УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ВСТАНОВИВ:
При цьому, заявник зазначає, що оскаржувана постанова є передчасною, необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки слідчим, усупереч вимогам КПК України, не було проведено всього необхідного обсягу слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на повне, всебічне та неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.
У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 підтримала скаргу та просила її задовольнити з підстав наведених у ній.
Слідчий, рішення якого оскаржується, та прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 2 на виклик в судове засідання не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені завчасно та належним чином. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу у відсутність слідчого та прокурора за наявності матеріалів, які є в розпорядженні слідчого судді.
Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.
Станом на день розгляду скарги Вознесенівське ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області змінило назву на Відділ поліції № 1 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Положенням ч. 1 ст. 92 КПК України встановлено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Крім того, слідчий суддя вважає такими, що заслуговують на увагу, посилання ОСОБА_4 на те, що в ході досудового слідства не було проведено будь-яких дій після проведення допиту заявника в якості свідка; не взято до уваги висновки у дослідженні підписів ОСОБА_6 від імені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; не надано аналізу щодо висновку № 250 від 12.12.2018; не витребувано протоколу загальних зборів ЖСК «Битовик 1» та інших документів, не призначено відповідних почеркознавчих експертиз; не допитано гр. ОСОБА_9 та інших осіб.
Проте, вказані слідчі дії могли б встановити обставини у кримінальному провадженні.
Крім цього, слідчий суддя, дослідивши зміст оскаржуваної постанови, встановив відсутність у тексті мотивувальної частини такої постанови даних про проведення ряду слідчих дій, спрямованих на перевірку доводів ОСОБА_4 , викладених у заяві про вчинення злочину, а також здобутих в ході досудового розслідування.
Також, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вони містять численні запити, що були зроблені попереднім слідчим, отримані відповіді, але слідчим ОСОБА_5 ці відповіді не опрацьовані, їм не надано обґрунтування під час прийняття постанови про закриття кримінального провадження від 08.05.2020.
Отже, в порушення вимог ст. 110 КПК України, слідчий своє рішення не мотивувала, не навела у постанові доводи на обґрунтування свого висновку про необхідність закриття кримінального провадження.
Відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 22, 26, 91-92, 110, 284, 303, 306-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя
Скаргу ОСОБА_4 задовольнити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Ухвалу прийнято у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 25 лютого 2021 р.

Повний текст ухвали виготовлено 26 лютого 2021 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1