ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/906/21 Головуючий 1ї інстанції Садовський К.С.
Справа № 953/4/21 (провадження 1-кс/953/4114/21) Доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: скарги на бездіяльність
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - Шабельнікова С.К,

суддів - Кружиліної О.А., Грошевої О.Ю.

секретаря - Вакула Н.С.

заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2021 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2021 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова Арсені О.В. від 15.04.2021 р. про відмову в задоволенні клопотання по кримінальному провадженню №0000523 від 25.09.2020.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначену ухвалу слідчого судді повернувши скаргу для розгляду її по суті до Київського районного суду м. Харкова.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилався на незаконність та безпідставність відмови у відкритті провадження, оскільки вважає, що бездіяльність може бути оскаржена на підставі ст. 303 КПК України, оскільки нормами КПК України передбачено судовий контроль слідчим суддею. Зазначив, що прокурор постановив необґрунтоване та невмотивоване процесуальне рішення, а тому він просив скасувати постанову прокурора та зобов`язати вчинити у 20 денний строк ряд додаткових та необхідних слідчих дій, оскільки прокурор порушує та недотримується розумних строків. Вважає, що постанова не містить вмотивованого змісту щодо не притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки проведені всі необхідні слідчі процесуальні заходи в цьому провадженні для повідомлення йому про підозру.

Прокурор в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи , просив розглядити справу за його відсутністю.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора у кримінальному провадженні, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно відомостей, що є наявними в матеріалах судового провадження вбачається, що 22 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в порядку ст. 303 КПК України, в якій посилався на п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України і просив: скасувати процесуальне рішення прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова Арсені О.В. від 15.04.2021 р. про відмову в задоволенні клопотання по кримінальному провадженню №0000523 від 25.09.2020 та зобов`язати Київську окружну прокуратуру м. Харкова вчинити ряд слідчих та процесуальних заходів і дій у двадцяти денний строк для прийняття процесуального рішення про повідомлення будь-якій особі про підозру по вказаному кримінальному провадженню або щодо закриття вказаного кримінального провадження за відсутністю складу та події кримінального правопорушення.

Відмовляючи ОСОБА_1 у відкритті провадження за його скаргою, слідчий суддя керувався вимогами ст. 303 КПК України і мотивував таке рішення тим, що з матеріалів скарги вбачається, що 07.04.2021 р. потерпілими ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до Київської окружної прокуратури м. Харкова подано клопотання про закінчення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000523 від 25.09.2020 та повідомлення про підозру ОСОБА_4 . Постановою прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова Арсені О.В. від 15.04.2021 р. в задоволенні вказаного клопотання потерпілих було відмовлено. Враховуючи, що потерпілий ОСОБА_1 фактично оскаржує рішення прокурора яке, відповідно до вимог ч.1 ст.303 КПК України, не підлягає самостійному оскарженню, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у відкритті провадження за його скаргою.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді з наступних підстав.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого судді, прокурора, керівника слідчого органу, слідчого є однією із найважливіших гарантій захисту громадянами своїх прав та свобод від їх порушення як з боку органів, що здійснюють розслідування та судовий контроль у кримінальному провадженні, так і з боку інших осіб, що беруть участь у ньому.

Згідно з ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду, що кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Проте, таке право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави, як зазначено у п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» .

Зокрема, оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов. Процесуальна можливість подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачена ст.303 КПК України. Встановлений ст. 303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним.

Законодавець передбачив окремі випадки, які утворюють процесуальні підстави відповідно до норм, передбачених ст. 303 КПК України, для звернення з певною скаргою. При цьому, вимогами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України читко визначено право заявника, потерпілого, його представника чи законного представника підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, лише у випадках:

- невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення;

- неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу;

- нездійснення інших процесуальних дій, які слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Наведена норма надає процесуальне право звернутися до суду зі скаргою не на будь - яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

А пунктом 7 ч.1 ст. 303 КПК України законодавцем передбачено оскарження рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Виходячи зі змісту скарги (а.с. 1-3) ОСОБА_1 звернувся до прокурора з клопотанням, в порядку ст. 220 КПК України, яке прокурором у відповідності до вимог ст. 220 КПК України протягом наданого законодавцем строку, було розглянуто, за наслідком чого було винесено постанову (а.с. 21-22) про відмову у задоволенні клопотання.

За таких обставин, бездіяльність прокурора, яка передбачена п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, відсутня, а тому і право на оскарження такого виду бездіяльності у ОСОБА_1 не виникло, оскільки слідчим клопотання, подане в порядку ст. 220 КПК України, розглянуте у визначений законодавцем строк.

При цьому, підстав на звернення до слідчого судді зі скаргою щодо оскарження рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання в порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, також не вбачається, оскільки вказаною нормою передбачене оскарження рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником. А заявником клопотання подавалось про проведення саме процесуальної дії, а не слідчої (розшукової) або негласної слідчої дії.

Виходячи з фактичного змісту клопотання та постанови прокурора про відмову в його задоволенні (а.с. 21-22), повідомлення особі про підозру не є слідчою дією у розумінні вимог чинного законодавства, оскільки стосується проведення процесуальних дій в порядку КПК.

Натомість, слідчою (розшуковою) дією, у відповідності до вимог ст. 223 КПК України, слід розуміти як передбачений Кримінальним процесуальним кодексом захід, який застосовується компетентними особами для збирання, дослідження, оцінки та використання доказів під час конкретного кримінального провадження. Вони мають пізнавальний і водночас процесуальний характер та розшукову спрямованість, сутність якої полягає у намаганні процесуальної особи розшукати й належним чином зафіксувати у відповідних процесуальних джерелах фактичні дані, що мають значення для кримінального провадження. Не менш важливою метою слідчих (розшукових) дій є перевірка раніше отриманих у цьому кримінальному провадженні доказів або інших встановлених фактів. Всі інші дії слідчого, що прямо не пов`язані з отриманням (збиранням), дослідженням і перевіркою доказової інформації, прийнято позначати терміном «процесуальні» або «інші» дії слідчого. Як збірне кримінальне процесуальне поняття слідча (розшукова) дія - це система кримінальних процесуальних правил і умов, що здійснюються уповноваженою на те особою в конкретному кримінальному провадженні з метою виявлення, вилучення, дослідження і фіксації доказів. Складений за результатами слідчої (розшукової) дії протокол з додатками до нього є документом, що розглядається як окреме джерело доказів.

А тому, таке рішення прокурора, не є рішенням, яким відмовлено узадоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій і не може бути оскаржене в порядку п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

При цьому, колегія суддів зазначає, що заявник не має згідно КПК України повноваження вимагати від слідчого та прокурора проведення процесуальної дії повідомлення про підозру, оскільки прокурор та слідчий під час досудового розслідування наділені самостійними процесуальними повноваженнями щодо проведення таких процесуальних дій як повідомлення про підозру. А тому, заявник безпідставно вимагає від прокурора проведення зазначеної ним процесуальної дії.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції про відсутність підстав у ОСОБА_1 для звернення до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України та відмовою у відкритті провадження за його скаргою.

Отже, рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, а тому, ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2021 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність прокурорапідлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_1 без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2021 рокузалишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді