Провадження 1-кс/127/5799/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 червня 2021 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною на відчуження та розпорядження, в рамках кримінального провадження № 0000016 внесеного до ЄРДР 14.01.2020, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_2 , погоджене з прокурором, про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_3 , у період часу з 11.09.2018 по 31.01.2019 працював на посаді заступника директора УМФ ДП МВС України «Інформ-ресурси», обіймаючи вказану посаду ОСОБА_3 працював за місцем розташування штрафмайданчика за адресою: м. Вінниця, вул. Генерала Арабея 17, та мав безперешкодний доступ до інформації пов`язаної із тимчасово затриманими транспортними засобами поміщеними на територію зазначеного штрафмайданчика та володів інформацією щодо власників тимчасово затриманих транспортних засобів, умов та обставин їх зберігання, прийому та видачі. При цьому у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше ніж 07.05.2019, вирішив незаконно заволодіти транспортним засобом марки SUBARU LEGACY, державний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_4 та на підставі довіреності придбаний добросовісним набувачем ОСОБА_5 .

Реалізовуючи свій злочинний намір направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_3 , володіючи інформацією щодо власника транспортного засобу марки SUBARU LEGACY, державний знак НОМЕР_1 , який на той час знаходився на штрафмайданчику за адресою: АДРЕСА_1 , володіючи інформацією про місце проживання власника ОСОБА_4 , з цією метою на початку 2019 року прибув за адресою: м. Київ, вул. Метрологічна 13. Перебуваючи біля вказаного будинку, повідомив власнику автомобіля ОСОБА_4 завідомо неправдиву інформацію про те, що ДП МВС України «Інформ-ресурс» буде направляти на утилізацію автомобіль марки SUBARU LEGACY, державний знак НОМЕР_1 та його необхідно зняти з обліку, а також переслідуючи мету ввести в оману ОСОБА_4 повідомив останньому про неіснуючий борг за послуги штрафмайданчика по зберіганню транспортного засобу. При цьому ОСОБА_4 , сприйнявши вказані неправдиві відомості як такі, що мають місце в дійсності, розраховуючи на списання неіснуючого боргу, зняття з обліку транспортного засобу та будучи впевненим в добропорядності намірів ОСОБА_3 , засвідчив власним підписом договір комісії без номера та без дати, наданий ОСОБА_3 , згідно якого нібито надав право приватному підприємству «Прем`єр-Авто» в особі ОСОБА_6 на продаж транспортного засобу марки SUBARU LEGACY, державний знак НОМЕР_1 .

У подальшому реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що автомобіль марки SUBARU LEGACY, державний знак НОМЕР_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_4 та утримується на штрафмайданчику за адресою: м. Вінниця, вул. Генерала Арабея 17, з метою маскування незаконних дій, було укладено удаваний правочин договір купівлі-продажу транспортного засобу № 19-48 від 07 травня 2019 року між директором ПП «Прем`єр-Авто» ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є близькими родичами ОСОБА_3 . Відповідно до змісту зазначеного договору ОСОБА_7 нібито придбала транспортний засіб марки SUBARU LEGACY, державний знак НОМЕР_1 та згідно до акту прийому-передачі транспортного засобу нібито прийняла зазначений транспортний засіб.

Після чого, ОСОБА_3 07.05.2019 переслідуючи корисливий мотив, в денний час прибув на територію штрафмайданчика, розташованого за адресою: м. Вінниця, вул. Генерала Арабея 17, де використовуючи вищезазначені документи, які отримані шахрайським шляхом, перемістив автомобіль марки SUBARU LEGACY, державний знак НОМЕР_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 з території штрафмайданчика. Таким чином незаконно заволодів транспортним засобом та розпорядися ним на власний розсуд, чим завдав матеріального збитку добросовісному набувачу ОСОБА_5 на суму 81080 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом.

Окрім того, досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_3 , у період часу з 11.09.2018 по 31.01.2019 працював на посаді заступника директора УМФ ДП МВС України «Інформ-ресурси», обіймаючи вказану посаду ОСОБА_3 працював за місцем розташування штрафмайданчика за адресою: м. Вінниця, вул. Генерала Арабея 17, та мав безперешкодний доступ до інформації пов`язаної із тимчасово затриманими транспортними засобами поміщеними на територію зазначеного штрафмайданчика та володів інформацією щодо власників тимчасово затриманих транспортних засобів, умов та обставин їх зберігання, прийому та видачі. При цьому у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше ніж 23.12.2019, вирішив незаконно заволодіти транспортним засобом марки ВАЗ 2108, державний знак НОМЕР_2 .

Реалізовуючи свій злочинний намір направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_3 , володіючи інформацією щодо власника транспортного засобу марки ВАЗ 2108, державний знак НОМЕР_2 , який на той час знаходився на штрафмайданчику, за адресою: АДРЕСА_1 , володіючи інформацією про місце проживання власника ОСОБА_8 , з цією метою в грудні 2019 року прибув за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи біля вказаного будинку, повідомив власнику автомобіля ОСОБА_8 завідомо неправдиву інформацію про те, що він є представником ДП МВС «Інформ-ресурс», хоча таким не був, переслідуючи мету ввести в оману ОСОБА_8 повідомив останньому про неіснуючий борг за послуги штрафмайданчика по зберіганню транспортного засобу марки ВАЗ 2108, державний знак НОМЕР_2 , в розмірі 120000 гривень, хоча насправді борг складав 21792 гривень. При цьому ОСОБА_8 , сприйнявши вказані неправдиві відомості як такі, що мають місце в дійсності, розраховуючи на списання неіснуючого боргу та будучи впевненим в добропорядності намірів ОСОБА_3 , засвідчив власним підписом договір комісії без номера та без дати, наданий ОСОБА_3 , згідно якого нібито надав право приватному підприємству «Прем`єр-Авто» в особі ОСОБА_9 на продаж транспортного засобу марки ВАЗ 2108, державний знак НОМЕР_2 .

У подальшому реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що автомобіль марки ВАЗ 2108, державний знак НОМЕР_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_8 та утримується на штрафмайданчику, за адресою: м. Вінниця, вул. Генерала Арабея 17, з метою маскування своїх незаконних дій, уклав удаваний правочин договір купівлі-продажу транспортного засобу № 19-81 від 21 грудня 2019 року з директором ПП «Прем`єр-Авто» ОСОБА_9 , яка є його дружиною. Відповідно до змісту зазначеного договору нібито придбав транспортний засіб марки ВАЗ 2108, державний знак НОМЕР_2 та згідно до акту прийому-передачі транспортного засобу нібито прийняв зазначений транспортний засіб.

Після чого, ОСОБА_3 23.12.2019 переслідуючи корисливий мотив, в денний час прибув на територію штрафмайданчика, розташованого за адресою: м. Вінниця, вул. Генерала Арабея 17, де використовуючи вищезазначені документи, які отримані шахрайським шляхом, перемістив автомобіль марки ВАЗ 2108, 1986 року випуску, державний знак НОМЕР_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_8 з території штрафмайданчика. Таким чином повторно незаконно заволодів транспортним засобом та розпорядися ним на власний розсуд, чим завдав матеріального збитку ОСОБА_8 на суму 24460 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Також, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , у період часу з 11.09.2018 по 31.01.2019 працював на посаді заступника директора УМФ ДП МВС України «Інформ-ресурси», обіймаючи вказану посаду ОСОБА_3 працював за місцем розташування штрафмайданчика за адресою: м. Вінниця, вул. Генерала Арабея 17, та мав безперешкодний доступ до інформації пов`язаної із тимчасово затриманими транспортними засобами поміщеними на територію зазначеного штрафмайданчика, та володів інформацією щодо власників тимчасово затриманих транспортних засобів, умов та обставин їх зберігання, прийому та видачі. При цьому у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше ніж 23.12.2019, вирішив незаконно заволодіти транспортним засобом марки OPEL VECTRA, державний знак НОМЕР_3 .

Реалізовуючи свій злочинний намір направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_3 достовірно знаючи, що автомобіль марки OPEL VECTRA, державний знак НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_10 , 11.12.2014 тимчасово затриманий та поміщений на зберігання на територію штрафмайданчика, розташованого за адресою: м. Вінниця, вул. Генерала Арабея 17, володіючи інформацією щодо власника зазначеного транспортного засобу ОСОБА_10 та місце його проживання, з цією метою, в грудні 2019 року прибув за адресою: м. Вінниця, вул. Станіславського, 18. Свідомо використовуючи той факт, що власник через тривалий час після продажу автомобіля за довіреністю вже не пам`ятав обличчя добросовісного набувача ОСОБА_11 , повідомив власнику ОСОБА_10 завідомо неправдиву інформацію про те, що він є представником зазначеного добросовісного набувача, хоча таким не був та про те, що він виступає від його імені та за його дорученням з метою отримання з штрафмайданчика транспортного засобу. При цьому ОСОБА_10 , будучи введеним в оману ОСОБА_3 та впевненим в добропорядності його намірів, розраховуючи на повернення транспортного засобу добросовісному набувачу ОСОБА_11 , засвідчив власним підписом договір комісії № 19-82 від 21.12.2019, наданий ОСОБА_3 . Відповідно до змісту зазначеного договору ОСОБА_10 нібито надав право приватному підприємству «Прем`єр-Авто» в особі ОСОБА_9 на продаж транспортного засобу марки OPEL VECTRA, державний знак НОМЕР_3 .

У подальшому реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що автомобіль марки OPEL VECTRA, державний знак НОМЕР_3 належить на праві приватної власності ОСОБА_10 та утримується на штрафмайданчику за адресою: м. Вінниця, вул. Генерала Арабея 17, з метою маскування своїх незаконних дій, уклав удаваний правочин договір купівлі-продажу транспортного засобу № 19-82 від 21 грудня 2019 року з директором ПП «Прем`єр-Авто» ОСОБА_9 , яка є його дружиною, відповідно до якого нібито придбав транспортний засіб марки OPEL VECTRA, державний знак НОМЕР_3 та згідно до акту прийому-передачі транспортного засобу, нібито прийняв зазначений транспортний засіб.

Після чого, ОСОБА_3 23.12.2019 в денний час, прибув до території штрафмайданчика, розташованого за адресою: м. Вінниця, вул. Генерала Арабея 17, використовуючи вищезазначені документи, які отримані шахрайським шляхом, перемістив автомобіль марки OPEL VECTRA, 1992 року випуску, державний знак НОМЕР_3 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_10 з території штрафмайданчика. Таким чином повторно, незаконно заволодів транспортним засобом та розпорядися ним на власний розсуд, чим завдав матеріального збитку добросовісному набувачу ОСОБА_11 на суму 41690 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

07.05.2021 ОСОБА_3 вручено письмове повідомлення про нову підозру та про заміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Відповідно до інформації з бази даних територіального сервісного центру МВС за підозрюваним ОСОБА_3 зареєстровано наступні транспортні засоби:

транспортний засіб марки BMW 318I номерний знак НОМЕР_4 , номер VIN НОМЕР_5 ;

транспортний засіб марки FORD TRANSIT CONNECT номерний знак НОМЕР_6 , VIN НОМЕР_7 ;

транспортний засіб марки FORD TRANSIT CONNECT номерний знак НОМЕР_8 , VIN НОМЕР_9 ;

транспортний засіб марки RENAULT KANGOO номерний знак НОМЕР_10 , НОМЕР_11 .

Крім того, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно № 252884408 від 15.04.2021 на праві приватної власності у підозрюваного ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_12 ) перебувають наступні об`єкти нерухомості:

об`єкт житлової нерухомості, незавершене будівництво житловий будинок з мансардою, незавершене будівництво готовністю 18%, прибудова, незавершене будівництво, готовність 10 %, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

земельна ділянка кадастровий номер :03:032:0121, площа 0.0623 га., (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

До СУ ГУНП у Вінницькій області надійшла позовна заява потерпілого ОСОБА_11 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , на суму 46 860 грн., позовна заява потерпілого ОСОБА_5 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , на суму 81 080 грн., позовна заява потерпілого ОСОБА_8 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , на загальну суму 77 490 грн.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

У зв`язку із вищевикладеним, з метою забезпечення цивільних позовів, заявлених потерпілими та у зв`язку із тим, що ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, керуючись ст. 40, 131, 132, 170 173 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явився, завчасно подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що нерухоме та рухоме майно належить підозрюваному ОСОБА_3 , а санкція статті ч. 2 ст. 289 КК України, по якій останньому повідомлено про підозру, передбачає конфіскацію майна, тому, з метою унеможливлення подальшого відчуження підозрюваним вказаного майна на час досудового розслідування та судового розгляду, а також з метою забезпечення відшкодування завданої кримінальним правопорушення шкоди, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно підозрюваного, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_2 задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною на відчуження та розпорядження, а саме:

транспортний засіб марки BMW 318I, номерний знак НОМЕР_4 , номер VIN НОМЕР_5 ;

транспортний засіб марки FORD TRANSIT CONNECT, номерний знак НОМЕР_6 , VIN НОМЕР_7 ;

транспортний засіб марки FORD TRANSIT CONNECT, номерний знак НОМЕР_8 , VIN НОМЕР_9 ;

транспортний засіб марки RENAULT KANGOO, номерний знак НОМЕР_10 , НОМЕР_11 ;

об`єкт житлової нерухомості, незавершене будівництво житловий будинок з мансардою, незавершене будівництво готовністю 18%, прибудова, незавершене будівництво, готовність 10 %, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

земельну ділянку кадастровий номер :03:032:0121, площею 0.0623 га., (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_2 .

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Арешт майна може бути скасований підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя