Справа № 635/2673/20
Провадження № 1-кп/635/83/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» кримінальне провадження за результатами досудових розслідувань, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000653 від 23.04.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Костянтинівка Донецької області, українця, громадянина України, неодруженого, з неповною середньою освітою, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-01 грудня 2017 року Краматорським міським судом Донецької області за п.п.7, 12 ч.2 ст.115 КК України із застосуванням ч.5 ст.72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років, зміненого ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 10 квітня 2018 року, якою дії обвинуваченого перекваліфіковано на п.7 ч.2 ст.115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років,

-17 грудня 2019 року Полтавським районним судом Полтавської області за ст. 391 КК України із застосуванням ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України, ?

встановив:

Засуджений ОСОБА_4 в період відбування покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» неодноразово був ознайомлений з нормами режиму відбування покарання, правилами поведінки засуджених, правилами внутрішнього розпорядку колонії, нормами дисциплінарної та кримінальної відповідальності за вчинення засудженими протиправних дій, зокрема, нормами кримінальної відповідальності за вчинення засудженими кримінальних правопорушень, передбачених ст. 391 КК України.
За час перебування у Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» засуджений ОСОБА_4 неодноразово допускав порушення режиму утримання. Незважаючи на проведену представниками адміністрації установи профілактичну та виховну роботу, засуджений ОСОБА_4 на шлях виправлення та перевиховання не став, систематично та злісно порушував встановлений режим відбування покарання, за що неодноразово піддавався стягненням у дисциплінарному порядку за різні види порушень. За допущені засудженим ОСОБА_4 порушення режиму утримання у Державній Установі «Темнівська виправна колонія (№100)», на нього було накладено вісімнадцять дисциплінарних стягнень, з яких чотири рази у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятору (ДІЗО) та один раз у вигляді переведення до приміщення камерного типу (ПКТ).
Заходи заохочення до засудженого ОСОБА_4 за сумлінну поведінку та ставлення до праці, навчання, активну участь у роботі самодіяльної організації за весь час його знаходження у Державній установі «Темнівська виправна колонія №100», не застосовувалися.
Так, 22.04.2020 о 12:20 після відбуття останнім дисциплінарного стягнення у вигляді поміщення до ДІЗО строком на 5 діб, в приміщенні чергової частини колонії представник адміністрації Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100» начальник відділення СПС майор внутрішньої служби ОСОБА_5 , згідно виконуваних їм своїх функціональних обов`язків, діючи виключно у рамках своєї посадової інструкції, в присутності чергового помічника начальника колонії майора внутрішньої служби ОСОБА_6 , заступника чергового помічника установи прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_7 , молодшого інспектора ВНіБ прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_8 , а також засудженого ОСОБА_9 , запропонував засудженому ОСОБА_4 прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме до відділу соціально-психологічної служби № 2 чи будь-яке інше відділення соціально-психологічної служби.
При цьому, засуджений ОСОБА_4 був вдягнений та взутий за сезоном, скарг на стан здоров`я не висловлював, фактично міг і був зобов`язаний виконати законну вимогу представника адміністрації виправної установи, але діючи умисне, демонстративно і відкрито, в зухвалій та категоричній формі відмовився від виконання законної вимоги представника адміністрації Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» начальника відділення СПС майора внутрішньої служби ОСОБА_5 , щодо слідування до свого місця перебування до відділу соціально-психологічної служби № 2, чи будь-яке інше відділення соціально-психологічної служби, пояснивши причину протиправної поведінки своїми особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колонії, небажанням знаходитись в загальній масі засуджених, а також тим, що встановлені в установі розпорядок дня та правила відбування покарання вважає для себе неприйнятними.
Після цього, начальником відділення СПС майором внутрішньої служби ОСОБА_5 , засудженому ОСОБА_4 додатково були роз`яснені положення ст.ст. 9, 94, 96, 107, 118, 132, 133, 135 Кримінально-виконавчого кодексу України та роз`яснено, що оскільки останній раніше був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді переведення до приміщення камерного типу, то в разі продовження з його боку відмови від виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.
Однак, засуджений ОСОБА_4 проігнорувавши зроблені йому роз`яснення і знову відмовився від виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи, після чого йому був наданий час для обмірковування своєї поведінки.
Далі, 22.04.2020 о 15 год. 00 хв. в приміщенні чергової частини колонії представник адміністрації Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» начальник відділення СПС майор внутрішньої служби ОСОБА_5 , згідно виконуваних їм своїх функціональних обов`язків, діючи виключно у рамках своєї посадової інструкції, в присутності чергового помічника начальника колонії майора внутрішньої служби ОСОБА_6 , заступника чергового помічника установи прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_7 , молодшого інспектора ВНіБ прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_8 , а також засудженого ОСОБА_9 , вдруге запропонував засудженому ОСОБА_4 , прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме до відділу соціально-психологічної служби № 2 чи будь-яке інше відділення соціально-психологічної служби.
При цьому, засуджений ОСОБА_4 був вдягнений та взутий за сезоном, скарг на стан здоров`я не висловлював, фактично міг і був зобов`язаний виконати законну вимогу представника адміністрації виправної установи, але діючи умисне, демонстративно і відкрито, в зухвалій та категоричній формі вдруге відмовився від виконання законної вимоги представника адміністрації Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» начальника відділення СПС майора внутрішньої служби ОСОБА_5 , щодо слідування до свого місця перебування до відділу соціально-психологічної служби № 2 чи будь-яке інше відділення соціально-психологічної служби, пояснивши причину протиправної поведінки своїми особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колонії, небажанням знаходитись в загальній масі засуджених, а також тим, що встановлені в установі розпорядок дня та правила відбування покарання вважає для себе неприйнятними.
Після цього, начальником відділення СПС майором внутрішньої служби ОСОБА_5 засудженому ОСОБА_4 додатково були роз`яснені положення ст.ст. 9, 94, 96, 107, 118, 132, 133, 135 Кримінально-виконавчого кодексу України та роз`яснено, що оскільки останній раніше був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді переведення до приміщення камерного типу, то в разі продовження з його боку відмови від виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.
Однак, засуджений ОСОБА_4 , проігнорувавши зроблені йому роз`яснення, знову відмовився від виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи, після чого йому був наданий час для обмірковування своєї поведінки.
Далі, 23.04.2020 о 10 год. 00 хв. в приміщенні чергової частини колонії представник адміністрації Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» начальник відділення СПС майор внутрішньої служби ОСОБА_5 , згідно виконуваних їм своїх функціональних обов`язків, діючи виключно у рамках своєї посадової інструкції, в присутності чергового помічника начальника колонії майора внутрішньої служби ОСОБА_10 , заступника чергового помічника установи старшого прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_11 , молодшого інспектора ВНіБ прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_12 , а також засудженого ОСОБА_9 , втретє запропонував засудженому ОСОБА_4 , прослідувати до дільниці ресоціалізації, а саме до відділу соціально-психологічної служби №2 чи будь-яке інше відділення соціально-психологічної служби.
При цьому, засуджений ОСОБА_4 був вдягнений та взутий за сезоном, скарг на стан здоров`я не висловлював, фактично міг і був зобов`язаний виконати законну вимогу представника адміністрації виправної установи, але діючи умисне, демонстративно і відкрито, в зухвалій та категоричній формі вже втретє відмовився від виконання законної вимоги представника адміністрації Державної установи «Темнівська виправна колонія (№100)» начальника відділення СПС майора внутрішньої служби ОСОБА_5 , щодо слідування до свого місця перебування до відділу соціально-психологічної служби № 2 чи будь-яке інше відділення соціально-психологічної служби, пояснивши причину протиправної поведінки своїми особистими переконаннями, незгодою з режимом утримання в колонії, небажанням знаходитись в загальній масі засуджених, а також тим, що встановлені в установі розпорядок дня та правила відбування покарання вважає для себе неприйнятними.
Після цього, начальником відділення СПС майором внутрішньої служби ОСОБА_5 , засудженому ОСОБА_4 додатково були роз`яснені положення ст.ст. 9, 94, 96, 107, 118, 132, 133, 135 Кримінально-виконавчого кодексу України та роз`яснено, що було роз`яснено, що оскільки останній раніше був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у вигляді переведення до приміщення камерного типу, то в разі продовження з його боку відмови від виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України і про його дії негайно буде поінформовано правоохоронні органи, посадовими особами якого буде вирішене питання про внесення значених відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань і саме, щодо притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України.
Проте, засуджений ОСОБА_4 , і цього разу проігнорувавши зроблені йому роз`яснення, знову відмовився від виконання законних вимог представника адміністрації виправної установи.
У вищевказані періоди часу, засуджений ОСОБА_4 неодноразово оглядався на стан здоров`я черговим лікарем-терапевтом медичної частини колонії ОСОБА_13 і під час цих медичних оглядів, скарг на поганий стан здоров`я засуджений не висловлював. Також, черговий лікар-терапевт медичної частини колонії ОСОБА_13 , засвідчив, що засуджений за станом свого здоров`я може виконувати вимоги представників адміністрації установи.
Своїми неправомірними діями, засуджений ОСОБА_4 порушив вимоги п. 1 ст. 9 КВК України, де зазначено, що засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, уповноваженого органу з питань пробації, а також вимоги ч. 3 ст. 107 КВК України, де зазначено що засуджені зобов`язані дотримуватись норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами, а також виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії. Крім того, своїми неправомірними діями засуджений ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 3, 4, розділу II «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 №2823/5, де ; зазначено, що засуджені до позбавлення волі зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, а також засудженим забороняється чинити опір законним діям персоналу установи виконання покарань, перешкоджати виконанню ним своїх службових обов`язків, підбурювати до цього інших засуджених.
Дані факти свідчать про вперте небажання засудженого ОСОБА_4 стати на шлях виправлення і перевиховання, а допущені ним порушення режиму відбування покарання слід вважати злісними.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в обсязі підозри та пояснив про обставини так, як викладено вище у даному вироку.

Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та розглядає справу відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення (злочину) і правильність кваліфікації його дій за статтею 391 КК України, тобто злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, яка за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі обвинувачення суд вважає доведеною.

Обставиною, яка відповідно до статті 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які відповідно до статті 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, за місцем відбування покарання характеризується з негативного боку, протягом часу відбування покарання двадцять один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, з них чотири рази був поміщений до дисциплінарного ізолятору установи, один раз був переведений до приміщення камерного типу, заохочень не має.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до статті 12 КК України відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості, характер та суспільну небезпеку вчинених діянь, конкретні обставини у справі, спосіб, обстановку скоєного злочину, особу винного, який раніше неодноразово судимий, не працюючий, вчинив злочин під час відбування покарання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Враховуючи вказані вище обставини та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження нових злочинів, що відповідатиме вимогам статей 50, 65 КК України, призначити покарання у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, у виді позбавлення волі.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин в період відбування покарання за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 17 грудня 2019 року, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у відповідності до положень ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, яка складає 3 (три) роки 11 (одинадцять) місяців 14 (чотирнадцять) днів.
Саме таке покарання є, на думку суду, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, відповідатиме вимогам частини другої статті 50 КК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд , ?

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 391 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 17 грудня 2019 року остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 11 (одинадцять) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня постановлення вироку, тобто з 03 березня 2021 року.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1