Справа №592/9132/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/518/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 грудня 2020 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працевлаштований, раніше судимий, останній раз 12 жовтня 2020 року Ковпаківський райсудом м. Суми за ст. 185 ч.2 КК України до арешту строком на 3 місяці,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Керуючись ч.2 ст.376, ст. ст. 404, 405, 407, 419, КПК України, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 , в якій останній просить вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 грудня 2020 року відносно нього скасувати, призначити йому нове покарання у виді шести місяців арешту.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, за які ОСОБА_8 засуджений за цим вироком та вироком Ковпаківського райсуду м. Суми від 12 жовтня 2020 року, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту у залу суду.

Строк відбування покарання обчислювати з 22 грудня 2020 року.

Зарахувати в строк відбування покарання період перебування під вартою з 27 листопада 2020 року по 21 грудня 2020 року включно.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, обвинувачений, вважаючи вирок суду в частині призначеного покарання суворим, вказує на те, що суд не врахував, що його цивільна дружина вагітна, що у нього тяжке захворювання, а також, що потерпілий претензій не має.

Згідно з вироком, 17 липня 2020 року, у період часу з 12 год. 12 хв. до 12 год. 19 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні магазину «Єва-903» ТОВ «Руш», який знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Курська, 111, маючи на меті незаконне збагачення, вирішив повторно, таємно викрасти чуже майно, а саме: туалетну чоловічу воду «Antonio Banderas Seduction in Blake», вартістю 629,00 грн.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, переслідуючи корисливий мотив, діючи таємно з прямим умислом, спрямованим на незаконне збагачення ОСОБА_8 17 липня 2020 року о 12:12 год. перебуваючи в приміщенні магазину «Єва-903» ТОВ «РУШ», що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Курська, 111, шляхом вільного доступу, взяв з полиці з парфумерією туалетну воду «Antonio Banderas Seduction in Blake», об`ємом 50 мл, вартістю 629,00 грн., після чого, поклав її до правої кишені своєї куртки та не сплативши за товар, оминувши касову зону, покинув приміщення магазину із викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Так, у судове засідання до апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 з ДУ «Сумський слідчий ізолятор», де перебував під вартою, доставлений не був, оскільки, відповідно довідки №14/03-4628 від 08 червня 2021 року за підписом начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень вказаної установи, 26 лютого 2021 року звільнений із Сумського СІЗО по відбуттю покарання (а.п.97).

З наявного у матеріалах кримінального провадження рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.п.94) вбачається, що про призначення до апеляційного розгляду на 17 червня 2021 року на 15 год. 30 хв. його апеляційної скарги ОСОБА_8 через ДУ «Сумський слідчий ізолятор» був повідомлений 12 лютого 2021 року.

Таким чином, вищезазначені обставини свідчать про те, що обвинувачений був належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду його апеляційної скарги, крім того, у апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення його становища і за відсутні підстав для визнання його явки до апеляційного суду обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності ОСОБА_7 .

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_6 , який апеляційну скаргу обвинуваченого не підтримав та вважав вирок суду законним і обґрунтованим, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.2 ст.394, ч.1 ст.404 КПК України, враховуючи, що фактичні обставини кримінального провадження обвинуваченим ОСОБА_7 не оспорюються і докази щодо них, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України також не оспорюється, тому відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційному перегляду і в цій частині вирок не підлягає.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання є суворим, то колегія суддів зазначає наступне.

Так, положеннями ст. 50 і 65 КК визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення, а також відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно відповідати характеру вчинених протиправних дій, їх небезпечності та інформації про особу винного.

Відповідно до ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного вироку, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, судом враховано ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, що останній свою провину визнав повністю, у скоєному кається, і вказана обставина судом була визнана такою,що пом`якшує покарання. Обставин, що обтяжують покарання суд встановлено не було.

Крім того, судом було враховано і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який не працює, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, також було враховано і його процесуальну поведінку, а саме, що останній неодноразово без поважних причин не з`являвся в судові засідання, протягом тривалого часу не вирішував питання про відшкодування завданих збитків.

Таким чином, врахувавши усі вищезазначені обставини, суд дійшов до вірного висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що попередження вчинення нових злочинів та виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства та вірно призначив покарання у виді 1 року позбавлення волі, у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, яке буде необхідним, достатнім і вважати таке покарання суворим підстави відсутні.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що суд, при призначенні йому покарання не врахував що його цивільна дружина вагітна, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки на підтвердження зазначеного матеріали кримінального провадження доказів не містять.

Посилання апелянта на наявність у нього тяжкого захворювання, що також не було враховано судом, колегія суддів також не може прийняти до уваги, оскільки з наявної у матеріалах провадження виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (а.п.80) не вбачається, що за станом здоров`я ОСОБА_8 не може відбувати покарання у виді позбавлення волі та потребує лікування виключно поза умов ізоляції від суспільства.

Крім того, відсутність претензій з боку потерпілого, про що також зазначає в апеляційній скарзі апелянт, не є безумовною підставою для скасування судового рішення в частині призначеного покарання, у зв`язку з його суворістю.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалено законне, обґрунтоване та умотивоване рішення, підстави для його зміни чи скасування відсутні, у зв`язку з чим вирок суду слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 22 грудня 2020 року відносно ОСОБА_7 - залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цей вирок без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4