Справа № 500/1212/17
Провадження № 1-кп/946/210/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2021 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_4 ,
обвинувачена ОСОБА_5 ,
провівши в місті Ізмаїл Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003391 від 06.11.2016 р., за обвинуваченням

ОСОБА_6 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Стара Некрасівка Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніш не судимої

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 308, ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В середині листопада 2016 року ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, знаходячись на пустирі біля буд. АДРЕСА_2 , незаконно придбала речовину рослинного походження, яка знаходилася в паперовому згортку та поліетиленовому пакеті, після чого за місцем свого мешкання незаконно зберігала наркотичний засіб - канабіс без мети збуту.

16.11.2016 в період часу з 07:22 до 08:50 годин, під час проведення санкціонованого Ізмаїльським міськрайонним судом, обшуку за адресою АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_5 в літній кухні, було виявлено та вилучено паперовий згорток та поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження, сіро-зеленого кольору з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу в висушеному стані становить 2,46 г., та 38,55 г., загальною масою 41,1 г, який ОСОБА_5 незаконно придбала та зберігала за місцем мешкання без мети збуту.

Дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ст. 309 ч. 1 КК України, оскільки ОСОБА_5 вчинила незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Обвинувачена ОСОБА_5 винною себе за ст. 309 ч. 1 КК України визнала повністю і пояснила, що злочин скоїла за описаних вище обставин. Вона дійсно в середині листопада 2016 року знаходячись на пустирі біля буд. АДРЕСА_2 , незаконно придбала речовину рослинного походження, яка знаходилася в паперовому згортку та поліетиленовому пакеті, після чого перенесла знайдене за місцем свого мешкання, щоб розписати чоловіка що за згорток вона знайшла. Чоловік сказав їй, що наркотичний засіб. Вона хотіла його вибросити, але не встигла цього зробити. 16.11.216 року під час проведення обшуку за її адресою в літній кухні, було виявлено та вилучено паперовий згорток та поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження, сіро-зеленого кольору, який вона незаконно придбала та зберігала за місцем мешкання без мети збуту.

Окрім визнання обвинуваченою своєї провини її винність підтверджується наступним дослідженими в судовому засіданні доказами.

Протоколом обшуку від 16.11.2016 року, згідно якого за місцем мешкання ОСОБА_7 виявлено та вилучено паперовий згорток та поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження, сіро-зеленого кольору.

Висновком експерта № 1543-Х від 19.12.2016 року, згідно якого поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження, сіро-зеленого кольору, який вилучено за місцем мешкання ОСОБА_7 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу в висушеному стані становить 2,46 г., та 38,55 г.

Таким чином, суд вважає, що зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення вироку.

Аналізуючи досліджені у справі докази в їх сукупності, суд вважає їх достовірними, оскільки кожне з них доповнюється і підтверджується сукупністю інших доказів.

З часу вчинення злочину (листопад 2016 року) минуло більше 4 років та 5 місяць, тобто у даному кримінальному провадженні, закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п. 2 ч. 1 ст.49.

Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19.032015 року № 5-1 кс 15, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недоотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід не нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо).

Доказів, які б об`єктивно вказували на навмисне переховування обвинуваченої ОСОБА_5 від органу досудового розслідування або суду надано не було.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч. 8 ст.284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого (згода ОСОБА_5 ) ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч. З ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Тобто справа відносно ОСОБА_5 за ст. 309 ч. 1 КК України підлягає закриттю на підставі ст. 49 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 14-15 листопада 2016 року в обідній час, знаходячись біля свого будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , побачила незнайомих їй молодих чоловіків в кількості 5-6 осіб, які знаходились на пустирі, навпроти її будинку. Спостерігаючи на відстані, за вищевказаною групою осіб, ОСОБА_5 побачила, як один чоловік з групи знаходячись біля бетонних будівельних плит сховав невідомий предмет в бетонних плитах. Далі вищевказані особи пішли в невідомому напрямку. Маючи умисел на незаконне викрадення зазначеного предмету, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, ОСОБА_5 відразу підійшла до місця де незнайомий їй чоловік серед бетонних плит сховав невідомий предмет, звідки таємно викрала поліетиленовий пакунок та паперовий згорток в яких знаходилась речовина рослинного походження, сіро-зеленого кольору, яку вона в подальшому принесла додому та зберігала за місцем свого мешкання в будинку АДРЕСА_2 без мети збуту.

Ці дії обвинуваченої кваліфіковані за ст. 308 ч. 1 КК України за ознаками викрадення наркотичного засобу.

Обвинувачена ОСОБА_5 винною себе за ст. 308 ч. 1 КК України не визнала і пояснила, що вона дійсно 14-15 листопада 2016 року в обідній час, знаходячись біля свого будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , побачила незнайомих їй молодих чоловіків в кількості 5-6 осіб, які знаходились на пустирі, навпроти її будинку. Спостерігаючи на відстані, за вищевказаною групою осіб, ОСОБА_5 побачила, як один чоловік з групи знаходячись біля бетонних будівельних плит сховав невідомий предмет в бетонних плитах. Далі вищевказані особи пішли в невідомому напрямку. Вона не маючи умислу на незаконне викрадення зазначеного предмету, відразу підійшла до місця де незнайомий їй чоловік серед бетонних плит сховав невідомий предмет де знайшла поліетиленовий пакунок та паперовий згорток в яких знаходилась речовина рослинного походження, сіро-зеленого кольору, яку вона в подальшому принесла додому та зберігала за місцем свого мешкання в будинку АДРЕСА_2 без мети збуту. Вона не мала наміру скоїти крадіжку.

Суд не може погодиться з такою кваліфікацією дій обвинуваченої з наступних підстав.

Крадіжка з суб`єктивної сторони передбачає тільки прямий умисел (ч. 2 ст. 24 КК України), тобто особа усвідомлює, що посягає на чужу власність, таємно вилучає чуже майно, на яке вона не має ніякого права, передбачає спричинення матеріальної шкоди в певному розмірі і бажає спричинити таку шкоду.

Обов`язковими суб`єктивними ознаками крадіжки є корисливий мотив спонукання до незаконного збагачення за рахунок чужого майна та корислива мета збагатитися самому або незаконно збагатити інших осіб, долі яких зацікавлений винний.

Такого суб`єктивного ознаку у Вербицької органом досудового слідства не встановлено.

Біль того, описуючи однакові дії ОСОБА_7 (згідно обвинувального акту) її дії описані як «таємно викрала поліетиленовий пакунок та паперовий згорток» в одному випадку, та і як «незаконно придбала речовину рослинного походження, яка знаходилася в паперовому згортку та поліетиленовому пакеті», в другому випадку.

В ході досудового слідства не встановлено у кого було щось викрадене, не встановлена вартість викраденого. Ніхто з цього приводу в правоохоронні органи не звертався. В ході досудового слідства не встановлено що саме і де саме ховав чоловік в бетонних плитах, це, чи інше майно знайшла обвинувачена.

В якості доказу прокурор посилається лише протокол слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 з якого не видно де саме остання, що саме знайшла. Згідно протоколу слідчого експерименту ОСОБА_5 лише підтвердила свої покази нічого не показуючи. Під час слідчого експерименту була присутня понята ОСОБА_8 адреса якої не співпадає з адресою вказаною даною громадянкою на відеозапису протоколу слідчого експерименту. Прокурор не зміг забезпечити явку цієї особи для допиту цієї особи.

У зв`язку з викладеним ОСОБА_5 підлягає виправданню за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення.

Речові докази розподіляються відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи у справі, підлягають відшкодуванню відповідно до вимог ст.ст. 124, 126 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_9 за ст. 308 ч. 1 КК України виправдати за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення.

ОСОБА_9 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003391 від 06.11.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у частині вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - закрити.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати у справі, пов`язані з проведенням експертизи в сумі 1980,9 грн.

Речові докази у справі, на які накладено арешт згідно ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 17 листопада 2016 року знищити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд впродовж 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченою ОСОБА_5 в той же термін з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченій та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя