Дата документу 05.04.2021 Справа № 333/6612/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/528/21 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 333/6612/19
Категорія ст. 187 ч.2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, українця, громадянина України, освіта середня, працюючого неофіційно вантажником у компанії «Делівері», одруженого, зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 18.01.2005 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.186 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців;
- 19.12.2005 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.186, ч.2 ст.186, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі з випробуванням строком 2 роки;
- 23.05.2006 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі вимог ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2005 року та остаточно призначено покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі;
- 16.12.2008 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.187 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі вимог ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбутий строк за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23.05.2006 року та остаточно призначено покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнився 14.10.2011 року за відбуттям строку покарання;
- 05.06.2013 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 22.12.2015 року умовно-достроково (невідбутий строк 10 місяців 4 дня);
- 24.05.2016 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі вимог ч.1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.06.2013 року та остаточно призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 21.06.2019 року за відбуттям строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_9 ,

за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 серпня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 не згоден з вироком суду з приводу його незаконності, зауважує, що суд першої інстанції, звинувачуючи у вчиненні злочину ОСОБА_6 посилається на наступні докази:

08 жовтня 2019 року о/у сектору КП Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ст. л-т поліції ОСОБА_10 складено протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується (ас.113) згідно п.1 Обставин - «07.10.2019 року приблизно о 22:10 год. невідома особа знаходячись біля будинку ... напала на мене з метою заволодіння мобільним телефоном ... з погрозою застосувати ніж». Інформація щодо застосування фізичного насильства (п.3) не зазначена. Крім того, відповідно до інформації зазначеної в п.4 тілесних ушкоджень не заподіяно. Заявник ознайомився з викладеним та підтвердив правильність викладеного власним підписом.

Сторона захисту звертає увагу суду на той факт, що в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується не було вказано про нанесення ушкоджень, а лише про їх погрозу ножем. В судовому засіданні потерпілий впізнав свій підпис на вказаному протоколі та підтвердив що ознайомлювався з протоколом перед його підписанням.

Згідно протоколу огляду місця події від 07.10.2019 року (а.с.114-115) розпочатий о 22 год. 40 хв. та закінчений о 23 год. 10 хв. Який складено слідчим Комунарського ВП ст. лейтенантом поліції ОСОБА_11 в присутності понятих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та спеціаліста ОСОБА_14 із застосуванням технічного засобу фіксації фотоапарату «Canon», проведеним оглядом встановлено місце події асфальтована ділянка місцевості ... на проїжджій частині знаходиться ніж складний, на момент огляду він знаходиться в розкладеному стані довжиною 16.09 см., з рукояткою чорного кольору довжиною 9,4 см, мається металевий клинок довжиною 7,5 см., в складеному стані ніж довжиною 9,5 см., маркеровка ножа SAMURAI 2000 знаходиться на рукоятці ножа. Під час огляду було виявлено та вилучено вищевказаний ніж, який запаковано до паперового конверту з підписами всіх учасників. Жодних натяків на будь-які додаток до протоколу останній не містить. Протокол підписано понятими та слідчим, підпис спеціаліста відсутній. Разом з зазначеним протоколом стороною обвинувачення в якості додатків до протоколу додано «Таблиця ілюстрацій» (а.с.116 - 117). При дослідженні ілюстрацій вбачається окрім місцевості сам потерпілий який перебуває на лавочці з перемотаною головою, предмет схожий на пістолет, а також ніж на асфальті. Аркуші з ілюстраціями підписані спеціалістом ОСОБА_15 . Звідки взявся предмет схожий на пістолет, хто виготовляв вказані ілюстрації, а також наявність взагалі паперового конверту в який нібито було упаковано ніж зазначений протокол не містить такої інформації.

Згідно протоколу огляду місця події від 07.10.2019 року (а.с.118-119) розпочатий о 22 год. 40 хв. та закінчений о 23 год. 10 хв. Який складено слідчим Комунарського ВП ст. лейтенантом поліції ОСОБА_11 в присутності понятих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та спеціаліста ОСОБА_14 із застосуванням технічного засобу фіксації фотоапарату «Canon», проведеним оглядом встановлено місце події ділянка місцевості біля п`ятиповерхового будинку №118 ... на землі з асфальтним покриттям знаходиться предмет схожий на пістолет ... під час огляду було вилучено вищевказаний предмет схожий на пістолет та запаковано до паперового пакунку з підписами всіх учасників.

Жодних натяків на будь-які додатку до протоколу останній не містить. Протокол підписано понятими та слідчим, підпис спеціаліста відсутній. Сторона обвинувачення до протоколу не долучала жодних додатків.

Згідно протоколу огляду від 08.10.2019 року (а.с.120-121) розпочатий о 00 год. 50 хв та закінчений о 01 год. 10 хв. який складено слідчим Комунарського ВП лейтенантом поліції ОСОБА_18 в присутності потерпілого ОСОБА_19 проводився огляд мобільного телефону Xiaomi Redmi Note 7 ... під час огляду застосовано технічний засіб цифровий фотоапарат Canon з флеш носієм інформації, мобільний телефон було повернуто після огляду власнику. Жодних відомостей про наявність додатків до протоколу не зазначено.

В судовому засіданні прокурор долучив до матеріалів справи аркуші формату А4 (а.с. 122 124) на яких міститься напис «Фототаблиця». Жодних відомостей про особу яка їх виготовила а також підпис такої особи вказані аркуші не містять. З фототаблиць вбачається, що останніми викликами здійсненими цим телефоном є: ОСОБА_20 , НОМЕР_1 , ОСОБА_21 . НОМЕР_2 . Жодних викликів свідку ОСОБА_22 немає.

Відповідно п.1 ч.3 ст.104 КПК України вступна частина, повинна містити відомості про всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання).

Згідно ч.5 ст.104 КПК України ... протокол підписують усі учасники, які брали участь у проведенні процесуальної дії ...

Проте, протокол огляду місця події від 07.10.2019 року (а.с.114-115) розпочатий о 22 год. 40 хв та закінчений о 23 год. 10 хв., Протоколу огляду місця події від 07.10.2019 року (а.с.118-119) розпочатий о 22 год. 40 хв. та закінчений о 23 год. 10 хв. - не підписані спеціалістом.

Зазначає, що вказані протоколи не містять інформації про те, що до них долучаються додатки, а те що долучено прокурором або не містить інформації про особу яку їх виготовляла, або взагалі не підписані.

В якості доказу винуватості ОСОБА_6 суд посилається у вироку на висновок експерта №833 від 11.10.2019 року, згідно якого садно в ділянці шиї ліворуч у ОСОБА_8 само за собою кваліфікується як легке тілесне ушкодження. Тілесне ушкодження утворилося від дії тупого предмета (предметів). Давність утворення ушкодження не суперечить терміну, зазначеного в обставинах справи. Виявлене тілесне ушкодження утворилося від не менш ніж одноразової дії тупого предмета (предметів). Об`єктивно висловитись про кількість нанесених ударів ОСОБА_8 за наданими даними не є можливим. Взаєморозташування ОСОБА_8 та невстановленої особи, під час нанесення тілесних ушкоджень могло бути будь-яким, за умов доступності травмованої ділянки для її ушкодження.

Не погоджується з висновком суду адже, в судовому засіданні експерт пояснив, що садно не є раною так як нанесено тупим предметом... садно могло бути нанесено будь-яким тупим предметом навіть нігтем самого потерпілого... ніж на дослідження не надавався ... наявність крові у потерпілого категорично заперечив та пояснив, що в такому випадку це було б не садно, а рана. Потерпілий а також свідок ОСОБА_22 ж в судових засіданнях повідомляли суд що кров все ж таки була. Також в їх поясненнях суду містяться розбіжності щодо механізму нанесення пошкодження. Відтак сам висновок не містить беззаперечних відомостей щодо вчинення ОСОБА_6 злочину, експерт спростував інформацію повідомлену потерпілим та свідком. Висновок суду щодо послідовності та незмінності позиції сторони потерпілого, а також свідка, який є його хорошим другом а також працівником Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, не відповідає дійсності адже потерпілий та свідок розповіли суду різні версії подій щодо того хто звідки прийшов, яким саме чином наносилось пошкодження потерпілому, яким чином втікав обвинувачений, чи наносились обвинуваченому пошкодження.

Просить скасувати вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя 30.11.2020 року щодо ОСОБА_6 , провадження закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку відсутністю в його дії складу злочину.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 зауважує, що він не згоден з вироком суду, оскільки в даній справі він є не обвинуваченим, а потерпілим, оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_23 застосували до нього фізичну сили та відкрито викрали у нього майно.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; в судових дебатах: захисника та обвинуваченого, у тому числі і в останньому слові, які підтримали апеляційні скарги, потерпілого, прокурора, які просили вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги сторони захисту задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, на підставі якої призначено йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі із конфіскацією усього майна обвинуваченого. Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з дня набрання вироком законної сили. Зараховано у строк покарання ОСОБА_6 строк його попереднього ув`язнення з 07.10.2019 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Залишено ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 2198 грн. за залучення експертів на проведення експертизи холодної зброї та судово-балістичної експертизи. В вироку вирішена доля арештів та речових доказів по справі.

Згідно вироку, 07.10.2019 року, приблизно о 22-00 год., ОСОБА_6 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , погрожуючи потерпілому ОСОБА_8 застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, шляхом висловлювання погроз та демонстрації ножа, який був ним заздалегідь заготовлений, висуваючи вимоги передання майна потерпілого, а саме: мобільного телефону «Xiaomi Redmi Note 7», вартістю 5 000 грн., який знаходився у руці останнього, намагався заволодіти вказаним телефоном.
З метою подолання опору з боку потерпілого та реалізації свого умислу, ОСОБА_6 наніс останньому один удар вказаним ножем в область шиї ліворуч, чим спричинив ОСОБА_8 легке тілесне ушкодження. Однак, ОСОБА_6 не зміг заволодіти вищевказаним мобільним телефоном через активний опір потерпілого та допомогу з боку свідка ОСОБА_23 , які затримали його неподалік місця вчинення злочину.

За наслідками розгляду апеляційних скарг колегією суддів встановлено наступне.

Доводи сторони захисту про недоведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Висновки суду першої інстанції про наявність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за вказаними у вироку обставинами, підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема:

- показаннями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_8 про те, що приблизно 05.10.2019 року, коли він під`їхав до будинку АДРЕСА_2 , то вперше побачив обвинуваченого, який розкидав сміття із сміттєвого пакету на проїзній частині біля одного з під`їздів вказаного будинку. З цього приводу він зробив зауваження ОСОБА_6 , на що останній агресивно відреагував, але у той день вони розійшлися мирно.
07.10.2019 року, приблизно о 21-00 год., він стояв на площадці між будинками 118 та АДРЕСА_2 та чекав на зустріч із ОСОБА_23 . В цей момент до нього підійшов обвинувачений, який нецензурно звернувся і почав висловлювати на його адресу образливі слова з нецензурною лексикою. У лівій руці ОСОБА_6 він побачив предмет, схожий на пістолет. Цей пістолет обвинувачений демонстрував його під час образ та направляв у його бік. Не пам`ятає, щоб обвинувачений зазначав про застосування пістолету. Він не знав, що буде у подальшому робити з цим пістолетом ОСОБА_6 , тому вирішив діяти на випередження. При цьому, він наніс один удар кулаком в область обличчя обвинуваченого, але останній не впав, тому він схватив ОСОБА_6 за руку та застосував прийом з підніжкою, від якого обвинувачений впав на землю. Предмет, схожий на пістолет, також, випав з руки ОСОБА_6 . Після цього, він спитав у обвинуваченого: «Ти заспокоївся?» і пішов у бік приміщення прокуратури, яка заходилася поруч. На той момент пістолет у руці ОСОБА_6 він сприймав як погрозу, як бойову зброю.
Коли він відійшов, приблизно 100 метрів від місця першого конфлікту з обвинуваченим і перебував на площадці перед будинком АДРЕСА_2 , почув, що хтось біжить за ним та кричить у його бік. В цей час у нього в руках був його мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 7» та він телефонував до ОСОБА_23 , але чи останній підняв слухавку, він не пам`ятає. Повернувшись, він побачив, що це був ОСОБА_6 . Після цього, він зупинився та запитав обвинуваченого: «Що ти хочеш?». На це ОСОБА_6 почав здійснювати активні рухливі дії у його бік, супроводжуючи це фразами: «Куди ти телефонуєш? Віддай телефон!», і відразу намагався нанести йому удар ножем у шию, який був у правій руці обвинуваченого. Ніж у той момент знаходився у розкритому виді, так як при ударі він бачив лезо ножа. Але він ухилився від удару обвинуваченого, хоча після цього удару на його шиї з`явилася подряпина. Після цього, він трохи відійшов назад, спробував нанести ОСОБА_6 два удари кулаками в область тулуба, але теж не попав.
В цей момент до них підбіг його товариш ОСОБА_23 , який щось кричав. Обвинувачений викинув на землю ніж та намагався втекти. Але вони з ОСОБА_23 догнали ОСОБА_24 , який перечепився та впав на асфальт біля одного з під`їздів будинку, номера якого він не знає. У подальшому, ОСОБА_23 , так як він працює у поліції, завів обвинуваченому руку за спину, який лежав на землі, і таким чином затримав ОСОБА_6 . Після цього, ОСОБА_23 зателефонував до поліції, яка викликала на місце подій і «швидку» допомогу. До кого приїжджала «швидка», він не знає, так як у нього крім подряпини нічого не було, а обвинувачений у той момент не скаржився на стан свого здоров`я. З якою метою обвинувачений у нього вимагав віддати телефон, він не знає;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_23 про те що 07.10.2019 року, приблизно 21 год. 30 хв., у вільний від роботи час, він домовилися з потерпілим ОСОБА_8 зустрітися біля площадки між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . Коли підходив до обумовленого місця за 30-40 метрів, він почув голос ОСОБА_8 з питанням: «Що ти від мене хочеш?». Після цього він прискорився, та добігаючи до місця подій, побачив, що ОСОБА_8 відступає від обвинуваченого, а ОСОБА_6 розмахує руками перед потерпілим з вимогою передачі мобільного телефона з використанням нецензурної лексики. Крім того, він чув погрозу з боку обвинуваченого: «Давай телефон, а то підріжу або пирну!». У ОСОБА_6 в той момент у правій руці знаходився ніж, і він бачив, як обвинувачений цією рукою наносив удар потерпілому, яким саме чином, він не пам`ятає. Після нанесення удару, ОСОБА_8 схватися за шию. У потерпілого при цьому у руці був мобільний телефон.
Після того як він закричав: «Стій!», обвинувачений обернувся, побачив його, викинув ніж на землю та почав утікати з місця подій. ОСОБА_6 побіг по дорозі під під`їздами будинку АДРЕСА_2 , але невдовзі перечепився через бордюр та впав. Коли ОСОБА_6 падав, звідкись у нього випав предмет, схожий на пістолет. Потім, він завів руку обвинуваченого назад та сів на ОСОБА_6 і таким чином він фактично затримав обвинуваченого. Потім він зателефонував до поліції та викликав «швидку» допомогу. ОСОБА_8 в цей момент допомагав йому утримувати руки обвинуваченого. Медичні працівники обробляли місце на шиї потерпілого, куди вдарив ОСОБА_6 , так як у ОСОБА_8 там була подряпина.
Ніж, який був у руці ОСОБА_6 , по довжині складав, приблизно 15 см. Обвинувачений у той вечір перебував у стані алкогольного сп`яніння, так як він з ротової порожнини останнього чув запах алкоголю. На місці, де відбувалися події між потерпілим та обвинуваченим, горіли ліхтарі, тому він і роздивився у руці обвинуваченого ніж. Він двічі чув від обвинуваченого вимогу про передачу мобільного телефону. Він оцінив вказану ситуацію як намагання обвинуваченого під загрозою ножа заволодіти у потерпілого мобільним телефоном. Коли підходив до місця зустрічі з ОСОБА_8 , він телефонував останньому, але не зміг переговорити, так як телефонна лінія у потерпілого була зайнята. Обвинуваченого він до подій не знав. Потерпілий після подій повідомив йому, що за два дня до того у нього з ОСОБА_6 відбулася конфліктна ситуація;
- протоколом огляду місця події від 07.10.2019 року, під час якого виявлено та вилучено ніж «SAMURAI 2000» на ділянці місцевості, розташованій між будинками №118 та 118е по вул. Космічній у м. Запоріжжі;
- протоколом огляду місця події від 07.10.2019 року, під час якого виявлено та вилучено предмет, схожий на пістолет біля під`їзду №5 по вул. Космічній, 118 у м. Запоріжжі;
- протоколом огляду місця події від 08.10.2019 року за участю потерпілого ОСОБА_8 , під час якого останній видав слідчому для огляду мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 7» у корпусі синього кольору з 2 сім-картами;
- висновком судово-медичного експерта ОСОБА_25 № 833 від 11.10.2019 року, згідно якого садно в ділянці шиї ліворуч у ОСОБА_8 само за собою кваліфікується як легке тілесне ушкодження. Тілесне ушкодження утворилося від дії тупого предмета (предметів). Давність утворення ушкодження не суперечить терміну, зазначеного в обставинах справи. Виявлене тілесне ушкодження утворилося від не менш ніж одноразової дії тупого предмета (предметів). Об`єктивно висловитись про кількість нанесених ударів ОСОБА_8 за наданими даними не є можливим. Взаєморозташування ОСОБА_8 та невстановленої особи, під час нанесення тілесних ушкоджень могло бути будь-яким, за умов доступності травмованої ділянки для її ушкодження;
- показаннями в судовому засіданні експерта ОСОБА_25 , який повністю підтвердив свої висновки під час проведення ним судової медичної експертизи потерпілого ОСОБА_8 . У судовому засіданні суд за участю вказаного експерта дослідив речовий доказ по даному кримінальному провадженню складний ніж з маркуванням «SAMURAI 2000». Експерт пояснив, що зазначеним ножем можливо було спричинити тілесне ушкодження, виявлене на шиї потерпілого ОСОБА_8 . У зв`язку з виявленим у потерпілого садна, не виключається можливим, що у ОСОБА_8 на шиї було поверхневе ушкодження шкіри;
- висновком експерта сектору досліджень зброї відділу криміналістичних видів досліджень Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_26 №2-491 від 30.10.2019 року, згідно якого складний ніж з маркуванням «SAMURAI 2000» до холодної зброї не відноситься, а є складним туристичним ножем - різновид ножів господарсько-побутового призначення. Ніж виготовлений промисловим способом;
- речовими доказами: ножем «SAMURAI 2000» та предметом, схожим на пістолет, вилученими під час оглядів місць подій від 07.10.2019 року, мобільним телефоном «Xiaomi Redmi Note 7» у корпусі синього кольору з 2 сім-картами.
Колегія суддів вважає, що показання потерпілого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_23 , експерта ОСОБА_25 , протоколи слідчих дій, висновки експертає належними, допустимими та достовірними доказами, а у своїй сукупності достатніми, оскільки співпадають між собою, як в деталях, так і в цілому, щодо обставин вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає, що доводи сторони захисту про відсутність доказів вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 95 КПК України, показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи вищевказані вимоги закону, а також те, що із матеріалів кримінального провадження вбачається, що показання потерпілого ОСОБА_8 зокрема про те, що коли він перебував на площадці перед будинком АДРЕСА_2 почув, що хтось біжить за ним та кричить у його бік, в цей час у нього в руках був його мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 7» та він телефонував до ОСОБА_23 , але чи останній підняв слухавку, він не пам`ятає, повернувшись, він побачив, що це був ОСОБА_6 , після цього, він зупинився та запитав обвинуваченого: «Що ти хочеш?», на це ОСОБА_6 почав здійснювати активні рухливі дії у його бік, супроводжуючи це фразами: «Куди ти телефонуєш? Віддай телефон!», і відразу намагався нанести йому удар ножем у шию, який був у правій руці обвинуваченого, ніж у той момент знаходився у розкритому виді, так як при ударі він бачив лезо ножа, але він ухилився від удару обвинуваченого, хоча після цього удару на його шиї з`явилася подряпина, після цього, він трохи відійшов назад, спробував нанести ОСОБА_6 два удари кулаками в область тулуба, але теж не попав, в цей момент до них підбіг його товариш ОСОБА_23 , який щось кричав, обвинувачений викинув на землю ніж та намагався втекти, але вони з ОСОБА_23 догнали ОСОБА_24 , який перечепився та впав на асфальт біля одного з під`їздів будинку, номера якого він не знає, у подальшому, ОСОБА_23 , так як він працює у поліції, завів обвинуваченому руку за спину, який лежав на землі, і таким чином затримав ОСОБА_6 , після цього, ОСОБА_23 зателефонував до поліції, яка викликала на місце подій і «швидку» допомогу;
які узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_23 , зокрема про те, що 07.10.2019 року, приблизно 21 год. 30 хв., у вільний від роботи час, він домовилися з потерпілим ОСОБА_8 зустрітися біля площадки між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , коли підходив до обумовленого місця за 30-40 метрів, він почув голос ОСОБА_8 з питанням: «Що ти від мене хочеш?», після цього він прискорився, та добігаючи до місця подій, побачив, що ОСОБА_8 відступає від обвинуваченого, а ОСОБА_6 розмахує руками перед потерпілим з вимогою передачі мобільного телефону з використанням нецензурної лексики, крім того, він чув погрозу з боку обвинуваченого: «Давай телефон, а то підріжу або пирну!», у ОСОБА_6 в той момент у правій руці знаходився ніж, і він бачив, як обвинувачений цією рукою наносив удар потерпілому, яким саме чином, він не пам`ятає, після нанесення удару, ОСОБА_8 схватися за шию, у потерпілого при цьому у руці був мобільний телефон, після того як він закричав: «Стій!», обвинувачений обернувся, побачив його, викинув ніж на землю та почав утікати з місця подій. ОСОБА_6 побіг по дорозі, але невдовзі перечепився через бордюр та впав, коли ОСОБА_6 падав, звідкись у нього випав предмет, схожий на пістолет, потім, він завів руку обвинуваченого назад та сів на ОСОБА_6 і таким чином він фактично затримав обвинуваченого;
колегія суддів вважає ці докази несуперечливими та конкретними, тобто належними, допустимими та достовірними, які прямо підтверджують існування обставин, що підлягали доказуванню у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК України), та які у сукупності з іншими доказами, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 07.10.2019 року, під час якого виявлено та вилучено ніж «SAMURAI 2000» на ділянці місцевості, розташованій між будинками №118 та АДРЕСА_2 ;
- висновком експерта, згідно якого садно в ділянці шиї ліворуч у ОСОБА_8 само за собою кваліфікується як легке тілесне ушкодження. Тілесне ушкодження утворилося від дії тупого предмета (предметів). Давність утворення ушкодження не суперечить терміну, зазначеного в обставинах справи. Виявлене тілесне ушкодження утворилося від не менш ніж одноразової дії тупого предмета (предметів). Об`єктивно висловитись про кількість нанесених ударів ОСОБА_8 за наданими даними не є можливим. Взаєморозташування ОСОБА_8 та невстановленої особи, під час нанесення тілесних ушкоджень могло бути будь-яким, за умов доступності травмованої ділянки для її ушкодження;
- показаннями експерта ОСОБА_25 , який зокрема пояснив, що зазначеним ножем можливо було спричинити тілесне ушкодження, виявлене на шиї потерпілого ОСОБА_8 ,
свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України.

Доводи сторони захисту про те, що протоколи огляду місця події від 07.10.2019 року (т. 1 а.с. 11-115; 118-119) є недопустимими доказами, оскільки вказані протоколи не містять інформації про те, що до них долучаються додатки, а те що долучено прокурором або не містить інформації про особу яку їх виготовляла, або взагалі не підписані, є необґрунтованими, так як вказані порушення носять формальний характер і не свідчать про наявність істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

При оцінки доказів, колегія суддів звертає увагу на те, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі "Руїз Торія проти Іспанії", 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх ( 2 рішення у справі "Хірвісаарі проти Фінляндії").
Враховуючи вищевказане, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, зокрема про те, що твердження захисника щодо недопустимості доказів, а саме, даних протоколів огляду місця події від 07.10.2019 року суд не приймає до уваги. Відповідно до вимог ч.3 ст.105 КПК України додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовлені додатків, так як огляд проводить слідчий, яка перебуває у групі слідчих, які мають здійснювати досудове розслідування, фотознімки, долучені до протоколу огляду місця події підписані спеціалістом ОСОБА_15 , який зазначений у протоколі як учасник огляду, тому суд вважає дані, отримані під час вказаного огляду допустимими та належними.

Не заслуговують уваги доводи захисника і про порушення органами досудового розслідування вимог КПК України під час огляду місця події від 08.10.2019 року, оскільки із вироку суду вбачається, що суд погодився із доводами сторони захисту в цій частині щодо визнання недопустимими доказами даних, відображених на фото до протоколу огляду місця події від 08.10.2019 року, так як, відповідно даних вказаного протоколу огляду, слідчий проводила огляд мобільного телефону «Xiaomi Redmi Note 7» у корпусі синього кольору. Водночас, на фото без нумерації, яке долучено до вказаного протоколу огляду, зображена шия чоловіка із написом «Тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_8 », вказаний фотознімок не підписаний жодною посадовою особою та невідомо, саме при яких обставинах він здійснений, та при проведенні якої процесуальної дії. За таких обставин, суд вважає визнати дані, що відображені на фотознімку з чоловічою шиєю, недопустимими.

Доводи захисника про те, що суд першої інстанції безпідставно врахував висновки експерта, оскільки в судовому засіданні експерт пояснив, що садно не є раною так як нанесено тупим предметом... садно могло бути нанесено будь-яким тупим предметом навіть нігтем самого потерпілого... ніж на дослідження не надавався ... наявність крові у потерпілого категорично заперечив та пояснив, що в такому випадку це було б не садно а рана, є необґрунтованими, оскільки суперечать показанням експерта ОСОБА_25 у судовому засіданні, який повністю підтвердив свої висновки під час проведення ним судової медичної експертизи потерпілого ОСОБА_8 , крім того, у судовому засіданні суд за участю вказаного експерта дослідив речовий доказ по даному кримінальному провадженню складний ніж з маркуванням «SAMURAI 2000», при цьому експерт пояснив, що зазначеним ножем можливо було спричинити тілесне ушкодження, виявлене на шиї потерпілого ОСОБА_8 , у зв`язку з виявленим у потерпілого садна, не виключається можливим, що у ОСОБА_8 на шиї було поверхневе ушкодження шкіри.
У зв`язку з цим, колегія суддів вважає безпідставними доводи захисника про те, що:
- потерпілий а також свідок ОСОБА_22 в судових засіданнях повідомляли, що кров все ж таки була, також в їх поясненнях суду містяться розбіжності щодо механізму нанесення пошкодження;

- відтак сам висновок не містить беззаперечних відомостей щодо вчинення ОСОБА_6 злочину, експерт спростував інформацію повідомлену потерпілим та свідком;

- висновок суду щодо послідовності та незмінності позиції сторони потерпілого, а також свідка, який є його хорошим другом а також працівником Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, не відповідає дійсності адже потерпілий та свідок розповіли суду різні версії подій щодо того хто звідки прийшов, яким саме чином наносилось пошкодження потерпілому, яким чином втікав обвинувачений, чи наносились обвинуваченому пошкодження.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, зокрема про те, що:

- до тверджень захисника щодо постійної зміни показань потерпілого та свідка ОСОБА_23 під час досудового розслідування та судового розгляду, суд відноситься критично.
- з показань потерпілого ОСОБА_8 встановлено, що після першої сутички з обвинуваченим у нього в руках був його мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 7» та він телефонував до ОСОБА_23 , але чи останній підняв слухавку, він не пам`ятає;
- свідок ОСОБА_22 пояснив, що коли підходив до місця зустрічі з ОСОБА_8 , він телефонував останньому, але не зміг переговорити з потерпілим, так як телефонна лінія у ОСОБА_8 була зайнята;
- з протоколу огляду мобільного телефону «Xiaomi Redmi Note 7» від 08.10.2019 року не вбачається факт перемовин потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_23 безпосередньо до зустрічі між ними. Водночас, повідомлені останніми дані у судовому засіданні дають дійти до висновку, що ОСОБА_23 телефонував потерпілому, а у останнього було зайнято. Тобто, це підтверджує той факт, що у момент, коли обвинувачений наздоганяв потерпілого, у ОСОБА_8 в руках був мобільний телефон і потерпілий або телефонував комусь (не виключено, що свідку ОСОБА_23 ) або розмовляв з кимось;
- з аналізу інших показань потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_23 , наданих під час судового розгляду, суд не вбачає суттєвих протиріч, які б вплинули на висновки суду щодо їх допустимості, належності та достатності по даному кримінальному провадженню.

Не заслуговують уваги доводи захисника і про те, що в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується не було вказано про нанесення ушкоджень, а лише про їх погрозу ножем, оскільки колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у вказаному протоколі потерпілий ОСОБА_8 повідомив, що 07.10.2019 року, приблизно о 22 год. 10 хв. невідома особа, знаходячись біля буд. 118 по вул. Космічній у м. Запоріжжі напала на нього з метою заволодіння мобільним телефоном «Ксіомі» у корпусі синього кольору з погрозою застосування ножа, тобто відразу повідомив про погрозу йому ножем, щодо тілесного ушкодження, виявленого на шиї у ОСОБА_8 , про його наявність у потерпілого суд не сумнівається, враховуючи пояснення у судовому засіданні потерпілого, свідка ОСОБА_23 , судового медичного експерта ОСОБА_25 та висновків судової медичної експертизи, показання потерпілого з приводу виникнення у нього цього тілесного ушкодження послідовні та логічні, а відсутність зазначення тілесних ушкоджень у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення не може вплинути на висновки суду з цього приводу.
Доводи обвинуваченого про те, що у даній справі він є не обвинуваченим, а потерпілим, так як ОСОБА_8 та ОСОБА_23 застосували до нього фізичну сили та відкрито викрали у нього майно, є також необґрунтованими, оскільки таким шляхом обвинувачений ОСОБА_6 намагається уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.
Ні підтверджують ці доводи і показання свідка ОСОБА_27 , який був допитаний в апеляційному суді за клопотанням захисника, в порядку ч. 3 ст. 404 КПК України.
Із показань останнього вбачається, що 07.10.2019 року вечором він збирав із сміттєвих баків пластикові пляшки біля будинку де знаходиться прокуратура району, приблизно в 30 метрах від нього, він побачив як 2 чоловіки сварилися між собою за мобільний телефон, потім один повалив другого на землю, через короткий час до них підбіг третій чоловік, який став допомагати тому хто повалив. Після цього стала кричать жінка, що викликає поліцію, на що двоє відповіли, що вони самі із поліції. Забравши пляшки, він пішов геть, очевидцем подій він був приблизно протягом 2 хвилин.
Колегія суддів критично відноситься до показань свідка ОСОБА_27 , оскільки, по-перше, вони носять мало інформативний характер, по-друге, вони ніяким чином не підтверджують показання обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_23 застосували до нього фізичну сили та відкрито викрали у нього мобільний телефон.

При оцінці достовірності показань потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_23 істотних суперечностей, які б впливали на правильність установлених фактичних обставин кримінального провадження, зокрема знаряддя злочину, механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, встановлено не було. Аналізуючи показання свідка ОСОБА_23 та потерпілого ОСОБА_8 щодо характеру розвитку подій, колегія суддів звертає увагу на те, що вони свідчать про індивідуальне сприйняття кожним із них тих моментів, які вони спостерігали, при цьому вказаний свідок та потерпілий дали послідовні показання, щодо місця, часу, обставин та механізму спричинення тілесних ушкоджень останньому. Ці показання узгоджуються з іншими доказами, зокрема з об`єктивними даними (висновок судово-медичного експерта), що підтверджують наявність у потерпілого ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень, які виникли у зазначений ним час.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, зокрема про те, що:

- у судовому засіданні, яке відбулося 16.04.2020 року, під час дослідження вилученого на місці подій пістолета та мобільного телефону «Престіжіо», обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що пістолет належить йому, стріляє пластиковими пулями та він його використовував для ураження картонних мішеней. Викрадений телефон знаходився у лівому кармані куртки разом із ключами. Натомість, у судовому засіданні 09.09.2020 року під час надання показань, обвинувачений зазначив, що пістолет йому не належить і його можливо підкинули на місце подій потерпілий ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_23 , а викрадений у нього мобільний телефон знаходився у нього в кармані штанів. Зник вказаний телефон у той момент, коли він знаходився на землі, а ОСОБА_8 обшукав кармани його штанів;

- судом було досліджено у судовому засіданні 29.09.2020 року матеріали кримінального провадження №0003948, відомості про яке внесені до ЄРДР 13.11.2019 року за фактом скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, заявником у цьому кримінальному провадженні є обвинувачений ОСОБА_6 , який 14.11.2019 року під час його допиту потерпілим зазначив, що 07.10.2019 року його вдарили пляшкою по голові, і коли його доставляли до Комунарського ВП, він виявив зникнення мобільного телефону з кармана спортивної куртки, на цей час вказане кримінальне провадження знаходиться у провадженні дізнання Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області та рішення по ньому не прийнято;

- під час дослідження відеозапису до протоколу затримання ОСОБА_6 у порядку ст.208 КПК України останній не вказує, що у нього ОСОБА_8 викрав мобільний телефон, а зазначає лише те, що його побили і з статусу потерпілого зробили підозрюваного;

- таким чином, аналіз показань ОСОБА_6 з приводу обставин викрадення у нього мобільного телефону, свідчить, що він їх змінював, так, спочатку обвинувачений стверджував, що мобільний телефон у нього зник після удару пляшкою по голові із його спортивної куртки, а у подальшому вказав, що мобільний телефон зник у нього з карману штанів після удару ОСОБА_8 та його падіння на землю;
- не підтвердилися доводи обвинуваченого, що він є також потерпілим у кримінальному провадженні, яке розслідує ДБР, згідно відповіді начальника першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованому у м. Мелітополі ОСОБА_28 кримінальні провадження, у яких ОСОБА_6 є потерпілим, відсутні;
- отже, показання обвинуваченого ОСОБА_6 щодо подій 07.10.2019 року суд вважає такими, що спростовуються встановленими під час судового розгляду фактичними даними, та такими, що не відповідають дійсності, тобто такими, що надані виключно з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

Таким чином, всі доводи сторони захисту про недоведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні розбійного нападу, особою, яка раніше вчинила розбій, є необґрунтованими, а дії останнього правильно кваліфіковані судом першої інстанції за ч. 2 ст. 187 КК України.

Колегія суддів вважає, що покарання призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 187КК України, відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2020 року відносно ОСОБА_6 , без зміни.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її оголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

Судді: