Справа № 759/3953/21
Провадження № 1-кп/752/1570/21
УХВАЛА

16 квітня 2021 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за № 0004153 від 27 жовтня 2020 року, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Митниця Васильківського району Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю прокурораОСОБА_4 ,
захисникаОСОБА_5 ,
обвинуваченогоОСОБА_3 ,

встановив:

До Голосіївського районного суду м. Києва з Київського апеляційного суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) направлено для розгляду обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289 КК.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи наявністю ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати. На стадії досудового розслідування ОСОБА_3 ухилявся від слідства, у зв`язку з чим його було оголошено у розшук. На думку прокурора, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 зможе вчинити спроби переховуватись від суду, впливати на потерпілих, свідків, продовжити злочинну діяльність, оскільки джерела доходу немає, або ж іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. При цьому, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Захисник ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання. Вказав, що прокурором не обґрунтовано наявність зазначених у клопотанні ризиків, а також неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування щодо ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у виді домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_3 також заперечив проти задоволення клопотання прокурора та вражав за можливе застосувати щодо нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Заслухавши пояснення прокурора на підтримку клопотання, думку учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 315 КПК під час підготовчого судового засідання суд, за клопотанням учасників судового провадження, має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Частиною 1 ст. 177 КПК передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 1 ст. 178 КПК передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 лютого 2021 року ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 17 квітня 2021 року з визначенням застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 113500 грн. Тому, враховуючи вимоги ст. 315 КПК, суд має вирішити клопотання щодо запобіжних заходів.
За результатами вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, пояснень учасників судового провадження, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінальних правопорушень.

З урахуванням тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_3 (до восьми років позбавлення волі), кількості епізодів злочинної діяльності, що ставиться йому у провину, відсутності у ОСОБА_3 міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, оголошення останнього у розшук на стадії досудового розслідування, наявність повідомлення про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень, суд вбачає наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 може здійснювати дії, передбачені п. 1, п. 3 , п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме переховуватися від суду, впливати на потерпілих та свідків, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
З огляду на характер інкримінованих ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, дані про його особу, а також те, що відповідно до ч. 3 ст. 95 КПК суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо отримав під час судового засідання, суд дійшов висновку, що ризики та обставини відповідно до ст. 177, ст. 178 КПК, які враховував слідчий суддя при обранні відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на сьогодні не зменшилися та продовжують існувати.
При цьому, застосування щодо ОСОБА_3 більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі домашнього арешту, про що просив обвинувачений та захисник в судовому засіданні, буде недостатнім для запобігання зазначеним ризикам, не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання ОСОБА_3 процесуальних обов`язків. Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в даному випадку виправдано наявністю справжніх інтересів суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.
Будь-яких даних, які би свідчили про неможливість тримання ОСОБА_3 під вартою, сторонами кримінального провадження не надано.
Таким чином, клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 131,132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 314-316, 369-372, 376 КПК, суд
постановив:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 14 червня 2021 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1