Справа №583/1779/19 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження 11-кп/816/554/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 грудня 2020 року про продовження строку тримання під вартою, відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Охтирського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження № 0000348 від 03 червня 2018 року за обвинуваченням

- ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187 КК України,

- ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України,

- ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187 КК України,

- ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 187 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, яке вмотивовано тим, що судовий розгляд кримінального провадження не завершено, ризики не зникли та не зменшились, більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України. При цьому наголошує, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кількох умисних особливо тяжких злочинів, ОСОБА_8 неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, інкримінований ОСОБА_7 особливо тяжкий злочин він вчинив після повідомлення про підозру за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, за який засуджений 27 серпня 2019 року, де йому було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього решту. Ризики, враховані судом при застосування обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились, і жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти існуючим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх захисники - адвокати ОСОБА_10 та ОСОБА_11 заявили клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який - цілодобовий домашній арешт, мотивуючи це тим, що такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених, і що ризики, на які посилається у своєму клопотання прокурор, не доведені.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 грудня 2020 року клопотання прокурора було задоволено і обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 24 години 19 лютого 2021 року.

Клопотання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх захисників про зміну обвинуваченим запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронних засобів контролю відхилено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 звернулася до апеляційного суду з апеляційними скаргами.

В поданих апеляційних скаргах обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , кожний окремо, просять скасувати ухвалу суду та ухвалити нову, якою скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Свої вимоги, обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обґрунтовують аналогічними доводами, а саме, що:

- ухвала Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 грудня 2020 року відносно них постановлена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права;

- суд, при розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу, для прийняття законного та обргунтованого рішення, повинен був з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість скасування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою на домашній арешт з застосуванням електронних засобів контролю;

- ухвала підлягає до скасування з тих підстав, що прокурор не довів наявність та не зменшення ризиків, а суд приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, керувався лише тяжкістю майбутнього покарання;

- матеріали провадження не містять доказів на підтвердження існування ризиків переховування від органів досудового розслідування чи суду, незаконного впливу на свідків чи потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом чи вчиняти інше кримінальні правопорушення, що свідчить про необгрунтованість та незаконність оскаржуваного рішення та недотримання судом норм національного законодавства, Конвенції з прав людини та основоположних свобод та Європейської практики.

Додатково, у поданій апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилається на те, що суд не врахував характеристику, складену на нього головою квартального комітету Охтирської міськради, а також що він є головою Громадської організації «Атлант» і приймає активну участь у житті міста у сфері культури та спорту, має роботу, тренує дітей, має міцні соціальні зв`язки, родину, малолітню дитину, що його батько хворіє і потребує догляду, і він сам хворіє і потребує лікування, що підтверджується довідкою наданою медичною частиною СІЗО. Крім того обвинувачений ОСОБА_6 звертає увагу на те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, потерпілі до нього претензій не мають і просили змінити йому запобіжний захід на більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_9 додатково в апеляційній скарзі зазначає, що справа вже два роки розглядається у суді, що порушує його право на розгляд справи у розумні строки, також зазначає, що потерпілі не мають до нього претензій, завдані збитки їм відшкодовані, що потерпілі просили змінити йому запобіжний захід на більш м`який, чого не врахував суд, як і не врахував те, що у нього є матір, яка проживає одна і потребує постійного догляду.

Обвинувачений ОСОБА_8 додатково посилається на те, що він вже два роки перебуває від вартою у СІЗО та зазначає про тривалий розгляд справи, на що двічі вказував Харківський апеляційний суд у свої рішеннях та звертав увагу суду першої інстанції. Що суд не взяв до уваги наявність у нього двох малолітніх дітей та що клопотання прокурора є ідентичними і він їх просто дублює.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на підтримку поданих апеляційних скарг, при цьому захисник ОСОБА_11 вказував, що колегія суддів, яка ухвалила зазначене судове рішення, та яким було продовжено строк тримання під вартою обвинуваченим, була неповноважна, оскільки при формуванні колегії було допущено порушення авторозподілу в порядку ст.35 КПК України, заслухавши думку прокурора, який щодо задоволення апеляційних скарг - заперечував, та вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, просив залишити її без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання колегії суддів суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим, дотримався вищезазначених вимог в повному обсязі.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, у провадженні Охтирського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000348 від 03 серпня 2018 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 у вчиненні умисних злочинів.

До міськрайонного суду звернувся прокурор з клопотаннями про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, які обґрунтовані тим, що судовий розгляд кримінального провадження триває, потрібно допитати потерпілих, свідків, дослідити докази, у разі необхідності провести інші процесуальні дії, що ризики, передбачені ч.1,3,5 ст.177 КПК України не зменшились та не перестали існувати і більш м`який запобіжний захід є недостатнім для їх запобігання.

З клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш м`який до суду звернулися обвинувачені та їх захисники.

Задовольняючи подані прокурором клопотання про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою та відмовляючи у задоволенні клопотання обвинувачених та їх захисників, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалами Охтирського міськрайонного суду обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неодноразово продовжувався і останній раз був встановлений на 60 днів, тобто до 24 години 08 січня 2021 року.

При цьому, перевіряючи доводи клопотань слідчого на предмет існування ризиків, передбачених П. 1,3,5 ст. 177 КПК України, суд дійшов правильного висновку про їх наявність та не зменшення, а також, що вказані ризи були враховані при застосуванні до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, судом було вірно встановлено, що ризик втечі існує у зв`язку з тим, що обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кількох умисних особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді понад 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Щодо ризик, передбачений ч. 3 ст. 177 КПК України існує і не зменшився, оскільки у даному кримінальному провадженні є свідки з оточення обвинувачених, які проживають з обвинуваченими в одному населеному пункті, ці свідки, а також потерпілі в судовому засіданні ще не допитані. Ризик вчинення іншого кримінального, передбачений ч. 5 ст. 177 КПК України, існує у зв`язку з тим, що у обвинувачених відсутні постійні джерела доходів, через що вони мають нестабільне матеріальне становище.

Окрім зазначеного, судом також було враховано і те, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні злочинів пов`язано з застосуванням та погрозами фізичного насильства до потерпілих, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вчинили частину інкримінованих їм злочинів, перебуваючи під домашнім арештом та будучи у статусі підозрюваних, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 є раніше судимими особами і судимості не зняті та не погашені, що свідчить про те,що останні на шлях виправлення не стали та вчинили нові злочини.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги обвинувачених про те, що суд, продовжуючи строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, своє рішення вмотивував лише тяжкістю вчинених правопорушень, оскільки до такого висновку суд прийшов з врахуванням і інших обставин, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, а саме, що «тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту», при цьому, «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обгрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Колегія суддів також зауважує, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку усім обставинам провадження та прийшов до вірного висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, яким доведена неможливість застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу та доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що продовжуючи строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не враховано те, що він є головою Громадської організації «Атлант» і приймає активну участь у житті міста у сфері культури та спорту, має роботу, тренує дітей, колегія суддів вважає такими, що не спростовують правильність висновків суду першої інстанції на не свідчать про наявність підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому, доводи обвинувачених про наявність у них рідних та близьких, які потребують їх допомоги, а також, що змінити запобіжний захід на більш м`який необхідно у зв`язку з тривалим розглядом даного кримінального провадження в суді першої інстанції, колегія суддів вважає такими, що не свідчать про те, що ризики, про існування яких заявляв у клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зменшились або не існують.

Що стосується тверджень захисника ОСОБА_11 стосовно того, що колегія суддів, яка ухвалила зазначене судове рішення, та яким було продовжено строк тримання під вартою обвинуваченим, була неповноважна, оскільки при формуванні колегії було допущено порушення авторозподілу в порядку ст.35 КПК України, то апеляційний суд зазначає що такі доводи є передчасними, бо вказане питання має розглядатися і вирішуватися судом, який у даній справі буде приймати остаточне рішення, а предметом розгляду скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, є як вказано в ст.422-1 КПК України, лише обставини які підтверджують наявність ризиків для продовження тримання під вартою.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена у відповідності до вимог національного законодавства та з врахуванням Європейської практики, істотних порушень апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинувачених без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177,182,404,405,407,419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 грудня 2020 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на 60 днів, тобто до 24 години 19 лютого 2021 року - залишити без змін, а апеляційні скарги обвинувачених захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3