Справа № 487/1292/20
Провадження № 1-кс/487/302/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.2021 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_4 від 21.09.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000045 від 15.01.2020 року,
ВСТАНОВИВ:
22.12.2020 року ОСОБА_3 звернулася до Заводського районного суду м. Миколаєва із скаргою на постанову про закриття кримінального провадження від 21.09.2020 року, у якій просила поновити строк на подання скарги та скасувати вищезазначену постанову.
В обґрунтування вимог ОСОБА_3 зазначила, що вважає, що постанова слідчого від 21.09.2020 року є необґрунтованою та незаконною, оскільки досудове розслідування проводилось з порушенням вимог КПК України, висновки слідчого базуються на власних припущеннях та міркуваннях, які суперечать дійсним обставинам справи і не підтвердженні належними доказами. В порушення вимог ст.92 КПК України, слідчий ухилився від обов`язків доказування усіх обставин кримінального правопорушення та вини або невинуватості особи, яку звинувачено у скоєнні кримінального правопорушення. У постанові викладена хронологія обставин кримінального правопорушення без надання правової оцінки діям слідчого СВ Київського ВП ГУНПУ Країни в Одеській області ОСОБА_5 . Висновки слідчого про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення ґрунтуються лише на показаннях допитаної в якості свідка слідчого СВ Київського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_5 в той же час показання ОСОБА_3 підтверджують наявність ознак кримінального правопорушення у діях зазначеного слідчого. З урахуванням суттєвих розбіжностей та протиріч у показаннях свідка ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_3 слідчий мала усунути розбіжності у показаннях свідка та потерпілої шляхом одночасного допиту для встановлення важливих обставин кримінального провадження. Слідчий за власною ініціативою одночасний допит свідка ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_3 не провела. Вказівки прокурора, якими слідчого було зобов`язано провести одночасний допит свідка ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_3 слідчий не виконала. Відмовою у проведенні необхідної, обґрунтованої обставинами кримінального провадження слідчої дії, слідчий порушила права потерпілого, передбачені ст.ст.56,92,93 КПК України, що призвело до упередженого і необ`єктивного розслідування кримінального правопорушення.
В судовому засіданні, яке проведено в режимі відеоконференції, заявник скаргу підтримала, просила суд її задовольнити з підстав зазначених у скарзі.
Слідчий, постанова якої оскаржується, в судовому засіданні була відсутня, причину неявки суду не повідомила, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Згідно частини 3 статті 306 КПК України відсутність слідчого під час розгляду скарги не є перешкодою для її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000045 від 15.01.2020 року за фактом можливих неправомірних дій службових осіб СВ Київського ВП ГУНП в Одеській області за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.367, ч.2 ст.382, ч.1 ст. 396 КК України. Постановою слідчого Першого слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_4 від 21.09.2020 року кримінальне провадження №0000045 від 15.01.2020 року закрито у зв`язку з встановленою відсутністю в діях слідчого СВ Київського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_5 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.367, ч.2 ст.382, ч.1 ст. 396 КК України.Із зазначеної постанови вбачається, що під час досудового розслідування слідчим допитана в якості потеплілої ОСОБА_3 , допитана в якості свідка слідчий СВ Київського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_5 . Так, в оскаржувані постанові слідчим зазначено, що в ході дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього, повного об`єктивного дослідження й оцінки показань та документів, які стосуються цього провадження, встановлена відсутність в діях слідчого СВ Київського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_5 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.367, ч.2 ст.382, ч.1 ст. 396 КК України, у зв`яжу чим кримінальне провадження №0000045 від 15.01.2020 закрите.
Згідно п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно частини 1 статті 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною 1 статті 303 КПК України можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в у встановленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим, прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 91, ч.1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Проте, вищевикладені вимоги чинного законодавства слідчим не виконані.

Встановлені слідчим суддею та вище перелічені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що постанова слідчого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 21.09.2020 року є передчасною, оскільки останньою під час досудового розслідування не виконано вказівки прокурора процесуального керівника у кримінального провадженні, які зазначені у постанові від 14.06.2020, не повно та не всебічно досліджено всі обставини кримінального провадження, що є підставою для задоволення скарги ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною 1 статті 303 КПК України можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Положеннями, закріпленими у ст. 117 КПК, визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді.
З метою запобігання порушення прав учасників кримінального провадження суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_3 строк для звернення до суду зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 303 КПК України, заявником може бути оскаржено до суду рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити певну дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Нормою ч.3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя встановив, що слідчий не виконав обов`язку всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, а тому скарга підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 303-307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_3 строк на подання скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого Першого слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_4 від 21.09.2020 року про закриття кримінального провадження №0000045 від 15.01.2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1