ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/776/21 Справа № 182/2263/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,(в режимі відеоконференції)

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали кримінального провадження № 0000017, за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , та прокурора Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає, відповідно до наданого договору найма за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного за ч.1, 2 ст. 125, ч.1 ст. 129, ч.3 ст. 289, ч.3 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді від 29 квітня 2021 року задоволено клопотання слідчого та застосовано стосовно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 червня 2021 року і визначено заставу у розмірі 1300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 млн 951 тис. гривень.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.1, 2 ст. 125, ч.1 ст. 129, ч.3 ст. 289, ч.3 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України, яка підтверджувалася доданими матеріалами. При цьому, слідчий суддя зазначив про доведення ризиків, передбачених п.п. 1-3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_9 може: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають значення для провадження; вчинити інше кримінальне правопорушення. У звязку з чим, слідчий суддя обрав виключний запобіжний захід та вказав, що характеризуючі дані не дають підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Разом з цим, керуючись ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя враховуючи положення ст. 182 КПК України, оцінивши обставини кримінального правопорушення, його тяжкості, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та наявних ризиків, визначив для ОСОБА_9 заставу у розмірі 1300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що рішення слідчого судді незаконне, оскільки під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не взято до уваги, що підозра стосовно ОСОБА_9 вручена його батьку 09 квітня 2021 року з порушенням норм КПК України, без будь-якого повідомлення її підзахисного, дані про якого були наявні, як у слідчого, так і в прокурора. При цьому, захисник зазначає, що ОСОБА_9 безпідставно оголосили в розшук та постановили ухвалу про затримання з метою приводу, так як ОСОБА_9 надсилав поштою заяву на ім`я слідчого, телефонував прокурору та начальнику ВП, звертався до слідчого судді із заявою щодо повідомлення його про розгляд клопотань, тобто останній не переховувався. Крім того, затримання ОСОБА_9 також відбулося з порушенням, оскільки останній з`явився до слідчого судді, а тому ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законної сили. Окрім іншого захисник вважає, що кримінальне провадження здійснюється з порушенням загальних правил територіальної підслідності. Захисник зазначає про необґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_9 в частині кваліфікації його дій замаху на вбивство, оскільки надані матеріали є сумнівними та не доводять умислу в діях її підзахисного. Інша кваліфікація дій також сумнівна. Захисник вважає, що встановлені слідчим суддею ризики не дають підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою, так як ОСОБА_9 не переховувався та на даний час не проводяться слідчі дії. В той же час захисник вважає, що при наявності ризиків їх можливо запобігти застосуванням більш м`якого запобіжного заходу з покладенням обов`язків, з урахуванням даних про особу підозрюваного.
В доповненні захисник ОСОБА_7 зазначає також про необґрунтованість підозри замаху на вбивство, оскільки викладені обставини не відповідають дійсності, що підтверджується відеозаписом отриманим стороною захисту. Так, захисник зазначає, що з відео видно, що автомобіль КІА не блокував ніяких автомобілів, та пострілів ОСОБА_10 не здійснював, а автомобіль Mercedes-Benz S500 4 matic не опинявся на лінії пострілу і не закривав автомобіль Toyota ні в момент зупинки, ні після продовження руху, а також автомобіль Mercedes не має пошкоджень. Пояснення потерпілої ОСОБА_10 також не відповідають обставинам зафіксованим на відеозаписі. Тому, матеріалами не доведено обставин, що ОСОБА_9 міг вчинити злочин.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого і застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Висновки слідчого судді про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор вважає вірними, але не погоджується з необхідністю визначення підозрюваному застави, оскільки належним чином не взято до уваги фактичні обставини кримінального провадження. При цьому, прокурор вважає, що сума, яку визначив слідчий суддя не забезпечить належну поведінку ОСОБА_9 , тому не буде забезпечено мету застосування запобіжного заходу. Крім того, прокурор вказує, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, що відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, дозволяє не визначати заставу підозрюваному.
В апеляційному суді захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_9 підтримали вимоги апеляційної скарги захисника, а в задоволенні апеляційної скарги прокурора просили відмовити.

Прокурор в апеляційному суді підтримав подану ним апеляційну скаргу, в задоволенні вимоги апеляційної скарги захисника просив відмовити.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Згідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Так, наданими до клопотання слідчого матеріалами підтверджується, що СВ Нікопольським районним управлінням поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0000017 від 24 березня 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 125, ч.1 ст. 129, ч.3 ст. 289, ч.3 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України (Т.1 а.с. 10-13) 09 квітня 2021 року ОСОБА_9 був оголошений в розшук, 12 квітня слідчий суддя постановив ухвалу про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного, а на наступний день ОСОБА_9 був затриманий.(Т.1 а.с.96, 115-120)
Підозра стосовно ОСОБА_9 була вручена 09 квітня 2021 року відповідно до вимог ст. 278 КПК України, дорослому члену сім`ї, а саме батьку ОСОБА_9 - ОСОБА_11 .
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для обрання запобіжного заходу, колегія суддів зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини, де у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", зазначено термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).
Слідчий суддя розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановив обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.1, 2 ст. 125, ч.1 ст. 129, ч.3 ст. 289, ч.3 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України, яка підтверджується допитаними слідчим суддею поясненнями потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , які надали покази викладені в повідомлені про підозру, що ОСОБА_9 в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 погрожував предметом схожим на пістолет, спричинив тілесні ушкодження, після чого без дозволу потерпілих взяв автомобіль. Також, потерпіла ОСОБА_10 надала пояснення щодо обставин переслідування її автомобіля ОСОБА_9 на іншому автомобілі, який мав при собі предмет схожий на пістолет та під час переслідування вона чула постріли. Крім того, обґрунтованість підозри підтверджується матеріалами, а саме: висновками експертів № 64-Е від 06 квітня 2021 року, яким у ОСОБА_12 виявлено легкі тілесні ушкодження, № 65-Е від 06 квітня 2021 року, яким у ОСОБА_10 також виявлено легкі тілесні ушкодження(Т.1 а.с. 29-30, 40-41); протоколами слідчих експериментів за участі потерпілих, які зазначили про механізм вчинення щодо них злочинів(Т.1 а.с.31-32, 42-43); протоколом огляду автомобіля Мерседес, в якому зафіксовано пошкодження у вигляді отворів на кузові, а в кузові багажнику було виявлено два предмети схожих на кулі діаметом 9 мм. Письмовими поясненнями свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що бачив як ОСОБА_9 ставив автомобіль PORSCHE CAYENNE номерний знак НОМЕР_1 , білого кольору 21 березня 2021 року в м. Кам`янське(Т.1 а.с.58-59), а також іншими доданими матеріалами.
Отже, апеляційний суд перевіряючи доводи захисника про необґрунтованість підозри вважає їх безпідставними, оскільки поясненнями потерпілих допитаних слідчим суддею, а також доданими до клопотання матеріалами підтверджуються обставини, що ОСОБА_9 міг вчинити кримінальні правопорушення. Стосовно наданого стороною відеозапису, який спростовує факт стрілянини ОСОБА_9 , то апеляційний суд не може взяти його до уваги, оскільки дані обставини встановлюються органом досудового розслідування, шляхом проведення відповідних слідчих дій, та перевіряються судом під час розгляду кримінального провадження по суті.
Апеляційний суд також вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.п. 1-3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_9 може: переховуватися від органів досудового розслідування або суду беручи до уваги тяжкість покарання в якому він підозрюється, та отримання ним дозволу на проживання в іншій країні; впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні враховуючи, що ще не допитано очевидців події замаху на вбивство ОСОБА_10 , не встановлено особу, яка керувала автомобілем в якому перебував ОСОБА_9 під час переслідування та останній перебував у родинних зв`язках з потерпілими і знає інформацію про них; знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають значення для провадження, так як органом досудового розслідування не вилучено предмет, яким вчинявся замах на вбивство; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Слідчий суддя, оцінив всі обставини справи, у зв`язку з чим, дійшов до вірного висновку, що підстав для застосування стосовно ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу не має, так як він не зможе забезпечити запобіганню встановлених слідчим суддею ризиків. Застосований до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 183 КПК України.
Доводи захисту про порушення правил підслідності здійснення досудового розслідування, апеляційний суд вважає безпідставними, так як здійснення даного кримінального провадження СВ Нікопольському районному управлінню поліції ГУНП в Дніпропетровській області було доручено за постановою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури(Т.1 а.с.88)
Стосовно доводів апеляційної скарги захисника про характеризуючі дані ОСОБА_9 апеляційний суд вважає їх такими, що вони також не дають підстав для застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, за наявності обґрунтованої підозри та наявності ризиків.
Також, доводи сторони захисту, що ОСОБА_9 було безпідставно оголошено в розшук та постановлено ухвалу про надання дозволу на затримання з метою приводу під час апеляційного перегляду не знайшли свого підтвердження, оскільки до апеляційної скарги захисника не долучено інформації, що підозрюваний звертався до слідчого, прокурора або слідчого судді.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора відсутність підстав визначення застави, то апеляційний суд зазначає наступне.
Так, як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановлені ухвали при застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
В ч. 5 ст. 182 КПК України закріплені межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину, зокрема розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Слідчий суддя визначаючи розмір застави ОСОБА_9 врахував вказані норми закону, які дають підстави для обрання застави в розмірі поза межами норм КПК України, а також обставини вчинення кримінальних правопорушень, їх тяжкість, майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про підозрюваного і наявність ризиків, тому обґрунтовано визначив заставу у розмірі 1300 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що узгоджується з вимогами зазначених положень КПК України, якими передбачено обов`язок слідчого судді визначити розмір застави достатньої для виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, що також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, в частині того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. На час апеляційного перегляду ОСОБА_9 вніс заставу та відомостей про порушення обов`язків не надано.
Стосовно посилання прокурора на п. 1 ч.4 ст. 183 КПК України, то апеляційний суд вважає його необґрунтованим, оскільки в даній нормі закону вказано, що слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, тобто це є право, а не обов`язок слідчого судді.
Отже, під час апеляційного перегляду не встановлено обставин скасування рішення слідчого судді з підстав зазначених в апеляційних скаргах захисника та прокурора.
Проте, апеляційним судом встановлено, що слідчий суддя застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 визначив неправильний строк, оскільки останньому повідомлено про підозру 09 квітня 2021 року, а за правилами п.4 ч.3 ст. 219 КПК України, з дня повідомлення про підозру досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців. Даних про продовження строку досудового розслідування на час апеляційного перегляду не надано. Враховуючи вимоги ст. 197 КПК України, що слідчий суддя не має повноважень визначати строк тримання під вартою поза межами досудового розслідування, тому ОСОБА_9 необхідно визначити дію запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування.
За таких обставин, апеляційні скарги слід задовольнити частково, так як в них йде мова про скасування ухвали слідчого судді, та постановити апеляційним судом нову ухвалу.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , та прокурора Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано стосовно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27 червня 2021 року і визначено заставу у розмірі 1300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 млн 951 тис. гривень скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строком до 08 червня 2021 року.
Визначити для підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заставу у розмірі 1300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 млн 951 тис. гривень.
У разі внесення застави покласти на ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:
-прибувати до слідчого, прокурора та суду у визначений ними час;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну;
-повідомляти про зміну місця проживання, роботи.
Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4