ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження від 08.06.2017 року за №0003099 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грузина, уродженця м. Поті Республіки Грузія, громадянина Грузії, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 06.08.2020 р. Приморським районним судом м. Одеси за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України, -

встановив:

07.06.2017 року приблизно о 18:35 годині ОСОБА_5 , проходячи по вул. Пантелеймонівській в м. Одесі, помітив на парковці біля ТЦ «Ельдорадо», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська,88, автомобіль марки «Toyota Prado», державні номерні знаки НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , на праві приватної власності, у якому на передньому водійському сидінні знаходився планшет марки «Samsung», білого кольору, вартістю 4500 гривень. Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, визначивши предметом свого злочинного посягання майно, яке знаходилось вищевказаному автомобілі ОСОБА_5 підійшов до водійських дверей та кулаком розбив скло. В цей час до автомобіля наблизилась потерпіла ОСОБА_7 , яка помітила злочинні дії ОСОБА_5 , та намагаючись йому завадити реалізувати свій злочинний намір, стала кричати в його напрямку та викрикувати прохання про допомогу оточуючим.

Незважаючи на це, ОСОБА_5 , розуміючи, що його дії помічені та викриті, відкрито заволодів з салону автомобіля марки «Toyota Prado», державні номерні знаки НОМЕР_1 , планшетом марки «Samsung», після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втік, разом з викраденим майном, спричинивши потерпілій матеріальний збиток на суму 4500 гривень.

Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого злочину визнав повністю, не оспорюючи при цьому обставини злочину, які викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро розкаявся.

Потерпіла будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. При цьому потерпіла ОСОБА_7 подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с.15).

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження.

У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_5 дав суду показання про те, що у вказані в обвинувальному акті дату та час, він проходячи по вул. Пантелеймонівській в м. Одесі, помітив на парковці біля ТЦ «Ельдорадо», розташованого за адресою: м.Одеса, вул. Пантелеймонівська,88, автомобіль марки «Toyota Prado», у якому на передньому водійському сидінні знаходився планшет марки «Samsung», білого кольору, підійшов до водійських дверей та кулаком розбив скло. В цей час до автомобіля наблизилась потерпіла ОСОБА_7 та стала кричати в його напрямку та викрикувати прохання про допомогу оточуючим. Незважаючи на це, він заволодів планшетом марки «Samsung», після чого з місця вчинення кримінального правопорушення втік, разом з викраденим майном. У відділі поліції викрадене майно було повернуто.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази, надані сторонами кримінального провадження, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Тому, суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисний корисливий злочин, який у відповідності до положень ст.12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів.

ОСОБА_5 , згідно даних кримінального провадження зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; на обліку у лікарів та нарколога не перебуває; є раніше судимим.
При цьому, судом не може бути прийнято до уваги твердження обвинуваченого про наявність у нього сім`ї та малолітньої дитини на утримані, оскільки належних доказів таких тверджень суду не надано.
До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд відносить щире каяття.
Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Крім того судом враховується, що потерпіла в рамках наявного кримінального провадження до обвинуваченого претензії матеріального та морального характеру не заявляла. Викрадене майно повернуто потерпілій.
З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_5 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.186 КК України.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який у скоєному щиро покаявся, з врахуванням конкретних обставин справи, відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого з боку потерпілої, суд керуючись положеннями ст.ст.50, 65 КК України, вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у межах, передбачених частиною санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинений ОСОБА_5 злочину, та яке обвинувачений повинен відбувати реально в ізоляції від суспільства.
При цьому, суд не приймає до уваги досудову доповідь, складену органом пробації в рамках даного кримінального провадження (а.с.28-30), згідно якої виправлення ОСОБА_5 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. для окремих осіб), оскільки, як встановлено судом, в період судового провадження у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_5 вчинив злочин проти життя та здоров`я особи, за який засуджений 06.08.2020 року Приморським районним судом м. Одеси.
За встановлених обставин, суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі, не вбачає підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України до обвинуваченого ОСОБА_8 .
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує те, що даний злочин він скоїв до ухвалення вироку Приморського районного суду м. Одеси від 06.08.2020 року, згідно якого ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст.121 КК України до п`яти років позбавлення волі, і дане покарання не відбуте ним повністю. У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання ОСОБА_5 за даним вироком за правилами ч.4 ст.70 КК України, а саме до призначеного ОСОБА_5 покарання за даним вироком, частково приєднати невідбуту ним частину покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 06.08.2020 року.

На переконання суду таке порання буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів, тобто для досягнення мети покарання, відповідно до положень, які містяться в ст.50 КК України і не становитиме «особистого надмірного тягаря для винного».
Відповідно до п.2 ч.4 ст.374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається, серед іншого, рішення про залік досудового тримання під вартою обвинуваченого.

Судом встановлено, що в рамках даного кримінального провадження обвинувачений був попередньо ув`язнений в період з 07.06.2017 року (протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07.06.2017 року) до 04.07.2018 року (ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 04.07.2018 року, якою відмовлено в продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого (а.с.84)) та в період з 06.10.2020 року (повідомлення про прибуття до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» відповідно до ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 03.09.2020 року про етапування обвинуваченого для розгляду даного кримінального провадження (а.с.147, 149)).

Згідно з статтею 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

За приписами ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року №838-VIII, далі за текстом Закон № 838-VIII) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до вимог Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року №2046-VIII, який набрав чинності 21 червня 2017 року, частину п`яту ст. 72 КК України викладено в новій редакції, а саме, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

На час попереднього ув`язнення в рамках даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_5 , станом на 20 червня 2017 року, на підставі положень статей 4, 5 КК України, мав право на застосування до нього положень, передбачених ч.5 ст.72 КК в редакції згідно з Законом №838-VIII.

Враховуючи положення ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII, суд вважає необхідним зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі за даним вироком строк його попереднього ув`язнення у виді тримання під вартою, як запобіжного заходу, обраного під час досудового слідства і судового розгляду даного кримінального провадження, з розрахунку один день попереднього ув`язнення, за два дні позбавлення волі в період з 07.06.2017 року, тобто з моменту його затримання в порядку ст.208 КПК України (протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 07.06.2017 року) по 04.07.2018 року (ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 04.07.2018 року, якою відмовлено в продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого (а.с.84)) та в період з 06.10.2020 року, тобто з моменту прибуття ОСОБА_5 до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» відповідно до ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 03.09.2020 року про етапування обвинуваченого для розгляду даного кримінального провадження (а.с.147, 149) і, до набрання даним вироком законної сили.
Суд не вбачає підстав обирати обвинуваченому запобіжний захід до набрання вироком законної сили, у зв`язку з тим, що він відбуває покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 06.08.2020 року у виді позбавлення волі.

В силу ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_6 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів по кримінальному провадженню на проведення трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження» у сумі 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 60 копійок.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до положень ст.100 КПК України, зокрема речові докази: планшет марки «Samsung», білого кольору, який повернутий потерпілій, слід залишити у потерпілої ОСОБА_7 ; розкладний ніж з написом «Marttiini Knivessince1928», який зберігається в камері зберігання речових доказів Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, слід знищити.
Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК, суд

ухвалив:
ОСОБА_6 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_6 за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Приморського районного суду м. Одеси від 06.08.2020 року, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 07.06.2017 року.
У відповідності до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII, ОСОБА_6 зарахувати в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі за даним вироком, строк його попереднього ув`язнення в рамках даного кримінального провадження, в період з 07.06.2017 року по 04.07.2018 року та в період з 06.10.2020 року до набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати у зв`язку з тим, що він відбуває покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 06.08.2020 року у виді позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_6 документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів по кримінальному провадженню у розмірі 989 (дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 60 копійок.
Речові докази:
- планшет марки «Samsung», білого кольору, який повернутий потерпілій, залишити у законного володільця, тобто потерпілої ОСОБА_7 ;
- розкладний ніж з написом «Marttiini Knivessince1928», який зберігається в камері зберігання речових доказів Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надіслати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

13.07.2021

Єдиний унікальний номер справи: №522/13429/17
Номер провадження № 1-кп/522/1968/21
Головуючий суддя ОСОБА_1