Кримінальне провадження №629/2144/21
Номер провадження 1-кп/629/275/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного провадження матеріали кримінального провадження № 0000036 від 07 квітня 2021 року, які надійшли з Лозівської окружної прокуратури Харківської області 22 квітня 2021 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Тетіїв Тетіївського району Київської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

-05 квітня 2017 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки;
-12 липня 2018 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області іспитовий строк скасовано та напрвалено в місця позбавлення волі;

-28 травня 2020 року Комінтренівським міськрайонним судом м. Харкова змінено на невідбуту частину основного покарання на 1 рік 1 місяць 14 днів виправних робіт з відрахуванням 20 % заробітної плати в дохід держави,

у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України,
ВСТАНОВИВ:

05.04.2017 ОСОБА_3 засуджена Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки.
12.07.2018Лозівським міськрайонним судом Харківської області іспитовий строк
скасовано та направлено ОСОБА_3 в місця позбавлення волі.
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28.05.2020 року
ОСОБА_3 замінено на невідбуту частину основного покарання на 1 рік 1
місяць 14 днів виправних робіт з відрахуванням 20% заробітної плати в дохід держави.
Засуджена ОСОБА_3 18.11.2020 поставлена на облік в Лозівському МРВ
філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області, як засуджена за вище зазначеним
вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки.
18.11.2020 ОСОБА_3 були роз`яснені порядок та умови відбування покарання у виді виправних робіт, а також правові наслідки у разі ухилення від
відбування покарання, згідно зі статтею 41 КВК України, про що вона надала письмове
пояснення та підписку.
ОСОБА_3 , на руки було видано направлення за вихідним
№ 24/22/6547-20 від 18.11.2020 року до Лозівського міськрайонного центру
зайнятості для відбування призначеного вищезазначеним вироком покарання.
ОСОБА_3 , була ознайомлена з порядком відбування призначеного судом покарання та попереджена про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді виправних робіт.Після чого у не встановлений в ході проведення
досудового розслідування час, за не встановлених обставин у ОСОБА_3 виник
умисел на ухилення від відбуття покарання у виді виправних робіт.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи
суспільно небезпечний характер своїх дій, що виразились у злісному порушенні порядку
та умови відбуття покарання у виді виправних робіт, згідно ст. 41 КВК України,
передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не з`являлася за
викликами без поважної причини до Лозівського МРВ та не Повідомила Лозівський
МРВ про зміну місце проживання, за що їй було винесене попередження про
притягнення до кримінальної відповідальності, з 21.01.2021 по 19.03.2021 року не
відвідувала Лозівський міськрайонний центр зайнятості без поважної причини чим
порушила порядок і умови відбування покарання у виді виправних робіт.
Станом на 06.04.2021 року відбута частина призначеного покарання у виді виправних робіт становить 3 місяців 8 днів.
Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді виправдних робіт.

Згідно ст. 12 ККУ кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , віднесено до кримінального проступку.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального провадження у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додана письмова заява обвинуваченої ОСОБА_3 , яка була складена у присутності захисника ОСОБА_4 , згідно якої вона беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст. 302 КПК України та згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вивчивши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали судом встановлено, що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України. Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

За встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку доведена повністю, та її дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.389 КК України, а саме: ухилення засудженого від відбування покарання у виді виправдних робіт.

Призначаючи покарання обвинуваченій у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального проступку, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При вивченні особи обвинуваченої встановлено, що вона є громадянкою України, українка, з середньою освітою, не заміжня, не працює, за місцем мешкання характеризується формально-задовільно, раніше судима, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку в лікаря-нарколога з приводу вживання алкоголю зі шкідливим наслідками з 2018 року та потребує огляду лікаря.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд вважає її щире каяття в скоєному.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлені.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу ОСОБА_3 , її щире каяття, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливо тільки в реальній ізоляції її від суспільства, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання, із застосуванням до неї покарання у вигляді арешту.
В силу ч. 1 ст. 71 та п. б. ч.2 ст. 72 КК України, враховуючи, що ОСОБА_5 після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинила новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, враховуючи при цьому, що одному дню арешту відповідають три дні виправних робіт.
Підстави для застосування до обвинуваченої ст. 69 КК України, у суду відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід під час досудового розслідування обвинуваченій не обирався.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України та призначити їй покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяця.
Відповідно до ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, до зазначеного покарання за вироком суду частково приєднати не відбуте нею покарання за попереднім вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05 квітня 2017 року і остаточно визначити до відбуття обвинуваченій ОСОБА_3 у вигляді 4 ( чотирьох) місяців арешту.
Обрати обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.
Початок строку відбування покарання у виді арешту обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 .
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1