Справа № 359/3514/21
Провадження № 1-в/359/139/2021
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2021 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , представника колонії ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Калужського районного суду Калужської області Російської Федерації від 07.12.2016, приведеним у відповідність із законодавством України ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 25.10.2018 за ч.2 ст. 15 ч.2 ст.307, ч.2 ст. 15 ч.3 ст.307, ч.3 ст.68, ст.69, ч.1 ст.70 КК України до 8 років позбавлення волі,

про умовно-дострокове звільнення,

в с т а н о в и в:
22.04.2021 засуджений звернувся до суду із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК України.

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Представник ДУ «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» в судовому засіданні проти задоволення клопотання засудженого заперечував.

Ознайомившись з поданим клопотанням, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається із особової справи, вироком Калужського районного суду Калужської області Російської Федерації від 07.12.2016 ОСОБА_4 засуджено за ст.ст. 30 ч. 3, 228.1 ч. 3 п. «А» п Б», 64, 66 ч. 3, 69 ч. 2, 72 ч. 3 КК РФ до 8 років позбавлення волі. Зарахувати період тримання під вартою з 21.03.2016 року по 06.12.2016 року.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 25.10.2018 вирок Калужського районного суду Калужської області Російської Федерації РФ від 07.12.2016 приведено у відповідність із законодавством України за ст.ст. 15 ч.2, 307 ч.2, 15 ч.2, 307 ч.3, 68 ч. 3, 69, 70 ч. 1 КК України до 8 років позбавлення волі. Зараховано період з 21.03.2016 року по 06.12.2016 року.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.04.2020 року застосовано Закон України «Про внесення змін до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (період з 21.03.2016 року по 28.02.2017 року).

Згідно вищевказаного вироку засуджений відбуває покарання в ДУ «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» з 12.02.2020.

Початок строку відбування покарання 07.12.2016, а кінець строку 13.04.2023.

Згідно ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до ч.2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для застосування звільнення, згідно п.3 ч.3 ст.81 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Пунктом 2 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.02.2002 р., передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, відповідно до положень пункту 17 вказаної Постанови, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

З матеріалів особової справи, зокрема останньої характеристики від 15.04.2021, вбачається, що засуджений ОСОБА_4 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 28.03.2016.

Під час знаходження в місцях позбавлення волі Російської Федерації зарекомендував себе негативно, отримав 10 стягнень за порушення встановленого порядку відбування покарання, заохочень не мав. 21.12.2019 прибув до ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)». Характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. 12.02.2020 прибув до ДУ «Бориспільська ВК (№ 119)» для подальшого відбування покарання. За час відбування покарання характеризується посередньо, отримав 3 заохочення правами начальника установи, стягнень не має.

Загалом за весь період відбування покарання отримав 3 заохочення та стягнень, які погашені у встановленому законом порядку. Працевлаштований робітником в їдальні установи. Відношення до праці сумлінне. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, але робить це з метою отримати поблажливість. До виконання передбачених законом норм вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Роботи по благоустрою установи виконує, зауважень з цього приводу не було.

26.03.2020 засуджений ОСОБА_4 розглядався на комісії установи, щодо можливості застосування до нього ст. 101 КВК України, а саме: переведення його з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації, однак засудженому було відмовлено, оскільки він не стає на шлях виправлення.

13.07.2020 засуджений ОСОБА_4 розглядався на комісії установи, щодо можливості застосування до нього ст. 82 КК України, а саме: заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, однак засудженому було відмовлено, оскільки він не стає на шлях виправлення.

Разом з тим, судом встановлено, що на даний час ОСОБА_4 фактично відбув три чверті строку покарання призначеного судом за вчинені ним злочини. На даний час засуджений має 4 заохочення та жодного стягнення.

На думку суду засуджений ОСОБА_4 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

З огляду на вказане, суд вважає за доцільне звільнити умовно-достроково засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання призначеного судом на не відбуту його частину.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 82 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Клопотання засудженого ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково на невідбуту частину покарання за вироком Калужського районного суду Калужської області Російської Федерації від 07.12.2016, приведеним у відповідність із законодавством України ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 25.10.2018 за ч.2 ст. 15 ч.2 ст.307, ч.2 ст. 15 ч.3 ст.307, ч.3 ст.68, ст.69, ч.1 ст.70 КК України, - що становить 1 рік 11 місяців.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Повний текст ухвали суду оголошено о 17 год. 00 хв. 17.05.2021.

Суддя ОСОБА_1