забезпечення майбутнього відшкодування завданих ним збитків.

В обґрунтування скарги зазначає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000709, де він є потерпілим, ведеться неефективно. Саме тому їх і слід зобов`язати вчинити ті дії, про які зазначено у прохальній частині клопотання.

Водночас, статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскарженні під час досудового розслідування.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих /розшукових/ дій, негласних слідчих /розшукових/ дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 91 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.
З аналізу вказаних норм права випливає, що самі по собі зволікання при досудовому розслідуванні органом, який його проводить, не можуть бути предметом судового контролю.

Це має місце тому, що контроль за ефективністю проведення досудового розслідування, складовою якої є проведення останнього у розумні строки, здійснюється не судом /слідчим суддею/, а керівником органу досудового розслідування /п. 2 ч. 1 ст. 39 КПК України/ та прокурором /п. 8 ч. 1 ст. 36 КПК України/.

З цього питання наявний єдиний процесуальний механізм, застосувавши який реалізовується судовий захист прав людини та громадянина і полягає він у оскарженні рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування, на підставі п. 91 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Однак з тексу скарги, а також долучених до неї матеріалів вбачається, що ОСОБА_2 такого рішення прокурора не оскаржує, оскільки відповідної постанови не додає та на її існування не посилається.

Таким чином, вимоги ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності посадових осіб поліції, яка полягає у невиправданому затягуванні досудового розслідування не підлягають розгляду слідчим суддею.
Також не підлягають розгляду слідчим суддею і інші вимоги скаржника, тобто змінити правову кваліфікацію у кримінальному провадженні та вжити заходів забезпечення кримінального провадження /накласти арешт/, адже це не передбачено ч. 1 ст. 303 КПК України.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановила:
відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області та СВ ГУНП в Тернопільській області.
Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу.
Ухвала може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.
Слідчий суддя ОСОБА_1