Справа № 307/77/21
Провадження №1-кп/307/7/21
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

27 липня 2021 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області

у складі судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду питання про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, не одруженого, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в:

Тячівським районним судом Закарпатської області здійснюється судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000683 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України.

На підставі ухвали суду від 15 червня 2021 року щодо ОСОБА_4 продовжено тримання під вартою на строк шістдесят днів, по 13 серпня 2021 року включно.

Судове засідання у даному кримінальному провадженні відкладено на 22 вересня 2021 року на 14 год.

Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що на даний час наявні ризики, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідків, зокрема на свідка ОСОБА_6 , який у даному кримінальному провадженні є основним свідком та інших свідків з метою зміни показань на його користь або відмови від дачі показань та може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, ОСОБА_4 притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 190 і ч. 1 ст. 185 КК України та будучи звільненим від кримінальної відповідальності на шлях виправлення та перевиховання не став, а вчинив нові умисні тяжкі злочини.

Крім цього, під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні зафіксовано вчинення ОСОБА_4 декількох кримінальних правопорушень, пов`язаних із збутом наркотичних засобів, що також свідчить про наявність ризику повторного вчинення кримінального правопорушення.

Захисник адвокат ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просив змінити запобіжний захід обраний щодо ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що ризики, які передбачені ст. 177 КПК України щодо обвинуваченого у даному провадженні суттєво зменшилися, оскільки ОСОБА_4 має постійне місце проживання у смт. Буштино, а саме в будинку матері, тому жодних підстав стверджувати про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду немає; жодних підстав передбачати незаконний вплив на свідків та експерта немає, оскільки судом досліджені всі докази, надані стороною обвинувачення та не допитано лише одного свідка легендовану особу, що виключає будь-який вплив на нього; а також конкретні підстави передбачати вчинення ним іншого злочину відсутні. Також доводи обвинувачення, на ствердження наявності ризиків про те, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності не заслуговують на увагу, так як ОСОБА_4 у порядку ст. 89 КК України вважається раніше не судимий, що виключає наявність негативних наслідків.

Водночас обвинувачений доброчесно виконує покладені на нього процесуальні обов`язки та ніяким чином не перешкоджає встановленню істини у даному кримінальному провадженні, наявність таких обставин свідчить про значне зменшення ризиків, врахованих судом при обранні запобіжного заходу та можливість забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 застосувавши до нього більш м`який запобіжний захід.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) та інше.

Ураховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 утримується під вартою тривалий час, протягом якого сумлінно виконував свої процесуальні обов`язки, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, відтак можливо змінити застосований до нього раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, який зможе у повній мірі забезпечити виконання ОСОБА_4 покладені на нього процесуальні обов`язки.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та необхідність продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою до двох місяців з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою, зокрема, продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ч. 3 ст. 199 цього Кодексу обставиною, яка є підставою для продовження строку тримання під вартою є те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Так, ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які були підставою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме те, що він може переховуватися від суду та впливати на свідків, не зменшилися, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, на даний час триває судовий розгляд, однак свідки у вказаному кримінальному провадженні не допитані, у тому числі не допитаний основний свідок ОСОБА_6 до якого застосовано заходи безпеки, не досліджені речові докази, також ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, аналогічне до тих, у вчиненні яких він на даний час обвинувачується, про що свідчить багатоепізодність кримінального провадження.

Ураховуючи наведене, суд не вбачає підстав для зміни раніше обраного щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Обставини обвинувачення ОСОБА_4 , а також тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочинів в яких він обвинувачується, свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам та меті забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Підстав для не визначення застави обвинуваченому ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні немає.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 2) ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність визначення застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, у випадку застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, необхідно покласти на нього обов`язки: прибувати до суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з свідками та експертами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває ОСОБА_4 , відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст. ст. 371, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Клопотання прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 задовольнити повністю.

Продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на строк шістдесят днів, тобто по 24 вересня 2021 року включно.

Одночасно визначити заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 90 800 (дев`яносто тисяч вісімсот) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у будь-який момент протягом дії ухвали на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ: отримувач коштів: ТУ ДСА України в Закарпатській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26213408; Розрахунковий рахунок - UA0018501; Банк отримувача: ДКСУ м.Київ; Код банку (МФО): 820172, призначення платежу застава.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Закарпатській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти та повідомити про це суд.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з свідками та експертами у даному кримінальному провадженні.

Вказані обов`язки у разі внесення застави покладаються на ОСОБА_4 на строк не більше двох місяців.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та направити Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань № 9».

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду через суд, який постановив ухвалу, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 28.07.2021, в 11 год. 00 хв.

Суддя ОСОБА_1