Справа № 712/7022/21
Провадження 1-кп/712/579/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2021 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси з Черкаської обласної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000133 від 16.04.2021, по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час. Обґрунтовуючи своє клопотання прокурор посилається на тяжкість пред`явленого ОСОБА_12 обвинувачення, а також існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявки до суду, впливати на свідків та потерпілих з метою зміни ними своїх викривальних показань чи відмова від них або в загалі з метою їх неявки до суду і перешкоджанню проведенню їхнього допиту.

Обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник заперечували проти заявленого прокурором клопотання посилаючись на недоведеність прокурором ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Зазначивши, що він не має наміру переховуватися від суду, впливати на потерпілих та свідків. Крім того додали, що ОСОБА_12 має намір влаштуватися на роботу.

Інші учасники процесу у вирішенні клопотання покладались на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, вважає наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Таким чином, для застосування запобіжного заходу є необхідність наявності не тільки обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З (реєстру ) матеріалів досудового розслідування, які додані до обвинувального акту та матеріалів доданих до клопотання, вбачається, що ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.06.2021 відносно ОСОБА_12 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який закінчився 04.07.2021

Згідно обвинувального акту ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ст.190 ч. 4 КК України, який є особливо тяжким злочином та за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років .

Обираючи обвинуваченому запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час, суд вказував на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_12 злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та наявність ризиків, в тому числі і про які заявив прокурор, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду та ризику незаконного впливу на потерпілу та свідків по цьому ж кримінальному провадженню.

Суд вважає, що реальність ризику переховування від суду та впливу на свідків протягом певного часу може мати місце на початкових стадіях досудового розслідування чи судового розгляду, але в подальшому, повинно обов`язково підтверджуватися не абстрактними припущеннями, а реальними фактами. Зокрема: це може бути фактичне переховування від органів досудового розслідування та/або суду, придбання квитків, зміна місця проживання підтверджені документально, відомості про відсутність постійного місця проживання, тощо. На думку суду, сама по собі тяжкість пред`явленого обвинувачення не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

При цьому, суд враховує праву позицію Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України», де зокрема зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Однак сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою.

Доказів того, що станом на час проведення підготовчого судового засідання по даному кримінальному провадженню ОСОБА_12 може переховуватися від суду, впливати на недопитаних свідків чи потерпілих, суду не надано.

Судом враховано, що ОСОБА_12 в період з 04.06.2021 по 04.07.2021 знаходився під домашнім арештом, в нічний час, але будь-яких доказів про порушення ним умов перебування під домашнім арештом з боку прокурора та інших учасників кримінального провадження суду не надано.

Судом встановлено, що ОСОБА_12 раніше не судимий, позитивно характеризується за місем проживання, зареєстрований та постійно проживає в с. Панталія Дубенського району, Рівенської області, будь-яких даних про особу обвинуваченого чи обставини його особистого життя, які б могли свідчити про наявність ризику переховування від суду чи інших способів неналежної процесуальної поведінки з його боку в розпорядженні суду відсутні.

Таким чином, суд вважає, що для розгляду справи існує необхідність в застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжного заходу, який би був достатнім для забезпечення прибуття його за викликом до суду для участі у судовому розгляді і таким заходом забезпечення на сьогоднішній день, цілком обґрунтовано може бути особисте зобов`язання.

За ч.1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора та необхідність застосування до обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 179, 314, 315, 316, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного у виді домашнього арешту в нічний час обвинуваченому ОСОБА_12 відмовити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_12 наступні обов`язки, а саме:

- прибувати за першою вимогою до суду, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, реєстрації, роботи та номеру засобів зв`язку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текс ухвали оголошено 07.07.2021 о 12:00 годин.

Головуючий О.І.Кончина