печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участі:

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру від 18 листопада 2020 року, складене старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000974, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 листопада 2015 року, у вчиненні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

06.05.2021 до слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка передана слідчому судді ОСОБА_1 11.05.2021, зі змісту вимог якого вбачається, що адвокат просить:

cкасувати повідомлення про підозру від 18.11.2020 року ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України;

зобов`язати уповноважену особу органу досудового слідства та Офісу Генерального прокурора виключити з Єдиного реєстру досудових розслідувань всі відомості у кримінальному провадженні № 0000974 від 05.11.2015 року про дату, час та факт повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України;

зобов`язати уповноважену особу органу досудового слідства та Офісу Генерального прокурора закрити кримінальне провадження № 0000974 від 05.11.2015 року в зв`язку з закінченням строку досудового розслідування, визначеного статтею 219 Кримінального процесуального кодексу України.

Мотивуючи подану скаргу, адвокат зазначає, що відносно ОСОБА_7 було складено необґрунтоване повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення поза межами строку досудового слідства та, яке не було вручено у порядку, передбаченому статтями 276-279 Кримінального процесуального кодексу України.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у скарзі.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні скарги, вказуючи на її безпідставність та необґрунтованість, а скарга викладена таким чином, задля надання їй обґрунтованості, проте викладені доводи спростовуються матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000974.

Вивчивши скаргу, заслухавши позицію учасників розгляду, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в ст. 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в статті 24 КПК України, якою законодавцем кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням НП України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000974, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2015, за підозрою ОСОБА_8 і ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 191 КК України, а також за фактами вчинення злочинів, передбачених частинами 1 і 2 ст. 364-1, ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 367, ч. 2 ст. З66, ч. 5 ст. 191, ст. 218-1, ч. 3 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період 2015 року службові особи ПАТ «Юніон Стандард Банк», використовуючи своє службове становище привласнили кошти цього банку, шляхом видачі завідомо невигідних кредитів, пов`язаним підприємствам, а також підприємствам, які мають ознаки фіктивності на суму 521 571 500 грн., яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

18 листопада 2020 року старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 складено повідомлено про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України, в рамках кримінального провадження №0000974, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 листопада 2015 року.

Повідомлення слідчого, прокурора про підозру є рішенням, оскарження якого допускається відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК.

За змістом п.10 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому слідстві може бути оскаржене повідомлення про підозру підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу одного місяця з дня повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст.278, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276, зміст повідомлення про підозру ст.277 вказаного закону.

Отже, підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

Так, відповідно до положень ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання ) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.

Згідно ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі, якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).

В тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст.303 ч.1 п.10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст.89 КПК України).

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011)), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

При цьому, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Із поданої скарги вбачається, що підставою скасування повідомлення про підозру заявник вказує, на порушення визначеного процесуального порядку складання та вручення повідомлення про підозру, що грубо порушує право на захист.

Згідно рішень Європейського суду з прав людини у справах «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan» пункт 88, «Erdagozv. Turkey» пункт 51, «Cebotari v. Moldova» пункт 48 «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Murray v. the United Kingdom». Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Разом з тим, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За своїм змістом, повідомлена 18.11.2020 року ОСОБА_7 підозра, відповідає вимогам ст.277 КПК, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст.278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання в тому, що ОСОБА_7 причетний до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Одночасно, прокурор в судовому засіданні повідомив, що повідомлення про підозру було направлено за допомогою засобів поштового зв`язку на відомі адреси проживання/реєстрації підозрюваного.

За таких обставин, аналіз вищевказаних норм закону дає підстави стверджувати те, що у ході розгляду цієї скарги підлягає до з`ясування дотриманні у ході повідомлення про підозру ОСОБА_7 вимог Глави 22 КПК України, в тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст.ст. 276, 277,278 КПК України, з чого вбачається, що при здійсненні повідомлення про підозру ОСОБА_7 , органом досудового розслідування було дотримано вимог, положень ст.276-278 КПК України, тому подана скарга задоволенню не підлягає.

Окрім цього, сторона захисту вказує, що повідомлення про підозру було складено поза межами строку досудового розслідування, проте дане твердження являється безпідставним, так як Законом України від 03.10.2017 р. №2147-VIII були внесені зміни до КПК України в частині строків досудового розслідування (ст. 219 КПК України) та порядку продовження строків досудового розслідування (§4 Глава 24 Розділ ІІІ КПК України), що не мають зворотної дії в часі та застосовуються в справах, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін (п. 4 §2 Розділ 4 Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.277-278, 303, 305-307, 309, 371-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 про скасування повідомлення про підозру від 18 листопада 2020 року, складене старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000974, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 листопада 2015 року, у вчиненні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1