КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/1485/21
Провадження № 1-кс/534/412/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2021 року місто Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровськ, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, одруженого, працює забивачем ВРХ ТОВ «Кременчук м`ясо», освіта професійно-технічна, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей, статусу учасника АТО не має, статусу ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС не має, групи інвалідності не має, паспорт № НОМЕР_1 від 06.07.2020 року.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

у с т а н о в и в:

До Комсомольського міського суду Полтавської області звернувся слідчий СВ ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 із клопотанням, погодженим прокурором, в якому порушує питання щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вмотивовано слідчим тим, що підозрюваний на даний час підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання на строк понад п`ять років позбавлення волі, утримуватись в ізоляторі тимчасового тримання за станом здоров`я може, а тому є достатні підстави вважати, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити злочинну діяльність, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілого, з метою зміни ними показів, або залякування їх, є раніше судимим вироком Козельщинського районного суду від 27.02.2007 за ч. 1 ст. 115 КК України, за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи, до 8 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі умовно достроково 30.04.2013 року (в силу ст. 89 ККУ України, вважається не судимим), а тому враховуючи викладені обставини, що підтверджують наявність зазначених ризиків необхідно обрати винятковий запобіжний захід тримання під вартою, так як застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам.
Виходячи із змісту внесеного клопотання та матеріалів судової справи, органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодження, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_8 ..

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22 серпня 2021 року о 21 години 00 хвилин, знаходився на подвір`ї де проживає його матір ОСОБА_8 , у АДРЕСА_2 . В цей час до території домогосподарства прийшла ОСОБА_8 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 виникла сварка яка переросла в бійку.

В подальшому ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс три удари металевою кружкою, яку тримав у правій руці, в область голови ОСОБА_8 .

Після цього потерпіла зайшла на територію свого домоволодіння, де сіла на лавочку, а ОСОБА_6 , підійшов до неї, продовжуючи свої дії, спрямовані на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, наніс п`ять ударів кулаками правої та лівої рук в область обличчя, та чотири удари правою ногою в область лівого плеча потерпілій.

Після цього потерпіла зайшла до спальної кімнати будинку, а ОСОБА_6 , знов підійшов до ОСОБА_8 та наніс ще три удари кулаком правої руки в область обличчя, від чого потерпіла упала на підлогу, ударившись головою об край столу. Внаслідок спричинення ОСОБА_6 потерпілій тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 отримала тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент заподіяння, які спричинили смерть потерпілої, у вигляді набряку-набухання головного мозку, травматичного субарахноідального крововиливу.

Слідчий у судове засідання не прибув, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , підтримуючи клопотання слідчого та зазначаючи про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наполягав на застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому зазначив про наявність ризиків, пов`язаних із можливим переховуванням та вчиненням іншого кримінального правопорушення, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні надав пояснення про обставини, інкримінованого йому органом досудового розслідування, кримінального правопорушення, повідомив слідчому судді, що вину свою визнає, просив застосувати до нього нічний домашній арешт.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні, просив відмовити у задоволенні клопотання, однак, у випадку, якщо слідчий суддя вирішить застосувати запобіжий захід, то просив, у такому разі, застосувати нічний домашній арешт, мотивуючи, зокрема, тим, що підозрюваний має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Потерпілий надав пояснення, згідно зі змісту з яких не мав претензій до підозрюваного, щодо клопотання слідчого висловив думку, відповідно до якої заперечив проти клопотання прокурора.
Заслухавши думки прокурора, підозрюваного, його захисника, потерпілого, дослідивши матеріали судової справи у контексті розгляду зазначеного вище клопотання, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, надавши оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення , враховуючи, що жоден доказ не має наперед встановленої сили, дійшов таких висновків.

У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який відповідно до ст.183 КПК України може бути застосований, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається з представлених суду матеріалів, в провадженні відділення поліції №2 Кременчуцького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000399 від 23.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

24.08.2021 року о 13 годині 20 хвилина ОСОБА_6 , був затримай працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
В межах зазначеного кримінального провадження о 12 год. 30 хв. 25.08.2021 року ОСОБА_6 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Копія клопотання та копії доданих до нього матеріалів вручена підозрюваному ОСОБА_6 25.08.2021 о 12 год. 35 хв., з дотриманням вимог ч.2 ст.184 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-рапортом від 23.08.2021 року.
-протоколом огляду місця події від 23.08.2021 року.
-протоколами допитів потерпілого ОСОБА_4 ;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 24.08.2021 року.
-протоколом обшуку (затриманого, арештованого) від 24.08.2021 року.
-довідкою судово-медичного експерта від 24.08.2021 року;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_6 , від 24.08.2021 року;

-протоколом обшуку від 24.08.2021 року;

-речовими доказами;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 .

Згідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»), аналогічний правовий висновок викладено також у справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18), та у інших справах.

Враховуючи зазначені критерії, докази, додані до клопотання та пояснення учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра є обґрунтованою.

За змістом ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Проаналізувавши приєднані до клопотання слідчого матеріали досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наведені вище докази, доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відносяться до тяжкого злочину.

Одночасно, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.

В якості підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу слідчий у внесеному клопотанні посилається на наявність ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, сховати, знищити, спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин справи, незаконно впливати на свідків, з якими підозрюваний має дружні відносини. Наявність зазначених ризиків була підтримана прокурорами у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 12 КК України інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 121 КК України належить до тяжких злочинів

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Слідчий суддя зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», (пункті 74) Суд вказував, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Тримання під вартою також не можна застосовувати як передбачення вироку у формі позбавлення волі.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях статей 177, 178, 183 КПК України.

Згідно зазначених норм, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність взяття під варту судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи і, зокрема, такі фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Оцінивши всі обставини в їх сукупності, у відповідності до вимог ст.178 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного підлягає задоволенню. Лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти можливого переховування, наявність ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України ,що доведені під час розгляду клопотання, що виключає можливість застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчим суддею вивчалась можливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Проте, з урахуванням особи підозрюваного, відсутності у нього законних джерел доходів, застосування таких не буде дієвим. З аналогічних підстав слідчий суддя вважає неспроможними обґрунтування щодо доцільності застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Вік обвинуваченого, його стан здоров`я, сімейне та матеріальне становище не дає підстав для незастосування до нього такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Слідчий суддя зазначає, що захисник, прохаючи слідчого суддю застосувати нічний домашній арешт до підозрюваного, вказував, що підозрюваний має на утриманні двох неповнолітніх дітей, проте доказів суду не надав, які також відсутні у матеріалах судової справи.

Стороною захисту не надано та у матеріалах справи відсутні докази існування у власності, користуванні у підозрюваного житла, або докази згоди власника, користувача житла на можливість проживання підозрюваного у ньому, що також унеможливлює суд застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Сімейний стан підозрюваного доказами також не підтверджено, як і його працевлаштування.

Водночас слідчий суддя враховує, що підозрюваний визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється. За його участю було вчинено ряд слідчих дій. Згідно з усними поясненнями прокурора судово-медична експертиза щодо причин смерті ОСОБА_8 вже призначена та триває.

За змістом пункту 18 частини 1 статті 3 КПК України, у контексті справи, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Стаття 2 КПК України передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Тому слідчий суддя дійшов висновку не застосовувати максимально можливий шестидесятиденний строк тримання підозрюваного у справі під вартою, а визначити тривалість цього строку не на багато більшим, ніж його половина тривалості.

Згідно із матеріалами справи підозрюваного ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Питання про застосування застави вирішено судом в порядку ч. 4 ст.183 КПК України.

З урахування тяжкості інкримінованого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, та відомостей, що характеризують підозрюваного, підстави та обставини справи, надані сторонами захисту і обвинувачення доказами, слідчий суддя вважає за недоцільним визначати розмір застави у кримінальному провадженні №0000399 від 23.08.2021

Керуючись ст.ст.176-178,183,194 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

Клопотання слідчого СВ ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором, задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на тридцять сім днів, без визначення розміру застави.

Взяти підозрюваного під варту в залі суду.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Строк тримання під вартою рахувати з 13 години 20 хвилин 24 серпня 2021 року.

Строк дії ухвали закінчується 29 вересня 2021 року.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП України в Полтавській області.

Копію ухвали суду вручити підозрюваному, захиснику, та направити начальнику ДУ «Полтавська установа виконання покарань (23)» в м. Полтава, начальнику ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП України у Полтавській області.

Ухвала слідчого судді, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) діб з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй повного тексту судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1