Провадження № 1-кп/734/100/21 Справа № 734/330/21
В И Р О К

іменем України

22 лютого 2021 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Козелець кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000059 від 30 вересня 2020 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Якутськ, Республіка Саха (Якутія), Російська Федерація, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , інструктора 2 навчального взводу 2 навчального курсу школи загальновійськової підготовки, старшого солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
за обвинуваченням у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

у присутності обвинуваченого ОСОБА_4 ,

встановив:
ОСОБА_4 11 квітня 2018 року призваний на строкову військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_2 .

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 77 від 13 квітня 2018 року солдат ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу вище зазначеної військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду курсанта 2 навчально танкової рота 1 навчально танкового батальйону.

У подальшому, 05 липня 2018 року солдат ОСОБА_4 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу строком на 3 /три/ роки.

30 травня 2019 року наказом командира НОМЕР_2 навчального полку (по особовому складу) № 68-РС старшого солдата ОСОБА_4 призначено на посаду інструктора навчального взводу навчального курсу школи загальновійськової підготовки військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 115 від 31 травня 2019 року, старший солдат ОСОБА_4 вважається таким, що прийняв справи та посаду інструктора 2 навчального взводу 2 навчального курсу школи загальновійськової підготовки та приступив до виконання службових обов`язків.

Згідно з вимогами ст.ст. 17, 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.

Відповідно до вимог ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХП, старший солдат ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем військової служби за контрактом, конституційним обов`язком якого є захист Вітчизни, незалежності і територіальної цілісності України, а також військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

На час проходження військової служби у лавах Збройних Сил України на старшого солдата ОСОБА_4 розповсюджується дія військових Статутів Збройних Сил України, які визначають загальні права та обов`язки військовослужбовців і їх взаємовідносини.

Зокрема, відповідно до ст. 4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІУ (із змінами), повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язує старшого солдата ОСОБА_4 виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

У свою чергу, ст.ст. 1-3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-ХІУ (зі змінами), визначають, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку та досягається, окрім іншого, шляхом свідомого ставлення військовослужбовця до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі, особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України кожного військовослужбовця зобов`язано додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Відповідно до ст.ст. 4, 11, 16, 124-1, 124-2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, старший солдат ОСОБА_4 зобов`язаний сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань. Також старший солдат ОСОБА_4 , окрім іншого, зобов`язаний зразково виконувати свої службові обов`язки, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, додержуватися правил військової ввічливості, поведінки, точно, ініціативно, сумлінно виконувати накази командирів (начальників), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 № 303/2014, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03,2014 № 1126- VII, з 17.03.2014 в країні почав діяти особливий період, який діє по даний час.

Так, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 219 від 09 вересня 2020 року, старший солдат ОСОБА_4 вибув у відпустку за сімейними обставинами строком на 10 діб з 09 вересня 2020 року по 18 вересня 2020 року.

Однак, старший солдат ОСОБА_4 з хибних розумінь про встановлений законодавством порядок проходження військової служби, у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяга, ст.ст. 4, 11, 16, 124-1, 124-2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від військової служби, знаючи про те, що повинен проходити військову службу за контрактом та маючи реальну можливість для цього, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану о 08 год. 00 хв. 19 вересня 2020 року без поважних причин та відповідного дозволу командирів (начальників) не з`явився вчасно з відпустки на службу до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_2 , чим протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

У подальшому, о 19 год. 30 хв. 03 лютого 2021 року старший солдат ОСОБА_4 був доставлений військовослужбовцями відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 до військової прокуратури Деснянського гарнізону.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_4 був незаконно відсутнім на місці служби - військова частина НОМЕР_1 у період з 08 год. 00 хв. 19 вересня 2020 року по 19 год. 30 хв, 03 лютого 2021 року, у зв`язку із чим обов`язки військової служби не виконував, про належність до Збройних Сил України в інші органи влади не повідомляв, час проводив на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю та підтвердив, що дійсно при зазначених в обвинувальному акті обставинах не з`явився вчасно на службу без поважних причин, у вчиненому щиро розкаявся.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які правильно розуміють обвинувачений, інші учасники судового провадження, і які ніким не оспорюються. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнані ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем в умовах особливого періоду.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, мотивацію кримінального правопорушення, та дані про особу обвинуваченого, який офіційно не одружений, під наглядом у лікаря - нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
З урахуванням усіх обставин у справі, характеризуючих даних про особу обвинуваченого, викладених вище, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання та враховуючи, що призначене покарання повинно бути відповідним скоєному, виправлення обвинуваченого, перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, суд вважає за необхідне призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 407 КК України, тобто з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, - у виді 3 (трьох) місяців арешту.
Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази відсутні. Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 349, 370, 374, 394 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді 3 /трьох/ місяців арешту з триманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Час виконання покарання рахувати з часу затримання ОСОБА_4 в порядку виконання вказаного вироку.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої ст. 349 цього Кодексу.

В іншій частині, відповідно до ст. 395 КПК України, вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя Козелецького районного суду ОСОБА_1