ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1415/21 Справа № 216/6611/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника(в режимі
відеоконференції) ОСОБА_7
обвинуваченого
(в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали кримінальних проваджень № 0001553, №0000255, №0000382 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 лютого 2021 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Випасне Белгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
-06.06.2019 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України від відбування покарання звільненого з іспитовим строком на 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

В с т а н о в и л а:

Вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 лютого 2021 року ОСОБА_8 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, та призначено йому покарання:
- за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначено ОСОБА_8 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України до даного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.06.2019 року та визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
Строк відбуття покарання ОСОБА_8 ухвалено обчислювати з 24.10.2019 року.
Судом також вирішено долю речових доказів та питання розподілу процесуальних витрат.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у тому, що він, будучи раніше судимим, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та приблизно в кінці лютого 2019 року, в вечірній час доби, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за допомогою наявного при собі інструмента, віджав вхідні двері та проник до приміщення будинку АДРЕСА_3 . ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний намір, перебуваючи у приміщенні вищевказаного будинку, таємно із корисливих мотивів викрав електричну болгарку «Фіолент» з кругом на 125 вартістю 675 гривень, чоловічий годинник «Орієнт» вартістю 3000 гривень, шуруповерт вартістю 400 гривень, ДВД плеер «ВВК» вартістю 500 гривень, чоловічу куртку вартістю 400 гривень, чоловічу куртку фірми «Puma» вартістю 200 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_10 . Після чого, ОСОБА_8 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальних збитків на загальну суму 5175 гривень.
Він же, 10.10.2019 року, в вечірній час доби, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за допомогою наявного при собі інструмента, пошкодив вікно та проник до приміщення квартири АДРЕСА_4 . ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний намір, перебуваючи у приміщенні вищевказаної квартири, таємно із корисливих мотивів викрав планшет «Bravis NB 106М 10/1 3G» вартістю 1390 гривень, безпровідні навушники білого кольору «Iphone» вартістю 2116,67 гривень, чоловічу зимову курточку вартістю 1700 гривень, чоловічу зимову курточку вартістю 2100 гривень, жіночу зимову курточку вартістю 1100 гривень, чоловічі спортивні штани вартістю 400 гривень; чоловічі джинси вартістю 700 гривень, чоловічу спортивну жилетку вартістю 900 гривень, чоловічу спортивну кофту «худі» вартістю 600 гривень, кальян висотою 1 метр, на дві трубки вартістю 2500 гривень, тріммер для бороди «Philips 3000 ВТ3216 / 14» вартістю 379,67 гривень, грошові кошти в сумі 5000 гривень, чоловічий костюм вартістю 500 гривень, який належать потерпілій ОСОБА_11 . Після чого, ОСОБА_8 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_11 матеріальних збитків на загальну суму 19386,34 гривень.
Він же, в середині жовтня 2019 року, в вечірній час доби, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за допомогою наявного при собі інструмента, пошкодив вікно та проник до приміщення будинку АДРЕСА_5 . ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний намір, перебуваючи у приміщенні вищевказаного будинку, таємно із корисливих мотивів викрав фен «Philips НР8180» вартістю 333,33 гривень, утюг вартістю 1400 гривень, касетний аудіо магнітофон «Fugison MI-41G» вартістю 500 гривень, який належать потерпілій ОСОБА_12 . Після чого, ОСОБА_8 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_12 матеріальних збитків на загальну суму 2233,33 гривень.
ОСОБА_8 , приблизно в кінці жовтня 2019 року, в денний час доби, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, через пошкодження в стіні відкрив вхідній двері та проник до приміщення квартири АДРЕСА_6 . ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний намір, перебуваючи у приміщенні вищевказаної квартири, таємно із корисливих мотивів викрав телевізор «Samsung» модель LE15S51BP, серійний номер 56213HHP500072J вартістю 1066,67 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_13 . Після чого, ОСОБА_8 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_13 матеріальних збитків на вказану суму.
Умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вчиненого повторно.
Крім того, ОСОБА_8 07.02.2019, у вечірній час доби, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за допомогою наявного при собі інструмента, пошкодив вхідній двері та проник до приміщення будинку АДРЕСА_7 . ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний намір, перебуваючи у приміщенні вищевказаного будинку, таємно із корисливих мотивів викрав грошові кошти в сумі 15000 гривень, жіночу шубу вартістю 2500 гривень, яка належить потерпілій ОСОБА_14 . Після чого, ОСОБА_8 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_14 матеріальних збитків на загальну суму 17500 гривень.
Він же, приблизно на початку березня 2019 року, у вечірній час доби, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за допомогою наявного при собі інструмента пошкодив вікно та проник до приміщення будинку АДРЕСА_3 . ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний намір, перебуваючи у приміщенні вищевказаного будинку, таємно із корисливих мотивів викрав чоловічий костюм «Golden Style» вартістю 600 гривень, металеву ємкість - «балія» об`ємом 70 літрів вартістю 290 гривень, яка належить потерпілому ОСОБА_15 . Після чого, ОСОБА_8 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_15 матеріальних збитків на загальну суму 890 гривень.
ОСОБА_8 , приблизно на початку серпня 2019 року, в денний час доби, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за допомогою наявного при собі інструмента віджав вхідні двері та проник до приміщення будинку АДРЕСА_8 . ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний намір, перебуваючи у приміщенні вищевказаного будинку, таємно із корисливих мотивів викрав ліжко «Бристоль» вартістю 1974,63 гривень, матрац «ComFord Hard» вартістю 2582,10 гривень, DVD плеер «Samsung SV-DVD 240/XEV» вартістю 675 гривень, газовий лічильник - роторний вартістю 800 гривень, пральну машинку «Indesid» вартістю 3000 гривень, холодильник «Зіл» вартістю 1000 гривень, газову плиту «Електра» вартістю 600 гривень, стіл комп`ютерний вартістю 700 гривень, який належить потерпілій ОСОБА_16 . Після чого, ОСОБА_8 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_16 матеріальних збитків на загальну суму 11331,73 гривень.
Він же, приблизно на початку вересня 2019 року, в денний час доби, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за допомогою наявного при собі інструмента пошкодив вікно та проник до приміщення будинку АДРЕСА_3 . ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний намір, перебуваючи у приміщенні вищевказаного будинку, таємно із корисливих мотивів викрав телевізор «Sony», модель KV-21FT1K вартістю 650 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_17 . Після чого, ОСОБА_8 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_17 матеріальних збитків на вказану суму.
ОСОБА_8 , приблизно на початку вересня 2019 року, в денний час доби, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом підбору ключа до вхідних дверей проник до приміщення будинку АДРЕСА_5 . ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний намір, перебуваючи у приміщенні вищевказаного будинку, таємно із корисливих мотивів машинку для стрижки волосся «Vitek VT-1350 В» вартістю 202,50 гривень, блок безперебійного живлення Mustek» модель «Power Must 6000 Offline» вартістю 550 гривень, 5 листів ДВП загальною вартістю 2000 гривень, 2 газових балона загальною вартістю 2400 гривень, генератор для світла вартістю 7000 гривен, які належать потерпілій ОСОБА_18 . Після чого, ОСОБА_8 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_18 матеріальних збитків на загальну суму 10152,50 гривень.
Крім цього, 07.02.2019 року, у вечірній час доби, ОСОБА_8 , діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за допомогою наявного при собі інструмента, пошкодив навісний замок та проник до приміщення гаражу, який розташований на території будинку АДРЕСА_7 , в якому знаходився транспортний засобів марки «Viper Fl», об`єм двигуна 125 куб.см. вартістю 5392,80 гривень, який належить потерпілій ОСОБА_14 . В цей час у ОСОБА_8 виник умисел на незаконне заволодіння транспортом, реалізуючи свій злочинний намір, останній викотив вказаний мопед з приміщення гаражу, після чого з місця злочину разом з мопедом зник, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом, розпорядившись ним на свій розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_14 матеріальних збитків на вказану суму.
Умисні дій ОСОБА_8 кваліфіковані за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вчиненого повторно; незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням в приміщення.
Також, 24.08.2019 приблизно 01.00 год. ОСОБА_8 , діючи повторно, маючи намір на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, прибув до приміщення літньої кухні, розташованої на території домоволодіння АДРЕСА_5 , де шляхом виставлення віконної рами проник до її приміщення. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 знаходячись в приміщені літньої кухні, де реалізуючи свій злочинний умисел та єдину мету спрямовану на викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій впевнившись в тому, що його дії носять таємний характер, та за ним ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю потерпілого та свідків, таємно викрав майно, а саме: газонокосарка марки «FORTE GARDEN TOOLS» модель БМК-1943М, помаранчевого кольору, вартість якої згідно судово-товарознавчої експертизи № 34/12.1/816 від 16.10.2019 складає 978,33 гривень; спінінгове вудлище «Crocodile-210 C.W100-200g Art.NO.HY/2102 2.10т», вартість якого згідно судово-товарознавчої експертизи № 34/12.1/816 від 16.10.2019 складає 133,33 гривень; дві котушки для спінінга «big shark cb 1000», вартість яких згідно судово-товарознавчої експертизи № 34/12.1/816 від 16.10.2019 складає 653,33 гривень; спінінгове вудлище «Crocodile-240», вартість якого згідно судово-товарознавчої експертизи № 34/12.1/816 від 16.10.2019 складає 160 гривень; титанове спінінгове вудилище «WINNER Riuer 400 C.W.30-80g Length: 4rn Section: 4 pos Apt:4004 вартість якого згідно судово-товарознавчої експертизи № 34/12.1/816 від 16.10.2019 складає 326 гривень; катушка до спінінгового вудилище «COBRA СВ340», вартість якої згідно судово-товарознавчої експертизи № 34/12.1/816 від 16.10.2019 складає 153,33 гривень; спінінгове вудилище SSH TAN LONG 2106, CARBON MIXTURE80% CARTING WT: 10-30g, вартість якого згідно судово-товарознавчої експертизи № 34/12.1/816 від 16.10.2019 складає 243,33 гривень; котушка STORM ST-200 Gear Ratio 5.1.1, вартість якої згідно судово-товарознавчої експертизи № 34/12.1/816 від 16.10.2019 складає 85 гривень; спінінгове вудилище FISHING TACLE ALKANG 240, вартість якого згідно судово-товарознавчої експертизи № 34/12.1/816 від 16.10.2019 складає 163,33 гривень; дві котушки до спінінгового вудилище «COBRA СВ340», вартість яких згідно судово-товарознавчої експертизи № 34/12.1/816 від 16.10.2019 складає 306,67 гривень. Після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на свою користь, завдавши таким чином потерпілому ОСОБА_19 , матеріального збитку на загальну суму 3202,65 гривень.
Крім того, 24.09.2019 приблизно о 23.00 год. ОСОБА_8 , діючи повторно, маючи намір на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, прибув до господарського приміщення, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_9 , де шляхом виставлення віконної рами проник до приміщення. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 знаходячись в господарському приміщені, де реалізуючи свій злочинний умисел та єдину мету спрямовану на викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій впевнившись в тому, що його дії носять таємний характер, та за ним ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю потерпілої та свідків, таємно викрав майно, а саме: садовий пилосос марки AL-КО Blower Vac 2200 Е, вартість якого згідно судово-товарознавчої експертизи № 34/12.1/815 від 21.10.2019 складає 816,67 гривень; бензопила марки «Oregon» 1,5 КВ, помаранчевого кольору, вартість якої згідно судово-товарознавчої експертизи № 34/12.1/815 від 21.10.2019 не встановлено. Після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на свою користь, завдавши таким чином потерпілій ОСОБА_20 , матеріального збитку на загальну суму 816,67 гривень.
Умисні дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчиненого повторно.

Прокурор не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 лютого 2021 року скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити свій вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст. 289 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06.06.2019 року, більш суворим призначеного за цим вироком, призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
За ч. 3 ст. 185 КК України призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати до призначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06.06.2019 року та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що, не оспорюючи кваліфікації дій та обґрунтованість засудження ОСОБА_8 , вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного покарання, через незастосування судом закону, який підлягає застосуванню, що привело до порушення правил призначення покарання, а саме епізод кримінального правопорушення від 07.02.2019 року за ч. 2 ст.289 КК України вчинений обвинуваченим до вироку Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06.06.2019 року, тому суд мав застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України. Таким чином, на думку прокурора, суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку обвинуваченого та його захисника, які, кожен окремо, заперечували проти задоволення даної апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Як убачається з вироку суду, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 було здійснено на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
При цьому, суд першої інстанції дотримався вимог норм ч. 3 ст. 349 КПК України, допитав обвинуваченого, і за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оскаржувались.
На підставі викладеного, колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які не оскаржувались і стосовно яких, відповідно до вимог ст. 349 КПК України, докази не досліджувались.
Кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України в апеляційній скарзі прокурором також не оскаржується.
Так, суд першої інстанції, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до вимог ч. 1 ст. 337 КПК, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Судом чітко дотримано ст. 17 ЗУ від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», де передбачено, що при розгляді справ суду застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Судом першої інстанції повністю враховано і п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані.
Разом з тим, обговорюючи доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів находить їх такими, які ґрунтуються на вимогах закону.
Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно із ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно вимог ст. ст. 50,65 КК України та положень п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Вказаних вимог кримінального закону суд першої інстанції дотримався не в повному обсязі.
Статтею 70 КК України встановлено порядок призначення покарань за сукупністю злочинів. Зокрема, ч. 4 ст. 70 КК України передбачено, якщо після постановления вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановления попереднього вироку, - покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій- третій цієї статті.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановления вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.
Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.
До того ж, відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до яких, коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК : спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків відповідно до ч. 1 ст. 71 цього Кодексу.
Отже, у такому випадку процес призначення покарання проходить наступні стадії: 1) призначення покарання за злочин, вчинений до постановлення попереднього вироку; якщо вчинено декілька таких злочинів, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК, то покарання призначається за кожен злочин окремо; 2) визначення покарання за сукупністю вказаних злочинів (частини 1-3 ст. 70 КК); 3) призначення покарання за сукупністю злочинів, встановлених новим та попереднім вироками, і зарахування у строк покарання повністю або частково відбутого покарання за попереднім вироком (ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК); 4) призначення покарання за злочин, вчинений після постановлення попереднього вироку; якщо вчинено декілька таких злочинів, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК, то покарання призначається за кожен злочин окремо; 5) визначення та призначення покарання за сукупністю вказаних злочинів (частини 1-3 ст. 70 КК); 6) призначення остаточного покарання за сукупністю вироків (ч. 1 ст. 71 КК).
Виходячи із законодавчих приписів, у разі, якщо порушується хоча б один із принципів кримінального права, то руйнуються окремі елементи відповідної структури, і як наслідок рішення суду містить помилку.
Апеляційним переглядом встановлено, що ОСОБА_8 було засуджено 06 червня 2019 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 2 роки. Оскаржуваним вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 лютого 2021 року ОСОБА_8 засуджено за злочини, вчинені в кінці лютого 2019 року, 10.10.2019 року, в середині жовтня 2019 року, в кінці жовтня 2019 року, 07.02.2019 року, на початку березня 2019 року, на початку серпня 2019 року, на початку вересня 2019 року, 07.02.2019 року, 24.08.2019 року, 24.09.2019 року, тобто як до постановлення вироку Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2019 року, так і після його постановлення.
За таких обставин у цьому кримінальному провадженні суду першої інстанції спочатку належало призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст. 289 КК України, потім - визначити покарання за правилами ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, за які ОСОБА_8 засуджено вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2019 року та вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 лютого 2021 року, далі призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто за кримінальні правопорушення, які були вчинені після постановлення вироку Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2019 року, і остаточно за правилами ст. 71 КК за сукупністю вироків.
Разом з цим, суд першої інстанції, призначаючи остаточне покарання ОСОБА_8 застосував лише положення ч. 1 ст. 71 КК України щодо вироку Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2019 року за відсутності застосування положень ч.4 ст.70 КК України та відсутності призначення покарання за сукупністю злочинів, що призвело до незастосування закону, який підлягає застосуванню.
Вищевказана позиція щодо призначення покарання за сукупністю злочинів та сукупністю вироків висловлена також і в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25.06.2018 (справа №511/37/16-к), а згідно ст. 13 Закону України Про судоустрій та статус суддів висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 409, п.3 ч.1 ст. 413 КПК України підставами для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, зокрема незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 не застосував закон, який підлягав застосуванню, тому доводи апеляційної скарги прокурора підлягають задоволенню, і відповідно до ст. 420 КПК України, з урахуванням викладеного, вирок щодо обвинуваченого таким, що підлягає скасуванню з постановленням свого вироку в частині призначення обвинуваченому покарання.
Будь-яких даних, які б свідчили про наявність при розслідуванні кримінального провадження та його розгляді істотних вимог норм кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою безумовне скасування всього вироку, по справі не встановлено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити.
Вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 лютого 2021 року щодо ОСОБА_8 в частині призначення покарання - скасувати.
Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст. 289 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2019 року, більш суворим покаранням, призначеним вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 лютого 2021 року, призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднати до призначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 06 червня 2019 року та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії вироку безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Негайно після проголошення вручити копію вироку обвинуваченому, прокурору.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4