УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2021 року

м. Харків

справа № 638/8526/21

номер провадження 1-кс/638/1330/21

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області рядового поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000676 від 31 травня 2021 року за ознаками складу злочину, передбаченого частиною другої статті 186 КК України,

установив:

04 червня 2021 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області рядового поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 , про арешт майна, в якому просить задовольнити клопотання і винести ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна, а саме: мобільного телефону чорного кольору, в силіконовому чохлі, торгової марки «Ксіомі Редмі 5+», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , вилученого у свідка ОСОБА_5 за адресою: м. Харків, вул. Толбухіна, 103, каб. № 521.

Клопотання обгрунтовано тим, що в провадженні слідчого відділу Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000676 від 31 травня 2021 за ознаками складу злочину, передбаченого частиною другої статті 186 КК України. У ході досудового розслідування було встановлено, що 30 травня 2021 близько о 03 годині 10 хвилин за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, поряд з будинком 16, невстановлені особи відкрито заволоділи мобільним телефоном «Ксіомі Редмі 5+» з сім карткою « НОМЕР_3 », повербанком «Ксіомі Мі 3» чорного кольору, рюкзаком чорного кольору, в якому знаходилися: паспорт громадянина України та ІПН на ім`я ОСОБА_6 , грошові кошти в сумі 100,00 грн., бездротові навушники чорного кольору «JBL», що належать громадянину ОСОБА_6 , чим останньому спричинено матеріальну шкоду.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, про дату, місце та час судового засідання були повідомлені належним чином. Прокурор електронною поштою надіслала заяву, в якій клопотання підтримала, просила задовольнити та розглянути за її відсутності.

Власник майна - потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Неприбуття слідчого або прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, що повністю узгоджується з положеннями частини першої статті 172 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить такого висновку.

30 травня 2021 року до Харківського РУП № 3 надійшло повідомлення про те, що 30 травня 2021 близько 03:00 за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 16, не встановлені особи відкрито заволоділи майном, що належить ОСОБА_6 , що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 0000676 від 31 травня 2021.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з частиною другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як стаття перша Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття перша Протоколу Першого, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22 червня 2004 року).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті першої Протоколу Першого полягає в тому, що будь яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення пункту 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а пункт 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до абзацу 1 частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За змістом статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Постановою слідчого слідчого відділу Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області рядового поліції ОСОБА_3 від 03 червня 2021 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000676: мобільний телефон чорного кольору, в силіконовому чохлі, торгової марки «Ксіомі Редмі 5+», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , вилучений у свідка ОСОБА_5 за адресою: м. Харків, вул. Толбухіна, 103, каб. № 521.

В рамках даного кримінального провадження необхідне призначення судової товарознавчої експертизи.

Враховуючи наявність достатніх доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другої статті 186 КК України, враховуючи, що не накладення арешту на мобільний телефон може призвести до вчинення дій, направлених на його знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливити встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, а також проведення необхідних слідчих дій, слідчий суддя доходить висновку про наявність підстав для арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись статтями 170, 172, 173, 369 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого слідчого відділу Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області рядового поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000676 від 31 травня 2021 року за ознаками складу злочину, передбаченого частиною другої статті 186 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон чорного кольору, в силіконовому чохлі, торгової марки «Ксіомі Редмі 5+», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , вилучений у свідка ОСОБА_5 за адресою: м. Харків, вул. Толбухіна, 103, каб. № 521.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1