Провадження № 1-кс/761/7821/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, управління нагляду за додержання законності Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000283, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 липня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255-1, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,
в с т а н о в и в:
06 квітня 2021 року (здано на пошту 02 квітня 2021 року) до Шевченківського районного суду м. Києва поштою надійшло клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, управління нагляду за додержання законності Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про накладання арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000283, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 липня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255-1, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, а саме на: - предмети схожі на набої в кількості 30 штук; - мобільний телефон Xiaomi, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора НОМЕР_3 .
Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що СУ ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000283, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 липня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255-1, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 березня 2021 року надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення наркотичних речовин, психотропних речовин їх аналогів, засобів, які використовуються для їх розважування, фасування, терміналів мобільного зв`язку з сім-картами мобільних операторів зв`язку, записники та/або нотатки, в яких містяться відомості про кримінально-правову діяльність.
На виконання вказаної ухвали у період часу з 06 год. 35 хв. 01 квітня 2021 року до 08 год. 20 хв. 01 квітня 2021 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення якого було виявлено та вилучено: - предмети схожі на набої в кількості 30 штук; - мобільний телефон Xiaomi, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора НОМЕР_3 .
Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 01 квітня 2021 року, вилучене майно та об`єкти визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000283 від 22 липня 2020 року, оскільки відповідають критеріям встановлених ст. 98 КПК України.
Прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Однак, звернувся на адресу суд із заявою про проведення судового засідання у його відсутність.
Представники власників вилученого майна, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не відомі.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000283 від 22 липня 2020 року, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 01 квітня 2021 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: - предмети схожі на набої в кількості 30 штук; - мобільний телефон Xiaomi, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора НОМЕР_3 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-173, 309-310, 392-393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, управління нагляду за додержання законності Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000283, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 липня 2020 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255-1, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 01 квітня 2021 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: - предмети схожі на набої в кількості 30 штук; - мобільний телефон Xiaomi, ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора НОМЕР_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1