Справа № 643/3195/21
Провадження № 1-кс/643/982/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши погоджене з прокурором клопотання слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000482 від 19.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

З представлених суду матеріалів вбачається, що 18 лютого 2021 року о 23.18 годині до ХРУП № 2 (Московський ВП) ГУ НП в Харківській області, надійшло повідомлення зі служби «102», від лікаря бригади № 1001 про те, що 18.02.2021 приблизно о 21: 39 прибув на виклик за адресою: АДРЕСА_1 , де виявив громадянина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого присутні тяжкі тілесні ушкодження, у вигляді проникаючої колото-різаної рани передньої брюшної стінки з пораненням задньої стінки шлунку, гемоперитонеум II-III ст. ЖЄО № 6919 від 18.02.2021.

Відомості про вчинення вказаного кримінального правопорушення 24.04.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та у кримінальному провадженні №0000482 розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, тобто, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

22.02.2021 в період часу з 16:03 по 16:17 год. слідчим Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 за добровільною видачою предмета схожого на ніж свідком ОСОБА_4 проведено огляд місця події в службовому кабінеті № 86 буд. 30 по вул. Ахієзерів в м. Харкові в ході якого виявлено та вилучено:

- предмет схожий на ніж.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в якому посилаючись на те, що вилучене майно буде використовуватись у якості речових доказів і з метою збереження речових доказів та позбавлення можливості їх знищення, а також вказане майно може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, а для встановлення цього факту необхідно провести відповідні експертні дослідження, що потребують певного часу, просив накласти арешт на майно.

В судове засідання слідчий не з`явився, до його початку подав заяву, в якій клопотання підтримав та просив суд його задовольнити, розглядати справу за його відсутності.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилученого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідчий суддя вважає, що строки для звернення з клопотанням про арешт майна слідчий не пропустив.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту майна є збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 задовольнити та накласти арешт на майно, яке вилучене під час огляду місця події в службовому кабінеті № 86 буд. АДРЕСА_2 - предмет схожий на ніж.

Вирішення питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна та осіб, відповідальних за його зберігання, покласти на орган досудового розслідування.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити прокурору.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1