ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/8024/20 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11-cc/818/425/21 Доповідач ОСОБА_2
Категорія : арешт майна
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
власника майна - ОСОБА_7
представника власника майна - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 16 лютого 2021 року, якою частково задоволено клопотання прокурора Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилучених речей та документів у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001931 від 02.10.2020 за ч. 3 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харковавід 16.02.2021 року частково задоволено клопотання прокурора про арешт майна.
Накладено арешт на предмет кримінального правопорушення в кримінальному провадженні № 0001931 від 02.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України - на безпровідний Інтернет Київстар (мобільний інтернет), чорнові записи на 8 аркушах, блокноти з чорновими записами, картки з-під сім карток з номерами: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , 25 сім карток мобільного оператора МТС, 29 сім карток мобільного оператора Київстар, 6 сім карток мобільного оператора Life, чорний флеш носій на 2 Gb, чорний флеш носій Mobil 4Х, Verico micro SD Adapter, маленький блокнот (червоно-чорного кольору) з записами стосовно ОЛХ, банківська картка ПриватБанк № НОМЕР_3 , банківські картки monobank № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , банківські картки А-Банк № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7 , мобільний телефон Fly в корпусі чорного кольору, імей: НОМЕР_8 , мобільний телефон Umidgi сенсорний в корпусі чорного кольору, імей: НОМЕР_9 , мобільний телефон Nomi в корпусі чорного кольору, імей: НОМЕР_10 ; імей: НОМЕР_11 , мобільний телефон Lenovo, сенсорний, імей: НОМЕР_12 , з двома сім-картками мобільного оператора «Київстар», мобільний телефон Nomi І184, імей: НОМЕР_13 , імей: НОМЕР_14 , мобільний телефон Nomi І184, імей: НОМЕР_15 , імей: НОМЕР_16 , мобільний телефон Samsung Duos GT E1202I, імей: НОМЕР_17 , імей: НОМЕР_18 , мобільний телефон Fly DS105 D, імей: НОМЕР_19 ; імей: НОМЕР_20 , мобільний телефон Astra A242, імей: НОМЕР_21 , мобільний телефон Lenovо, сенсорний, в корпусі червоного кольору, імей: НОМЕР_22 .

На виконання ч. 3 ст. 173 КПК України, слідчий суддя вирішив повернути ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 грошові кошти в розмірі 15900 доларів США (157 купюр номіналом по 100 доларі США та 4 купюри номіналом по 50 доларів США), грошові кошти на суму 540 000 рублів (108 купюр номіналом 5000 рублів).

Прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді в частині відмови у задоволені клопотання та постановити нову, якою задовольнити клопотання про арешт майна в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що вилучені грошові кошти під час проведення обшуку 10.02.2021 року мають доказове значення у кримінальному провадженні та можуть бути в подальшому звернені для забезпечення цивільного позову осіб, які в подальшому будуть встановлені та визнані потерпілими у кримінальному провадженні.
Зазначає, що у разі повернення тимчасово вилученого майна існує ризик приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження речей, які мають доказове значення та в подальшому орган досудового розслідування буде позбавлений речових доказів, які є джерелом доказу у кримінальному провадженні.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_8 подав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що у клопотанні про арешт майна зазначено, що власником грошових коштів є ОСОБА_7 та вона зберігала їх, оскільки вони були передані їй її матір`ю ОСОБА_9 та свекрухою ОСОБА_10 . Кошти призначалися для майбутнього придбання житла (квартири) у місті Харкові.

Вислухавши доповідь судді, прокурора у кримінальному провадженні, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення власника майна та її представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги,перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволені клопотання прокурора в частині накладення арешту на грошові кошти слідчий суддя виходив з того, що ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.02.2021 слідчому та прокурорам не надавався дозвіл на виявлення та вилучення грошових коштів. Також, зазначав, що виявлені грошові кошти неможливо ідентифікувати та встановити їх походження, що може призвести до обмеження права фізичної особи або юридичної особи на здійснення господарської діяльності, а також не наведено доказів, що дані гроші мають значення для досудового розслідування та можуть мати доказове значення для справи.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Жушман проти України» № 13223/05 від 28.05.2009 р. зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як вбачається з матеріалів провадження, що Слобідським ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування № 0001931 від 02.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

10.02.2021 року на підставі ухвали Комінтернівського районного суду м.Харків від 02.02.2021 року, старшим слідчим СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого встановлено, що в квартирі мешкає ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітня дитина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В ході обшуку виявлено та вилучено предмети згідно опису, які знаходились в квартирі АДРЕСА_2 , в тому числі грошові кошти в розмірі 15900 доларів США (157 купюр номіналом по 100 доларі США та 4 купюри номіналом по 50 доларів США) та на суму 540 000 рублів (108 купюр номіналом 5000 рублів).

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Так ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб

Згідно ч.1 ст.234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку (ч.5 ст.236 КПК України). Таким чином, проведення обшуку в обсязі який не охоплюється метою його проведення є недопустимим.

Колегія суддів враховує, що ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м.Харкова від 02.02.2021 року клопотання слідчого, погоджене з прокурором задоволено частково.

Надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , де знаходиться ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою відшукування та вилучення речей та документів, які стосуються даного кримінального правопорушення, а саме: банківської картки «Ощадбанку» № НОМЕР_23 на ім`я ОСОБА_14 ; банківської картки «Ощадбанку» № НОМЕР_24 на ім`я ОСОБА_15 ; банківської картки «Монобанку» № НОМЕР_25 на ім`я ОСОБА_16 , а також, комп`ютерної техніки, системних блоків, ноутбуків, флеш носіїв, wi-fi роутерів, сім-карток мобільних операторів, мобільних телефонів, квитанцій про переведення в готівку грошових коштів, чорнових записів.

Тобто, як вбачається з вказаної ухвали, на час проведення обшуку дозвіл на вилучення грошових коштів у органу досудового розслідування був відсутній.

Згідно ч.7 ст.236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право, серед іншого, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

У відповідності до ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Таким чином, у відповідності до вимог ст.ст.167, 234, 236 КПК України, майно, яке вилучається слідчим, прокурором під час проведення обшуку, повинно мати певний зв`язок з розслідуваним кримінальним правопорушенням. Слідчий, прокурор під час проведення обшуку не мають права вилучити майно, яке безпосередньо не зазначено в ухвалі про дозвіл на обшук та не має жодних ознак зв`язку з розслідуваним кримінальним правопорушенням.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що у ході проведення обшуку не може вилучатись не зазначене в ухвалі про дозвіл на обшук майно, яке не має значення для кримінального провадження, з метою його арешту для забезпечення відшкодування матеріальної шкоди та забезпечення цивільного позову в майбутньому, оскільки це суперечить вимогам ст.ст.167, 234, 236 КПК України. Тобто, вилучення під час обшуку в квартирі особистих коштів ОСОБА_7 , які не мають зв`язку розслідуваним кримінальним правопорушенням не відповідало меті та межам проведення обшуку.

Як вбачається з апеляційної скарги прокурора та клопотання про арешт майна правовою підставою для накладення арешту на грошові кошти є збереження речових доказів та можливе забезпечення цивільного позову осіб, які в подальшому будуть встановлені та визнані потерпілими. Проте, прокурором не зазначено яке доказове значення мають вказані грошові кошти для даного кримінального провадження та які факти чи обставини можуть з їх допомогою бути встановлені. Тобто, стороною обвинувачення не доведено, що вилучені грошові кошти відповідають критеріям речових доказів визначеним у ст.98 КПК України, а тому у слідчого судді були відсутні підстави для накладення на них арешту з метою збереження речових доказів.

Також, колегія суддів враховує, що згідно з повідомленням про підозру оголошену ОСОБА_12 матеріальна шкода, яка була заподіяна потерпілому становить 5000 грн., а під час обшуку були вилучені грошові кошти в розмірі 15900 доларів США (157 купюр номіналом по 100 доларі США та 4 купюри номіналом по 50 доларів США) та на суму 540 000 рублів (108 купюр номіналом 5000 рублів). Тобто вилучені під час обшуку грошові кошти є готівкою в іноземній валюті - долари США та російські рублі та в сумі, яка є неспівмірною та значно перевищує суму, якою за версією слідства протиправно заволодів підозрюваний.
Таким чином, обґрунтованим на думку колегії суддів є висновок слідчого судді про відсутність підстав для накладення арешту на грошові кошти з метою збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову осіб, які в подальшому будуть встановлені та визнані потерпілими у кримінальному провадженні.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Таким чином, ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи. Постановлене слідчим суддею рішення є законним і обґрунтованим та колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 98, 170, 171, 172, 404, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комінтернівського районного суду м.Харкова від 16 лютого 2021 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді