Провадження № 1-кс/554/5921/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 травня 2021 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , представника скаржника адвоката ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу ОСОБА_4 на повідомлення про підозру ,-
В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_4 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000334 від 07.12.2018 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Як на підставу звернення до суду зі скаргою ОСОБА_4 посилається на положення ст.303 КПК України та обґрунтовує її тим, що слідчим СУ ГУНП у Полтавській області ОСОБА_6 01.02.2021 року було повідомлено його про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.121 КК України, у кримінальному провадженні №0000334 від 07.12.2018 року. При цьому, скаржник посилається на необґрунтованість, незаконність та безпідставність повідомлення про підозру.

У судовому засіданні ОСОБА_4 та його захисник підтримали скаргу в повному обсязі та просили її задовольнити з підстав наведених у ній.

Прокурор та слідчий заперечували щодо скарги.

Потерпіла та її захисник заперечували проти задоволення скарги

Заслухавши доводи сторін судового розгляду, вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, матеріали кримінального провадження №0000334, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до п. 10 ч.1 ст.303 КПК України, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Як убачається з матеріалів скарги, слідчим СУ ГУНП у Полтавській області ОСОБА_6 , 01.02.2021 року було складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.121 КК України, у кримінальному провадженні №0000334 від 07.12.2018 року.

Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Право підозрюваного «знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють», що визначено пунктом 1 частини третьої статті 42 КПК України, кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.

Відповідно до положень ст. 277 КПК України повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Судом встановлено, що відповідно до повідомлення про підозру від 01.02.2021 року, ОСОБА_4 підозрюється у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, що спричинило розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Згідно з положеннями ст.278 КПК України - Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до с.111 КПК України - повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

В разі неможливості вручення особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи /глава 11 КПК України ст.ст.135, 136 КПК України/, тобто шляхом: надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телефонограмою /ч.1 ст.135 КПК України/; у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи/ч.2 ст.135 КПК України/. Відповідно до ч.1 ст.136 КПК України - належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

З матеріалів скарги вбачається, що старшим слідчим СУ ГУНП в Полтавській області підполковником поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 01.02.2021 року було складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.121 КК України, у кримінальному провадженні №0000334 від 07.12.2018 року.

Вказане повідомлення про підозру ОСОБА_4 було направлено поштовим зв`язком 02.02.2021 року.

В матеріалах кримінального провадження відсутня особиста розписка або дані про отримання членами сім`ї ОСОБА_4 повідомлення про підозру від 01.02.2021 року.

За вищевказаних обставин, слідчий суддя вважає, що трекінг Укрпошти, наданий прокурором на підтвердження вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру не може свідчити та бути належним доказом дійсного вручення зазначеного повідомлення.

Крім цього, слідчим 03.02.2021 року було запропоновано отримати за місцем реєстрації ОСОБА_4 повідомлення про підозру ОСОБА_9 , яка від отримання вказаних документів відмовилась, про що було складено відповідний протокол.

Однак, враховуючи той факт, що з дружиною ОСОБА_9 . ОСОБА_4 розлучений, а місце його реєстрації не являється обов`язковим місцем його проживання, з належним врученням повідомлення про підозру у такий спосіб слідчий суддя погодитись не може.

Таким чином, слідчим не було вжито вичерпних заходів для встановлення місця проживання ОСОБА_4 та вручення повідомлення про підозру у передбачений процесуальним законодавством спосіб. При цьому сам факт складання та погодження уповноваженими особами тексту повідомлення про підозру без його безпосереднього вручення відповідною особою не може розцінюватись як виконання визначених кримінально-процесуальним законом дій, передбачених як «здійснити повідомлення про підозру».

Отже, слідчому судді не надано доказів належного виконання слідчим вимог ст.278 КПК України щодо вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру.

Крім іншого слідчий суддя звертає увагу на те, що на час відкриття даного кримінального провадження № 0000334 від 07.12.2018 р. існувало інше кримінальне провадження № 0000454 від 01.05.2014 року за правовою кваліфікацією ст. 121 ч.1 КК України (фабула: 01.05.2014 року близько 15 години на території дачного кооперативу «Надежда» в селище Вороніна в Полтаві ОСОБА_7 отримала травму правого ока в результаті пострілу з пневматичної рушниці, який був здійснений невідомою особою зі сторони дачного кооперативу «Енергетик».) При цьому в кримінальному провадженні № 0000454 23.01.2015 року в належний спосіб, передбачений КПК України, було повідомлено про підозру ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 128 КК України, яка відповідно до матеріалів кримінального провадження являлась на той час тещею ОСОБА_4 .

При цьому, слід відмітити також що під час розслідування вказаного кримінального провадження № 0000454 одночасно розглядались версії причетності до вказаного правопорушення як ОСОБА_10 , так і ОСОБА_4 , про що свідчать висновки судових експертиз, проведених відносно їх обох, а саме судово психологічних, дактилоскопічних. При цьому слід відмітити, що на вилученій з місця пригоди пневматичній гвинтівці виявлені сліди пальців рук, але залишені вони не ОСОБА_10 чи ОСОБА_4 . Більш того, при проведенні судово-балістичних експертиз переконливого висновку експерти дійшли лише в тому, що пневматична гвинтівка виготовлена промисловим способом та придатна до проведення пострілів, а чи вилучені з місця події предмети, є відстріляними кульками з пневматичної зброї, відстріляні саме з вилученої гвинтівки не відповіли, через надмірну руйнацію даних предметів, зазначивши, що вони могли бути відстріляні і з іншої зброї калібру 4,5 мм.

В подальшому, після неодноразового розгляду Ленінським районним судом м. Полтави по суті, кримінальне провадження 13.02.2019 року було закрито у зв`язку з відмовою прокурора від обвинувачення. Вказане рішення залишено в силі Ухвалою Полтавського Апеляційного суду від 25.03.2020 року.

Тобто відносно однієї події було відкрито 2 кримінальних провадження, які з 07.12.2018 року по 25.03.2020 року існували одночасно, в строк більше 1 року та 3 місяців відносно одного і того ж факту спричинення ОСОБА_7 тілесного ушкодження, в той час, коли одне розглядалося судом по суті, а інше перебувало на стадії досудового розслідування.

З цього можливо зробити висновок, що ОСОБА_4 піддавався кримінальному переслідуванню, а саме проведенню відносно нього слідчих дій одночасно по 2 різним кримінальним провадженням, хоч і по одному і тому ж факту.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Суд при постановлені ухвали, керується при цьому висновками ЄСПЛ у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», де зазначено, що «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення» та така кількість доказів на даний час у вказаних матеріалах наведена.

Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Murray v. the United Kingdom» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, на обґрунтування підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , та його причетність до кримінального правопорушення, прокурором в судовому засіданні надані наступні матеріали кримінального провадження №0000334, слідчий суддя дійшов висновку, що вони не містять фактичних даних, які б поза розумним сумнівом свідчили про обґрунтованість підозри саме ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого саме ч.1 ст.121 КК України, та які б могли переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_4 можливо вчинив даний злочин, а крім усього вищеописаного, містять численні процесуальні документи з кримінального провадження № 0000454 , яким вже давалась оцінка судом при розгляді по суті. Також матеріали кримінального провадження №0000334 мають численну кількість судово медичних експертиз, які доводять лише тяжкість та час утворення тілесного ушкодження потерпілої ОСОБА_7 , що і так не оспорюється.

В ході досудового розслідування обох кримінальних проваджень були допитані свідки, однак іхні показання мають істотні суперечності між собою, в залежності від родинних зв`язків з потерпілою та підозрюваними, які слідством не усунуті, тому суд ставиться до них критично.

Іншими матеріалами кримінального провадження №0000334 ні в їх сукупності та взаємозв`язку, ні будь яким доказом окремо не доводиться обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 01.02.2021 р. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, не було здійснено у встановленому законом порядку та є необґрунтованим, в зв`язку з чим підлягає скасуванню, а скарга задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 93, 110, 216, 276-278, 303, 306, 307, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_4 на повідомлення про підозру - задовольнити.
Скасувати повідомлення про підозру слідчого СУ ГУНП у Полтавській області ОСОБА_6 від 01.02.2021 року по кримінальному провадженню № 0000334 від 07.12.2018 р.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали проголошено 11.05.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1