ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/776/21 Справа № 190/980/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого (в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2020 року про відмову у задоволенні подання державної установи П`ятихатська виправна колонія (№122) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні подання державної установи П`ятихатська виправна колонія (№122) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .
Відмовляючи у задоволенні подання суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини, в місцях позбавлення волі перебуває з 27 березня 2017 року та під час утримання в державній установі Державна установа виконання покарань (№4) характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, з 26 квітня 2017 року відбуває міру покарання в ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№ 122)» та за час відбування покарання останній характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування та розпорядок дня установи; стягнень не має, має 4 заохочення; працевлаштований днювальним кімнат побачень; приймає участь у виховних заходах, що проводяться; приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», соціальний зв`язок з рідними підтримує, разом з тим рішенням комісії державної установи «П`ятихатська виправна колонія (№122)» від 03 жовтня 2019 року ОСОБА_7 було відмовлено в направленні матеріалів до суду щодо заміни покарання на більш м`яке, як такому, що не став на шлях виправлення, а також згідно ухвали П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 11 жовтня 2019 року, яка залишена в силі судом апеляційної інстанції, ОСОБА_7 було відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України. Суд першої інстанції, оцінюючи у сукупності всі дані щодо поведінки засудженого, вважає, що процес виправлення ОСОБА_7 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах, без ізоляції від суспільства.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та застосувати щодо нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Обгрунтовуючи апеляційну скаргу зазначає, що має 4 заохочення, та стягнень не має, характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування та розпорядок дня установи, працевлаштований днювальним кімнат побачень. Звертає увагу, що під час відбування покарання захворів на цукровий діабет 1 ступеню та колонія не має можливості його належним чином утримувати, а також в нього впав зір та втратив пам`ять.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, а ухвалу суду скасувати.
Прокурор під час апеляційного розгляду в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
Як вбачаться із роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
З матеріалів провадження слідує, що ОСОБА_7 засуджений вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2016 року за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.
Початок строку відбування покарання засудженим 14 березня 2017 року.
Кінець строку відбування покарання засудженим 14 березня 2022 року.
Згідно наявної в матеріалах провадження характеристики на ОСОБА_7 останній відбуває покарання в місцях позбавлення волі з 27 березня 2017 року.
Під час утримання в державній установі Дніпровська установа виконання покарань (№4) характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав.
З 26 квітня 2017 року відбуває покарання в державній установі П`ятихатськавиправна колонія (№122) та за час відбування покарання характеризується позитивно, має 4 заохочення, стягнень не має, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування та розпорядок дня установи, залучається до робіт з благоустрою установи, працевлаштований днювальним кімнат побачень, до роботи ставиться сумлінно, поставлені завдання виконує в повному обсязі, проявляє розумну ініціативу у роботі, дотримується правомірних та ввічливих правовідносин з персоналом.
Окрім того, засуджений приймає участь у виховних заходах, що проводяться в установі та реагує на їх проведення правильно, приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу Фізкультура і спорт та у фізкультурно-оздоровчій секції, зокрема, грає у мініфутбол та теніс, а також дорожить соціально-корисними зв`язками та підтримує зв`язки з рідними родичами шляхом телефонних розмов, побачень та отримання посилок.
Також, відповідно до довідки медичної частини №122 філії ЦОЗ ДКВС України в Дніпропетровській та Донецькій областях засуджений ОСОБА_7 перебуває на Д-обліку в МЧ 122 з діагнозом цукровий діабет 1 типу, середньої важкості, субкомпенсований, вперше виявлений.
Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що засуджений прагне до виправлення своєї поведінки, протягом усього часу відбування покарання активно залучався до робіт з благоустрою установи, був працевлаштований днювальним кімнат побачень та до обов`язків ставився сумлінно, має 4 заохочення, а тому, на переконання апеляційного суду, зазначеним обставинам у сукупності суд першої інстанції належної оцінки не дав, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання.

Апеляційний суд вважає, що вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_7 довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_7 під час відбування покарання довів своє виправлення, тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України.

З огляду на викладене, доводи засудженого ОСОБА_7 про наявність підстав для його умовно-дострокового звільнення апеляційний суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 15 вересня 2020 року про відмову у задоволенні подання державної установи П`ятихатська виправна колонія (№122) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою подання державної установи П`ятихатська виправна колонія (№122) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 задовольнити та звільнити ОСОБА_7 умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4