Справа № 464/1459/21
пр.№ 1-кс/464/492/21
У Х В А Л А
про накладення арешту на майно
10 березня 2021 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого другого ВРКП СУ ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000213 від 23.12.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.204, ч.1 ст.199 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

старший слідчий другого ВРКП СУ ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_3 , звернувся із клопотанням у кримінальному провадженні №0000213 від 23.12.2020, погодженого прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000213 від 23.12.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.204, ч.1 ст.199 КК України.
Клопотання про арешт майна обґрунтоване тим, що в провадженні СУ ГУ ДФС у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000213 від 23.12.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 204, ч.1 ст.199 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що підставою внесення відомостей до ЄРДР слугували матеріали Управління стратегічних розслідувань у Львівській області ДСР Національної поліції України, скеровані в Львівську обласну прокуратуру за вих. №6431/55/112/01- 2020, згідно яких невстановлені особи на території Львівської області організували придбання з метою збуту, транспортування і зберігання з цією метою, а також виробництво і збут алкогольних напоїв із підробленими марками акцизного податку.

04.03.2021 на підставі ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова, ОСОБА_5 від 04.03.2021. проведено обшук приміщень за адресою: АДРЕСА_1 . В ході якого виявлено та вилучено спиртовмісні рідини та обладнання для їх виготовлення. Зокрема вилучено: 10 пластикових ємностей об`ємом по 200 л., дві з яких наповнені спиртовмісною рідиною, а 8 із незначними залишками спиртовмісної рідини., картонні коробки в кількості 238 штук, поліетиленові пакети з кранами (бекенбокси) в кількості 92 штуки, картонні коробки в яких містять поліетиленові пакети заповнені рідиною в кількості 329 штук, 2 пластикових ємності об`ємом по 25 л заповнені спиртовмісною рідиною бурого кольору, пластикову пляшку з обрізаною верхівкою в якій містяться три спиртометри.

Крім цього, в ході проведення обшуку, було виявлено та вилучено мобільний телефон «Nokia 1800», в якому міститься сім карта мобільного оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_1 та мобільний телефон ««SIGMA X style track», в якому міститься сім карта мобільного оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_2 . Власника вказаних телефонів не встановлено.

Враховуючи, що вищевказані вилучені мобільні телефони містять інформацію щодо злочинної діяльності, а також інших учасників протиправної діяльності, є предметом доказування злочинів, передбачених ст.204, ст. 199 КК України, просить клопотання задоволити.
В судовому засіданні старший слідчий другого ВРКП СУ ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_3 подане клопотання підтримав, просив його задовольнити. Надав пояснення аналогічні доводам викладеним у клопотанні.

Заслухавши пояснення слідчого, оглянувши матеріали кримінального провадження, приходжу до переконання про задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Клопотання про накладення арешту подано слідчим у строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно витягу з ЄРДР від 23.12.2020 року вбачається, що невстановленими особами на території Львівської області здійснюється незаконне придбання з метою збуту, транспортування і зберігання з цією метою, а також збут фальсифікованих алкогольних напоїв.

04.03.2021 року на підставі ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 04.03.2021 року проведено обшук приміщень за адресою: АДРЕСА_1 .

З протоколу обшуку від 04.03.2021 року вбачається, що в ході обшуку за вказаною вище адресою було виявлено та вилучено спиртовмісні рідини, обладнання для їх виготовлення та мобільний телефон «Nokia 1800», в якому міститься сім карта мобільного оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_1 та мобільний телефон ««SIGMA X style track».

Відповідно до постанови від 05.03.2021 року вказані вище предмети та речі визнані речовими доказами.

Слідчим другого ВРКП СУ ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_3 доведено, що мобільний телефон «Nokia 1800», в якому міститься сім карта мобільного оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_1 та мобільний телефон ««SIGMA X style track», в якому міститься сім карта мобільного оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_2 , являються речовим доказом в кримінальному провадженні №0000213 від 23.12.2020, про що свідчить постанова слідчого від 05.03.2021. Майно, на яке слід накласти арешт, має значення для забезпечення збереження доказів даного кримінального провадження та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Таким чином, враховуючи положення ч.2 ст.167 та ч.2 ст.170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на вказане вище майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Окрім цього, слідчим доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 170 КПК України.

Виходячи з викладеного, приходжу до висновку про необхідність задоволення поданого клопотання, оскільки арешт майна в даному випадку є необхідний для встановлення обставин у кримінальному провадженні та збереження речового доказу, що достатньою мірою відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 117, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Nokia 1800», в якому міститься сім карта мобільного оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_1 та мобільний «SIGMA X style track», в якому міститься сім карта мобільного оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_2 , які були вилучені згідно протоколу обшуку від 04.03.2021 в приміщенні, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Позбавити права на відчуження, розпорядження та/або користування арештованим майном, особам, які наділені правами на вищевказані дії.

Копію ухвали негайно вручити слідчому.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 12.03.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1