Справа № 305/605/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

12.04.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: прокурорки ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/567/20 за апеляційною скаргою, яку подав обвинувачений ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :
Вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2019 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, раніше судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
Строк відбуття покарання обвинуваченим ОСОБА_6 , слід рахувати з часу його затримання.
Постановлено речові докази : недопалок від сигарети "LD", вилучений з кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", яке розташоване в АДРЕСА_2 ; зламаний навісний замок, який вилучено з дерев`яної шафи "сейфу", звідки було викрадено грошові кошти; ніж ОСОБА_6 , який було добровільно видано власницею кафе, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Рахівського ВП Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області, після вступу вироку в законну силу, знищити.
Неробочий смартфон марки "RRESTIGIO WIZE N3 PSP 3507 DUO Black"; неробочий смартфон марки "RRESTIGIO MultiPhone 5450 Dual Sim black", неробочий смартфон марки "Samsung Galaxy S5 mini" китайського виробника, що знаходяться на зберіганні у власниці ОСОБА_7 , постановлено залишити їй як законному власнику.

Згідно вироку, ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи особою, яка раніше скоювала кримінальні правопорушення та будучи неодноразово притягнутий до кримінальної відповідальності - востаннє 18.02.2015, визнаний винним і засуджений Рахівським районним судом Закарпатської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років і 6 місяців позбавлення волі, та відбувши повністю покарання за цим вироком, на шлях виправлення не став та скоїв інший умисний злочин проти власності.
04 березня 2019 року приблизно о 21 години ОСОБА_6 , умисно, повторно, з метою заволодіння чужим майном та особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом відважування металевих пластин на вікні, що розташоване з тильної сторони кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", яке розташоване в АДРЕСА_2 та належить приватному підприємцю ОСОБА_7 , проник до приміщення, звідки таємно викрав 7 000 гривень, які знаходилися у дерев`яній шафі (сейфі) під навісним замком, 350 гривень, які знаходилися у касі кафетерію, 1 пляшку віскі "Блек Джек" ємкістю 0,7 літра вартістю 300 гривень, 1 пляшку лікеру "Вишневий" ємкістю 0,5 літра вартістю 150 гривень, 2 новорічні подарунки з цукерками марки "Рошен" вагою 0,2 кілограм вартістю по 45 гривень за упаковку, одне безалкогольне пиво "Роберт Домс" ємкістю 0,5 літра вартістю 15 гривень, один неробочий смартфон марки "RRESTIGIO WIZE N3 PSP 3507 DUO Black" вартістю 200 гривень, один неробочий смартфон марки "RRESTIGIO MultiPhone 5450 Dual Sim black" вартістю 200 гривень та один неробочий смартфон марки "Samsung Galaxy S5 mini" китайського виробника вартістю 200 гривень. Викрадене пиво ОСОБА_6 випив на місці події у приміщенні кафетерію, а іншим майном розпорядився на власний розсуд. Внаслідок вчинених ОСОБА_6 дій потерпілій завдано матеріальні збитки на загальну суму 8 505 гривень.

В апеляційній скарзі, не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, доведеність вини та правильність правової кваліфікації своїх дій, обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок змінити : зменшити призначене йому покарання до трьох років позбавлення волі й застосувати щодо нього ст. 75 КК України, оскільки він щиро і публічно у судовому засіданні розкаявся, жалкує про скоєне, активно сприяв розкриттю злочину, вибачився перед потерпілою, повністю відшкодував їй шкоду, цивільного позову не заявлено, позитивно характеризується за місцем свого проживання, перебуває в цивільному шлюбі з гр. ОСОБА_8 з якою очікують на народження дитини, є єдиним працездатним членом сім`ї і перебуває у важких матеріально-побутових умовах та оскільки потерпіла також просила суд не позбавляти його волі.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду : прокурорки ОСОБА_5 , яка заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_7 , неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності обвинуваченого та потерпілої береться до уваги те, що вказані вище процесуальні особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, клопотань чи заяв про відкладення її розгляду не подавали, в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого, те, що апеляційним судом обов`язковість явки обвинуваченого на розгляд справи не визнавалась. При цьому колегія суддів зазначає, що згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 27.03.2021 ОСОБА_6 вручено повідомлення про час та місце розгляду справи.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням в інше приміщення, учасниками судового провадження, і зокрема обвинуваченим ОСОБА_6 , не оспорюється, тому апеляційним судом, з огляду на положення ст. 404 КПК України, не перевіряється, дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно.
Доводи апеляційної скарги про те, що обвинуваченому ОСОБА_6 призначено занадто суворе покарання, колегія суддів відхиляє з таких підстав.
Так, згідно із загальними засадами призначення покарання, визначеними статтею 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів (ч. 2 статті 65 КК України).
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», увагу суддів звернуто на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку, і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Згідно п. 2 вказаної Постанови, усі питання пов`язані із призначенням покарання, мають бути належним чином мотивовані у вироку.
Поняття судової дискреції (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи з цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання вимоги вказаних вище статтей кримінального кодексу були дотримані, що при призначенні покарання судом першої інстанції у достатній мірі враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі його покарання обставини.
Так, з вироку вбачається, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання враховані ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини, за яких скоєно злочин, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. У тому числі, судом враховано те, що передбачене ч. 3 ст. 185 КК України кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів; дані про особу обвинуваченого позитивно характеризується, є раніше судимою особою ; обставини, що пом`якшують покарання щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочинів, часткове відшкодування завданих збитків, проживання у важких умовах. Окрім того, обставиною, що обтяжує покарання визнано рецидив злочину.
Тому доводи апеляційної скарги у цій частині відхиляються, оскільки вказані вище дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання були взяті до уваги судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання.
Окрім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 , неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, неодноразово засуджувався за вчинення кримінальних правопорушень і, востаннє, вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 18.02.2015 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 років і 6 місяців.
Із матеріалів кримінального провадження також вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 кримінальне правопорушення скоїв у строк, що не перевищує два місяці після звільнення з місць позбавлення волі (18.01.2021), що, відповідно до показань потерпілої у судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_6 їй не відшкодована повністю завдана матеріальна шкода, а саме не відшкодовано дві тисячі гривень завданих збитків.
Вказане свідчить про те, що після звільнення з місць позбавлення волі обвинувачений ОСОБА_6 на шлях виправлення не став, а також про те, що ним лише частково відшкодовано завдані збитки.
Тому колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 обґрунтовано призначено покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати у місцях позбавлення волі.
Доводи апеляційної скарги про те, що призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання є занадто суворим, що обвинувачений перебуває в цивільному шлюбі з гр. ОСОБА_8 з якою очікують на народження дитини, є єдиним працездатним членом сім`ї, про пом`якшення призначеного покарання, колегія суддів, з огляду на наведене вище, відхиляє, при цьому бере до уваги і те, що матеріали кримінального провадження не містять будь-яких відомостей про те, що співмешканка ОСОБА_6 є вагітною.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст. ст. 69, 75 КК України не має.
На підставі наведеного, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, яку подав обвинувачений ОСОБА_6 про те, що йому призначено занадто суворе покарання й уважає висновки суду першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання належним чином обґрунтованими та вмотивованими, - призначене покарання необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, справедливим.
Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його скасування з направленням кримінального провадження на новий судовий розгляд, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу, яку подав обвинувачений ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2019 року щодо обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді: