11.04.2021 Єдиний унікальний номер 205/2730/21
Єдиний унікальний № 205/2730/21
Провадження № 1-кс/205/453/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2021 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Безіменне Енгельського району Саратовської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, одруженого, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого,

за матеріалами досудового розслідування № 0000161 від 04 квітня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11 квітня 2021 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вказане клопотання, яке обґрунтовано тим, що 03 квітня 2021 року до СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області звернувся ОСОБА_7 , який просить застосувати заходи до невстановленої особи, яка 03 квітня 2021 року близько 15:00 години відкрито заволоділа належними йому грошовими коштами шляхом проникнення до приміщення елінгу № НОМЕР_1 , який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, буд. 94-Л. Так у невстановлений досудовим розслідуванням час у невстановленому місці в ОСОБА_6 виник корисливий злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в особливо великих розмірах. у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці ОСОБА_6 вступив в злочинну змову з раніше йому знайомими особами: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з метою реалізації раніше виниклого злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в особливо великих розмірах. ОСОБА_9 , перебуваючи у товариських стосунках з ОСОБА_7 , був обізнаний про наявність великої суми грошових коштів за місцем мешкання останнього, тобто за адресою: АДРЕСА_2 , та про плани ОСОБА_7 виїхати 03 квітня 2021 року до м. Харкова. ОСОБА_9 повідомив дану інформацію ОСОБА_6 та ОСОБА_8 та вступив з останніми в злочинну змову з метою реалізації раніше виниклого корисливого умислу. Так 03 квітня 2021 року приблизно о 07.00 годині ОСОБА_8 разом з ОСОБА_6 , за погодженням з ОСОБА_9 , перебуваючи за адресою розташування житла ОСОБА_7 , стали спостерігати за навколишньою обстановкою та після того, як ОСОБА_7 приблизно о 07.00 годині 03 квітня 2021 року залишив приміщення елінгу № 567, за заздалегідь розподіленими між собою ролями, приступили до реалізації протиправного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчиненому в особливо великих розмірах. Після чого діючи умисно, спільно, відкрито, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, передбачаючи спричинення майнової шкоди та свідомо бажаючи її настання, реалізуючи свій раніше виниклий злочинний умисел, ОСОБА_6 , діючи за попередньої змовою групою осіб разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за відведеною йому роллю, шляхом віджиму вікна в будівлю елінгу, а саме на балкон, на другому поверсі проник до житла ОСОБА_7 . ОСОБА_8 , за заздалегідь спільно погодженою роллю, залишився біля адреси: АДРЕСА_3 , з метою спостереження за місцевістю та забезпечення інформацією стосовно можливої раптової появи сторонніх осіб, власника або співробітників поліції та своєчасного інформування ОСОБА_6 та ОСОБА_9 . Після того, як ОСОБА_6 відкрито викрав грошові кошти в сумі 57 500 доларів США та 42 000 гривень ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 розподілили викрадені грошові кошти між собою.

Таким чином умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у грабежі, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в особливо великих розмірах було кваліфіковано за ч. 5 ст. 186 КК України.

11 квітня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України.

Прокурор у судовому засіданні вказане клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вважає обґрунтованими причини та підстави, викладені у клопотанні, оскільки підозрюваний, зареєстрований та проживає у м. Запоріжжі, офіційного та постійного місця роботи не має, сталі соціальні зв`язки у нього відсутні: дітей на утриманні не має, раніше вчиняв корисливі злочини, просив слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного з визначенням застави у розмірі 1 600 483 гривень.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти вказаного клопотання заперечували з мотивів не доведеності прокурором відповідних ризиків поведінки підозрюваного, посилаючись на те, що ОСОБА_6 від слідства і суду не переховується, просили слідчого суддю обрати запобіжний захід, що не пов`язаний із триманням під вартою та призначити цілодобовий домашній арешт, у разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, визначити заставу у розмірі, передбаченому КПК України, а не розмірі, який просить визначити прокурор.

Заслухавши підозрюваного та його захисника, прокурора, дослідивши клопотання і матеріали наглядового провадження, слідчий суддя доходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурором в обґрунтування підозри подані такі докази: заява про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 від 03 квітня 2021 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 05 квітня 2021 року; заява про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_10 від 03 квітня 2021 року; протокол допиту потерпілої ОСОБА_10 від 04 квітня 2021 року; протокол огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , від 03 квітня 2021 року; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 10 квітня 2021 року; протокол впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 від 10 квітня 2021 року; протокол огляду від 03 квітня 2021 року, під час якого потерпіла добровільно видала грошові кошти, які отримала від зловмисника; протокол додаткового допиту потерпілої ОСОБА_10 від 10 квітня 2021 року; протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 від 10 квітня 2021 року; протокол огляду від 10 квітня 2021 року, в ході якого зафіксовано фото грошових коштів; протокол перегляду відео з камер відеоспостереження; протокол перегляду відео з камер відеоспостереження; протоколом огляду, під час якого виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 30 600 доларів США та 10 000 гривень; протокол впізнання особи за участю потерпілої ОСОБА_10 ; копію договору купівлі-продажу, який підтверджує походження та наявність грошових коштів у потерпілого ОСОБА_7 , речові докази, інші матеріали кримінального провадження.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom), п. 32, Series А, № 182).

На думку слідчого судді, вказані вище докази у їх сукупності, дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного до вчинення названого кримінального правопорушення.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду вказаного клопотання наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином) оскільки ОСОБА_6 , малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, офіційного та постійного місця роботи не має, зареєстроване місце проживання поза межами м. Дніпра, яке він може змінити на власний розсуд.

Також слідчий суддя бере до уваги конкретні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, репутацію, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаному правопорушенні. Вищевказані обставини у повній мірі вказують саме на відсутність будь-яких стримуючих факторів, які б переконували слідчого суддю в тому, що підозрюваний не буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду або не буде чинити незаконний вплив на потерпілого, свідків, чи вчиняти аналогічні корисливі злочини.

Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, що в даному випадку сукупність вищеназваних ризиків та обґрунтованість доводів щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаному ризику протиправної поведінки підозрюваного.

Таким чином, у ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено обґрунтованість пред`явленої підозри, наявність вищевказаного ризику та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку із чим вказане клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, на вказаному етапі досудового розслідування він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати саме суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не повноважний оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Таким чином, суд вважає причетність підозрюваної особи до вчинення вказаного кримінального правопорушень достатньо вірогідною, що обумовлює законодавче передбачену можливість застосування запобіжного заходу.

Також слідчий суддя вважає доведеними в ході розгляду вказаного клопотання наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином).

Обґрунтовуючи наявність вказаних ризиків, слідчий суддя також враховує у своїй сукупності дані про особу підозрюваного, соціальні зв`язки, конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаних правопорушеннях.

Разом із цим, задовольняючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та враховуючи те що, запобіжний захід у вигляді застави у цьому провадженні йому раніше не обирався і не був порушений, а також враховуючи конкретні обставини інкримінованого кримінального правопорушення та наявні підстави, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи особу підозрюваного, а також те, що він офіційно не працює, розмір викраденого майна, а також, враховуючи, що отримане майно було повернуто не у повному обсязі, суд вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 450 (чотириста п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 021 500 гривень 00 коп., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку із чим, слідчий суддя вважає необхідним застосувати відносно вказаної особи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 369-372, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України, задовольнити частково.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 13 години 10 хвилин 10 червня 2021 року включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Заставу визначити у розмірі, що становить 450 (чотириста п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 1 021 500 (один мільйон двадцять одна тисяча п`ятсот) гривень 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися із населеного пункту, де проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави та з моменту його звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави. У разі порушення обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Ознайомити та вручити підозрюваному під розпис копію ухвали про обрання запобіжного заходу.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Ухвалу мені оголошено та копію вручено: _________________ року.

___________________________/____________________/