Справа № 446/2388/20
ВИРОК
02.04.2021 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Куткір Буського району (до набрання чинності постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів») Львівської області, жителя АДРЕСА_1 (до набрання чинності постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів») Львівської області, освіта професійно-технічна, працюючого слюсарем на ТзОВ «Гідрокран», раніше не судимого, не депутата, -

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
обвинувачення-прокурора ОСОБА_4
бвинуваченого ОСОБА_3
ОСОБА_3 , 12 жовтня 2020 року близько 18:30 години керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі М-06, сполученням «Київ-Чоп» 511км+120мвсторону по вул. Київська, 4 в с. Дідилів, Львівського району (відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів») Львівської області та наближаючись до регульованого пішохідного ходу, про що був попереджений дорожнім знаком 5.35.1 «Пішохідний перехід» розділу 33 «Дорожні знаки» «Правил дорожнього руху» затверджених постановою від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - Правил) грубо порушив вимоги пункту Правил, яким передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, підпункту «б» пункту Правил, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, підпункту «е» пункту 8.7.3 Правил, у якому визначено, що сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух, пункту 12.3 Правил у якому зазначено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, пункту, здійснив проїзд на заборонений сигнал («червоний колір») світлофора, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка в той час переходила проїжджу частину по пішохідному переході з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля на дозволений сигнал («зелений колір») світлофора.
Пішохід ОСОБА_5 внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, отримала тілесні ушкодження у виді відкритого перелому середньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням, двох забійних ран в чільній ділянці голови зліва на межі волосяної частини голови, синців на верхніх повіках обох очей, садна на кінчику юса, синця в лівій завушній ділянці, синця на задній поверхні лівого плеча в середній третині, синців задньо-зовнішній поверхні ділянки правого променево-зап`ястного суглобу, синця на тильній поверхні правої китиці, синця на задній поверхні лівого стегна у верхній та середній третинах, синця на зовнішній поверхні лівої гомілки в середній третині, синця на задньо-внутрішній поверхні правого стегна у всіх третинах з переходом в праву підколінну ділянку та на задню поверхню правої гомілки у верхній третині, синців у верхній третині правої гомілки по внутрішній поверхні та в ділянці правого гомілково-ступневого суглобу. Відкритий перелом середньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням відноситься до тяжкого ступеня тяжкості тілесних пошкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент його спричинення. Забійні рани, синці та садна відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав у повному обсязі, зазначив, що 12 жовтня 2020 року близько 18:30 години, керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі «2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі, сполученням «Київ-Чоп» в сторону по вул. Київська, 4 в с. Дідилів, здійснив проїзд на заборонений сигнал («червоний колір») світлофора, внаслідок чого здійснив наїзд на ОСОБА_5 , яка в той час переходила проїжджу частину по пішохідному переході, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження. У вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати, не заперчує проти розгляду справи в порядку ч.3 ст. 349 КПК України.
Потерпіла ОСОБА_6 подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, просить суворо не карати обвинуваченого, претензій до обвинуваченого не має, так як він відшкодував їй витрати за заподіяну шкоду.
Суд приходить до переконання про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху, вчинене особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 , тяжке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, які пом`якшують і обтяжують їх покарання.
Так, злочин, передбачений ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України у відповідності до ст.12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , у відповідності до ч.1 ст.66 Кримінального кодексу України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди потерпілій.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст.67 КК України, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.
При призначенні покарання обвинуваченому, суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання засудженого має на меті його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
Разом з тим, згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання, суспільну небезпеку скоєного ним злочину, а також його особистість, умови життя, виховання та здоров`я і загального розвитку, сімейні проблеми та матеріальний стан.
У ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права
Враховуючи ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_3 , особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують та наявність обставини, яка обтяжує його покарання, виключно позитивну характеристику з місця праці і проживання, наявні на утриманні двоє дітей ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , думку потерпілої, яка просить суд суворо обвинуваченого не карати, досудову доповідь надану начальником Кам`янка-Бузького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області, з якої вбачається, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі па певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб), суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 , можливе без ізоляції його від суспільства та застосування до останнього положення ст.75 України, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень зі сторони обвинуваченого. Також суд вважає за можливе не застосовувати до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом.
Процесуальні витрати пов`язані за проведення інженерно-транспортних експертиз за спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів», інженерно-транспортна експертиза за спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження, у сумі 3269 грн., підлягають стягненню з обвинуваченого в користь держави.
Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2101» н.з. НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання в ПП «ТОР», що в м. Кам`янка-Бузька, вул. Тютюнника, 1 Львівської області залишити у володінні ОСОБА_3 .
Керуючись ст.ст. 100, 124, 128, 368, 370-374 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного призначеного судом покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладений на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Процесуальні витрати пов`язані за проведення інженерно-транспортних експертиз за спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів», інженерно-транспортна експертиза за спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження, у сумі 3269 (три тисячі двісті шістдесят дев`ять грн.) 00 коп грн., підлягають стягненню з обвинуваченого в користь держави.
Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ» моделі «2101» н.з. НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання в ПП «ТОР», що в м. Кам`янка-Бузька, вул. Тютюнника, 1 Львівської області передати у володіння ОСОБА_3 .
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляції вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1