Справа № 344/7978/21
Провадження № 1-кс/344/3182/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження в частині, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зі скаргою про скасування постанови слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 02 серпня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000442 від 31.01.2013 року в частині кваліфікації дій за ч. 2 ст. 125КК України.

ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив їх задовольнити.

Крім того, посилаючись на те, що йому, як потерпілому у кримінальному провадженні, не направлялося копії оскаржуваної постанови, і він її не отримував, просив поновити строк на її оскарження.

Прокурор в судовому засіданні протии вимог скарги заперечив, посилаючись на її необгрунтованість та на пропуск скаржником строку оскарження даної постанови; слідчому судді надано матеріали кримінального провадження №0000442.

Проаналізувавши викладені у скарзі доводи, дослідивши матеріали скарги та ознайомившись зі змістом постанови про закриття кримінального провадження, а також матеріалами кримінального провадження №0000442, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 303 Кримінального процесуального кодексу України (надалі «КПК України») на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Статтею 22 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

При цьому чинний КПК України не встановлює вичерпного переліку дій, які є обов`язковими до вчинення слідчим при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення.

При проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, та, передусім, враховуючи закріплені статтею 2 КПК України завдання кримінального судочинства, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення в рамках відповідного кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя звертає особливу увагу на те, що відповідно до частини 2 статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області перебувало кримінальне провадження №0000442 від 31.01.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.128, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 296, ч.1 ст.122 КК України.

Постановою слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 02 серпня 2017 року про закриття кримінального провадження стосовно окремих кримінальних правопорушень кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000442 від 31.01.2013 року в частині, зокрема, кваліфікації дій за ч. 2 ст. 125КК України закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.284 КПК України).

Вважаючи вищевказану постанову про закриття кримінального провадження в цій частині (закриття кримінального провалдження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України) незаконною, потерпілий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з даною скаргою про скасування постанови.

Так, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, підставами для закриття кримінального провадження став висновок слідчого про відсутність в діянні ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Такого висновку слідчий дійшов, посилаючись, зокрема, на висновок комісійної судово-медичної експертизи №198/к від 28.02.2017 року.

В той же час, посилаючись в оскаржуваній в частині постанові на даний експертний висновок, яким встановлено та описано відповідні ушкодження на тілі потерпілого ОСОБА_3 та їх локалізацію в різних місцях, описуючи механізм поведінки ОСОБА_5 , який, за згідно висновку слідчого, завдавав дані ушкодження, слідчим не обґрунтовано підстав, за яких він дійшов висновку про відсутність в діях відповідної особи ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Оскаржувана в частині постанова таких висновків слідчого (з посиланням на відповідні правові норми) не містить.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що в постанові від 02 серпня 2017 року про закриття кримінального провадження стсовно окремих кримінальних правопорушень не обґрунтовано підстав для закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, при винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження в цій частині слідчим не наведено фактичних обставин та відповідних їм доказів, які дозволяють зробити однозначний висновок, який не залишає місця сумнівам про наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та які спростовують покликання скаржника про неповноту дослідження всіх обставин даного провадження.

Враховуючи вимоги статті 2 та частини 2 статті 9 КПК України висновок слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним та не може вважатися обґрунтованим та таким, що відповідає принципам кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя не вбачає підстав вважати оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження у відповідній частині обґрунтованою.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини» (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, «Ґюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Частиною 2 статті 301 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість вимог скарги та наявність підстав для її задоволення.

Оскільки прокурором не спростовано належними засобами доказування факту неотримання потерпілим ОСОБА_3 копії оскаржуваної постанови у встановленому КПК України порядку, слідчий суддя приходить до висновку про те, що встановлений процесуальним законом строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження ОСОБА_3 пропущено з поважних причин, та знаходить підстави для поновлення такого строку.

Згідно з частиною 3 статтею 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Зважаючи на наведене, вважаю необхідним задовольнити скаргу.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_3 строк на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження стосовно окремих кримінальних правопорушень в частині кваліфікації дій за ч. 2 ст.125 КК України від 02 серпня 2017 року.

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження в частині, - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 02 серпня 2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000442 від 31.01.2013 року в частині кваліфікації дій за ч. 2 ст. 125КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.06.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1