ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 587/333/15 Номер провадження 11-кп/814/396/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора захисника засудженогоОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 22 червня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою щодо ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого трьох неповнолітніх дітей, засудженого вироком Сумського районного суду Сумської області від 24 грудня 2015 року за ч.1 ст.121 КК України на 6 років позбавлення волі,

відмовлено у задоволенні його клопотань про роз`яснення вироку Сумського районного суду Сумської області від 24 грудня 2015 року та про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII.

В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що вирок є зрозумілим, а тому підстави для його роз`яснення відсутні.

Крім того, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для зарахування ОСОБА_8 строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII, оскільки до набрання чинності вироком Сумського районного суду Сумської області від 24 грудня 2015 року ОСОБА_8 під вартою не перебував.

За змістом апеляційної скарги засуджений ОСОБА_8 не погоджується з ухвалою суду першої інстанції та просить її скасувати.

При цьому стверджує про необхідність застосування щодо нього положень ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII починаючи з 14 березня 2019 року, тобто з моменту взяття під варту, оскільки положення цього Закону поліпшують його становище.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, міркування прокурора про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.
Висновок місцевого суду про відсутність підстав для роз`яснення вироку Сумського районного суду Сумської області від 24 грудня 2015 року є обґрунтованим.
Відповідно до ч.1 ст.380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
За змістом закону, роз`яснення рішення - це викладення рішення у більш ясній та зрозумілій формі. Необхідність роз`яснення судового рішення зумовлюється його нечіткістю або суперечливістю викладених у ньому висновків, тобто коли зміст рішення є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або для осіб, які мають його виконувати.
Як вбачається зі змісту вироку Сумського районного суду Сумської області від 24 грудня 2015 року, яким ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за ч.1 ст.121 КК України на 6 років позбавлення волі, його вступна, мотивувальна та резолютивна частини викладені загальновживаними словами, містять чіткий і зрозумілий характер.
Судове рішення містить посилання на норми діючого кримінального процесуального закону, є зрозумілим і таким, що виключає подвійне його тлумачення, а тому підстави для його роз`яснення відсутні.
Доводи засудженого про необхідність зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі є необгрунтованими.
Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_8 засуджений вироком Сумського районного суду Сумської області від 24 грудня 2015 року за ч.1 ст.121 КК України на 6 років позбавлення волі (т.2, а.с.94-97).
Даний вирок набрав законної сили 03 квітня 2018 року, про що видане відповідне розпорядження (т.3, а.с.3).
При цьому, запобіжний захід стосовно ОСОБА_8 в межах даного кримінального провадження не застосовувався. З метою виконання вироку ОСОБА_8 було затримано та взято під варту лише 14 березня 2019 року, що підтверджується листом судді Сумського апеляційного суду ОСОБА_9 №11-о/816/1/19 від 27 березня 2019 року (т.3, а.с.93).
Об`єктивних даних про перебування ОСОБА_8 в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження в апеляційному чи касаційному порядку матеріали провадження не містять і в апеляційній скарзі не наведено.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
При цьому, у строк попереднього ув`язнення включається строк:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;
ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
За таких обставин, враховуючи наведені вимоги закону, з огляду на те, що до ОСОБА_8 не застосовувалось попереднє ув`язнення в межах даного кримінального провадження, а під варту він взятий після набрання чинності вироком суду та після його перегляду судом касаційної інстанції, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про відсутність підстав для застосування ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухвали суду не встановлено.
Отже, апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 404, 405, 407 та 418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 22 червня 2020 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4