УХВАЛА
ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, який накладено ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.12.2019, а саме: на простирадло з ліжка житлової кімнати, штани сині із ремнем з крісла з житлової кімнати, кофту темну з крісла житлової кімнати, футболку з малюнком; труси темні; на одну пару шкарпеток; системний блок із житлової кімнати; пристрій домофон з коридору.
07.11.2019 слідчим проведено незаконний обшук квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , мешканцем якої є ОСОБА_5 . В ході обшуку слідчим вилучено майно, яке належить ОСОБА_7 , зокрема: на простирадло з ліжка житлової кімнати, штани сині із ремнем з крісла з житлової кімнати, кофту темну з крісла житлової кімнати, футболку з малюнком; труси темні; на одну пару шкарпеток; системний блок із житлової кімнати; пристрій домофон з коридору.
04.12.2019 ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі № 33512537/19, клопотання слідчого було задоволено, судом накладено арешт.
Однак на сьогоднішній день відпала необхідність у застосуванні зазначеного вище заходу забезпечення кримінального провадження, а тому арешт підлягає скасуванню з наступних підстав.
Так, по перше, дане кримінальне правопорушення вчинене 07.11.2019, про що в той же день були внесені відомості до ЄРДР та почалось досудове розслідування. Станом на даний час досудове розслідування триває вже понад сім місяців. Проте за цей час слідство не знайшло жодного доказу (крім завідомо неправдивих показів членів потерпілої родини), який прямо опосередковано вказує на винуватість ОСОБА_5 . На оскільки відомо заявнику, потерпілі навіть відмовились брати участь у судово-медичній та психологічній експертизі, що додатково вказує на фіктивний характер їх звернення до органів поліції.
Розбещення неповнолітніх, це злочин який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.
Відсутність висунутого обвинувачення в контексті часу який мину з моменту внесення відомостей до ЄРДР, відсутність повторний звернень потерпілих чи їх скарг на орган досудового розслідування за неналежне досудове розслідування, є достатнім підтвердженням того, що ОСОБА_7 не вчиняв ніякого злочину, а відповідне звернення не що інакше як спроба вплинути через побутовий конфлікт між сусідами.
Таким чином, зважаючи на зазначені вище обставини подальшої необхідності в застосуванні арешту не має необхідності. Крім того, у слідчого було більш ніж достатньо часу для проведення всіх необхідних слідчих та процесуальних дій із майном.
По друге. Як вбачається із змісту ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя м. Запоріжжя від 04.12.2019, слідчим було проведено невідкладну слідчу дію обшук. В той же час, відповідно до відомостей з Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий із клопотанням про проведення обшуку не звертався до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 233 КПК України передбачено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
Згідно з ч. 3 ст. 233 КПК країни, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням житла людей чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді.
З наведених положень вбачається, що слідчий лише в двох випадках має право проникати до житла, а саме: невідкладні випадки пов`язані із врятуванням людей чи майна; та безпосереднім переслідуванням осіб, яких підозрюють у вчиненні злочину.
Юридичними наслідками (у разі переслідування особи), на думку заявника, є логічне його затримання за ст. 208 КПК України та повідомлення про підозру, із подальшими процесуальними діями.
Однак, у даній ситуації слідчий незаконно втрутився в житлове приміщення ОСОБА_7 , та провів там обшук.
Крім того, наслідком, як зазначає представник власника майна, протиправних дій, є повна недопустимість всіх доказів зібраних в ході обшуку, що прямо передбачено п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України.
Отже в матеріалах кримінального провадження наявні докази, які є очевидно недопустимими, а тому арешт підлягає скасуванню.
По третє. Відповідно до переліку вилученого майна вбачається, що крім огляду слідчим було вилучено побутову техніку, власником якої є ОСОБА_5 . Вилучені речі, крім одягу, апріорі в даному випадку не можуть бути речовими доказами, оскільки вони в силу правової кваліфікації кримінального правопорушення не відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.
Таким чином, накладений арешт на сьогоднішній день є необґрунтованим та таким, що не має законної мети, а тому підлягає скасуванню.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала.
Прокурор ОСОБА_4 під час розгляду клопотання проти його задоволення заперечувала і пояснила, що зняття арешту з вказаного майна призведе до втрати речових доказів або їх знищення і унеможливіть проведення комплексної судово комп`ютерної-технічної та мистецтвознавчої експертизи.
Заслухавши адвоката та прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.12.2019, накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку, який проводився 07.11.2019 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: на простирадло з ліжка житлової кімнати упаковано в картонну коробку; мобільний телефон в корпусі сірого кольору з ліжка житлової кімнати упаковано в спец. пакет; штани сині із ремнем з крісла з житлової кімнати упаковано в картонну коробку; кофту темну з крісла житлової кімнати упаковано в картонну коробку; футболку з малюнком упаковано в картонну коробку; труси темні, пара шкарпеток упаковано в окремі паперові конверти, що були одягнені на ОСОБА_7 ; системний блок із житлової кімнати упаковано до поліетиленового пакету; пристрій домофон з коридору упаковано в картонну коробку.
Арешт вищезазначеного майна, було накладне оскільки майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а також може бути використане, як речовий доказ у кримінальному провадженні.
Постановою слідчого СВ Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 від 30.09.2020, вказані предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні,
Постановою слідчого у даному кримінальному провадженні призначено комплексно судову комп`ютерно-технічну та мистецтвознавчу експертизу, здійснення якої доручено експертам Запорізького НДЕКЦ МВС України, що підтверджується відповідним супровідним листом від 14.05.2021.
Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що на даному етапі підстав вважати, що в подальшому застосуванні арешту вилученого майна, щодо якого призначено експертизу, відпала потреба, немає.
З досліджених слідчим суддею доказів вбачається, що вилучене майно є речовими доказами, так як відповідає критеріям ст. 98 КПК України. В даний час у кримінальному провадженні призначене експертне дослідження вилученого майна, і зняття арешту не буде відповідати меті досудового слідства або взагалі зробить неможливим об`єктивне встановлення обставин у справі.
Крім того, оскільки вилучені предмети та речі дійсно мають доказове значення в справі, за їх допомогою можливо встановити суттєві обставини справи, спростувати чи підтвердити позицію сторін, а крім того вони безпосередньо стосуються предмета розслідування, та на даний час перебувають на експертизі, слідчий суддя вважає, що незастосування вищевказаного виду забезпечення кримінального провадження може привести до неможливості використання вилученого майна як доказів у кримінальному провадженні.
При цьому необхідно зазначити, що строк призначення та проведення експертизи КПК України не встановлено.
Неможливість власника користуватись зазначеним майном не може ставити під сумнів накладений арешт та слугувати підставою для його скасування, оскільки потреби кримінального провадження виправдовують такий ступить втручання в права особи і переважають над ними, а крім того ці обставини також не виключають наявності ознак речового доказу в арештованому майні, а скасування арешту та передача майна власнику в повній мірі не виключає знищення чи спотворення доказів в справі.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 174, 376 КПК України, слідчий суддя
Клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна залишити без задоволення.
Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її проголошення, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Повний текст ухвали виготовлено 17.06.2021.
Слідчий суддя ОСОБА_1