УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000956 від 10 березня 2021 року за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000956 від 10 березня 2021 року за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000956 від 10 березня 2021 року за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

Зі змісту клопотання вбачається, що 09 березня 2021 року надійшла заява ОСОБА_4 , про те, що 03.03.2021 року близько 14 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , брокером ОСОБА_5 та нотаріусом ОСОБА_6 були підроблені підписи гр. ОСОБА_4 та незаконно оформлено арешт на його майно на підставі договору позики від 01.02.2019 року між позикодавцем ОСОБА_7 та позичальником ОСОБА_4 , на суму 2 158 819 гривень.

Так, ОСОБА_4 2020 року звертався до ОСОБА_7 як до брокера, щоб вона оформила йому папери на продаж його земельної ділянки. Після того, як вона оформила і підготувала йому папери для продажу його земельної ділянки, вона запропонувала йому продати його ділянку через людей, яких вона запропонує. Оскільки він мав вже покупця та йому потрібно було тільки оформлення документів він відмовився від її клієнтів і вона сказала йому, що якщо він не продасть землю через її покупців, то вона завадить йому взагалі продати його земельну ділянку. Також вона пояснила, що може заробити непогану суму грошей з продажу земельної ділянки приблизно 15 000 доларів США. ОСОБА_4 забрав всі документи і відмовився від її послуг.

Після цього ОСОБА_4 почав оформляти продаж своєї земельної ділянки покупцеві з яким домовився раніше. У процесі підготовки паперів на продаж своєї земельної ділянки та під час угоди 03.03.2021 року йому надійшло смс повідомлення від приватного виконавця ОСОБА_8 //, про арешт його земельної ділянки і його банківських рахунків.

Досудовим розслідуванням було встановлено, що гр. ОСОБА_4 належать земельні ділянки, а саме: земельна ділянка, загальною площею 0,1 га, кадастровий номер :62:276:0008, за адресою: АДРЕСА_2 ; земельна ділянка, загальною площею 0,1 га, кадастровий номер :62:276:0009, за адресою: АДРЕСА_2 ; земельна ділянка, загальною площею 0,1 га, кадастровий номер :62:276:0010, за адресою: АДРЕСА_2 .

16.05.2021 року постановою дізнавача Шевченківського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_9 вищевказані земельні ділянки було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000956.

З метою збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно, в зв`язку з чим прокурор звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити із підстав у ньому зазначених.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином. На адресу суду надіслав клопотання, в якому просив задовольнити клопотання прокурора, та проводити розгляд без його участі.

Вислухавши думку прокурора, вивчивши матеріали клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, додатково долучені документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000956 від 10 березня 2021 року за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

16.05.2021 року постановою дізнавача Шевченківського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_9 земельна ділянка, загальною площею 0,1 га, кадастровий номер :62:276:0008, за адресою: АДРЕСА_2 ; земельна ділянка, загальною площею 0,1 га, кадастровий номер :62:276:0009, за адресою: АДРЕСА_2 ; земельна ділянка, загальною площею 0,1 га, кадастровий номер :62:276:0010, за адресою: АДРЕСА_2 , були визнані речовим доказом у кримінальному провадженні №0000956.

Згідно зі ст.ст.131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Ч.2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п. 1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п. 3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно з вимогами ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.167 КПК України - тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Доводи прокурора щодо накладення арешту на майно, слідчий суддя вважає необґрунтованими, оскільки прокурором ані у клопотанні про накладення арешту, ані у постанові про визнання речовими доказами, не доведено, за якими саме ознаками вказане майно, а саме земельні ділянки, віднесено до речових доказів у вищевказаному кримінальному провадженні, яке розслідується за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України. Отже виникають сумніви щодо співмірності такого обмеження права власності з завданням кримінального провадження.

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги, що прокурором не доведено, що земельна ділянка, загальною площею 0,1 га, кадастровий номер :62:276:0008, за адресою: АДРЕСА_2 ; земельна ділянка, загальною площею 0,1 га, кадастровий номер :62:276:0009, за адресою: АДРЕСА_2 ; земельна ділянка, загальною площею 0,1 га, кадастровий номер :62:276:0010, за адресою: АДРЕСА_2 , відповідають критеріям ст.98 КПК України у кримінальному провадженні №0000956, та, як наслідок, можуть бути використані як доказ у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно, в зв`язку з чим клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.131,132,170173, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000956 від 10 березня 2021 року за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя