КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2020 року,
в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07.10.2020 відмовлено у задоволенні скарги захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на повідомлення від 16.07.2020 заступника Генерального прокурора ОСОБА_8 про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні № 0001556.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру від 16.07.2020 прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0001556 від 04.10.2019 відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник посилався на те, що факт вручення повідомлення про підозру не підтверджено належними та допустимими доказами, оскільки дане кримінальне провадження не містить розписки ОСОБА_6 про його отримання. Прокурор обґрунтовує факт вручення повідомлення про підозру протоколом вручення повідомлення про підозру та відеозаписом процесу вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру, які містяться в матеріалах справи № 757/30319/20-к, яка перебуває у Печерському районному суді міста Києва.
Крім того, пакет, у якому містився флеш-накопичувач із відеозаписом вручення повідомлення про підозру, не містить жодного підпису та зазначення посад, а тому не може бути доказом вручення повідомлення про підозру.
Слідчим суддею відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту про витребування матеріалів судової справи № 757/30319/20-к для огляду, що позбавило можливості перевірити виконання органом досудового розслідування вимог КПК України щодо вручення повідомлення ОСОБА_6 про підозру.
На думку захисника, підозра у вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, є необгрунтованою. Повідомлення про підозру та матеріали кримінального провадження не містять вказівки на основний документ, а саме оригінал складського документу, який дає підстави стверджувати про те, що ТОВ "Агрокомплекс" та ТОВ "Плиски-Агро" мають право вимагати зерно кукурудзи.
Слідчий суддя не взяв до уваги те, що станом на 10.06.2019 ТОВ "Долинський комбікормовий завод", директором якого являється ОСОБА_6 , не було власником майнового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , а тому не могло здійснювати контроль за збереженням зерна, яке перебувало за вказаними адресами.
Органом досудового розслідування належним чином не було викликано ОСОБА_6 для вручення повідомлення про підозру, а також, в порушення вимог ст. 20 КПК України, позбавлено можливості реалізувати своє право на захист, зокрема на участь захисника, з яким у нього укладений договір про надання правової допомоги, під час намагання прокурора вручити йому повідомлення про підозру.
02.11.2020 та 04.11.2020 від прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 надійшли заперечення на апеляційну скаргу захисника, в яких він зазначав про те, що не існує повідомлення про підозру, складеного прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , яке просить скасувати захисник. Повідомлення про підозру відносно ОСОБА_6 підписано заступником Генерального прокурора, оскільки станом на 16.07.2020 він ОСОБА_6 був депутатом Долинської міської ради Кіровоградської області.
Ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду міста Києва від 22.07.2020 та 08.09.2020, а також ухвалами Київського апеляційного суді від 10.09.2020 та 20.10.2020 вказане повідомлення про підозру визнано обґрунтованим.
30.10.2020 досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено та на день подання заперечень виконуються вимоги ст. 290 КПК України.
На думку прокурора, доводи якими обґрунтовується апеляційна скарга захисника, вже були предметом розгляду та їм надано оцінку, зокрема під час застосування та продовження щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу, розгляду апеляційних скарг на вказані ухвали слідчих суддів, у задоволенні яких відмовлено, а також під час розгляду клопотань сторони захисту про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, його зміну на більш м`який запобіжний захід та зменшення розміру застави, у задоволенні яких відмовлено. Нових обставин в обґрунтування своїх доводів захисником не наведено.
Прокурор вказував на те, що підписане заступником Генерального прокурора повідомлення про підозру від 16.07.2020 за його дорученням вручено ОСОБА_6 особисто прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , у відповідності до вимог ст.ст. 278, 481 КПК України, в день його складання 16.07.2020 за місцем мешкання ОСОБА_6 , за участю призначеного прокурором захисника - адвоката із Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Кіровоградській області, а також із застосуванням відеозапису, що підтверджується протоколом здійснення повідомлення про підозру та його вручення від 16.07.2020 із відповідним відеозаписом.
ОСОБА_10 не викликався стороною обвинувачення для вручення повідомлення про підозру повісткою або іншим чином за 3 дні, як передбачено КПК України, оскільки прокурор особисто прибув до ОСОБА_6 для вручення повідомлення про підозру.
Відсутність на пакеті з флеш-накопичувачем, на якому міститься відеозапис вручення повідомлення про підозру, підписів та посад службових осіб, які здійснили повідомлення, не передбачено КПК України як підстава не вважати відеозапис додатком до протоколу.
Крім того, даний відеозапис переглянутий у судовому засіданні, де було підтверджено його відповідність змісту протоколу.
На думку прокурора, підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, є обґрунтованою, а посилання захисника на необґрунтованість підозри у зв`язку з відсутністю у заявників та матеріалах кримінального провадження паперових складських квитанцій на зерно, які ОСОБА_6 сам же заявникам та стороні обвинувачення не надав, підтверджує ретельне планування ним вчинення кримінального правопорушення.
Також, помилковим є посилання захисника на відсутність зерна кукурудзи на елеваторі ТОВ «ДКЗ», яка встановлена працівниками ТОВ «Агрокомплекс» та ТОВ «Плиски Агро» ще у березні 2019 року, та підтверджена підписаними ОСОБА_6 актами звірок бухгалтерських документів від 02.04.2019 між ТОВ «Агрокомплекс», ТОВ «Плиски-Агро» та ТОВ «ДКЗ», згідно яким передане на зберігання зерно кукурудзи у кількості близько 11 тис. тон на момент його повної відсутності рахується та має зберігатися на зерновому складі ТОВ «ДКЗ», а також підтверджується листами ТОВ «ДКЗ» за підписом директора ОСОБА_6 від 02.04.2019 про неможливість відвантаження ТОВ «Плиски Агро» та ТОВ «Агрокомплекс» належного їм зерна кукурудзи у зв`язку з його відсутністю на зерновому складі.
У судове засідання прокурор, підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 не з`явилися, про день та час розгляду апеляційної скарги належним чином повідомлені, клопотань про відкладення судового засідання не подавали.
19.02.2021 від захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 надійшло клопотання про розгляд апеляційного провадження у його відсутності.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності прокурора, підозрюваного та його захисника.
Дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
Як убачається із матеріалів судового провадження, ГУНП у м. Києві здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0001556, відомості про яке 04.10.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
У межах вказаного кримінального провадження, 16.07.2020 заступником Генерального прокурора ОСОБА_8 складено та підписано повідомлення про підозру ОСОБА_6 у розтраті чужого майна, яке було йому ввірене, шляхом зловживання службовим становищем, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 5 ст. 191 КК України.
23.09.2020 захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 звернулися до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою у порядку ст. 303 КПК України, в якій просили скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 16.07.2020 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 5 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001556 від 04.10.2019.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07.10.2020 відмовлено у задоволенні скарги захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на повідомлення від 16.07.2020 заступника Генерального прокурора ОСОБА_8 про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні № 0001556.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні скарги, слідчий суддя виходив з того, що повідомлення про підозру є обгрунтованим та відповідає вимогам ст. 277 КПК України, а при врученні повідомлення про підозру дотримано вимоги ст. 278 КПК України.
З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.
Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Аналіз положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню дотримання під час повідомлення про підозру Глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст. 277 КПК України.
Відповідно до ст. 277 КПК України, повідомлення про підозру має містити такі відомості:
1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;

2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;
3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;
4) зміст підозри;
5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;
7) права підозрюваного;
8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Як убачається зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 16.07.2020 у кримінальному провадженні № 0001556 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за формою та змістом вказане повідомлення відповідає вимогам ст. 277 КПК України, та містить усі передбачені вказаною статтею відомості, у тому числі зміст підозри, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , із зазначенням часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

Підстав для висновку про недотримання органом досудового розслідування вимог, визначених Главою 22 КПК України, під час складення повідомлення про підозру та порядку його вручення, колегія суддів не вбачає.
Доводи захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 у скарзі на повідомлення про підозру фактично стосуються питань доведеності винуватості, оцінки належності та допустимості зібраних у справі доказів. Однак з`ясування вказаних обставин не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про підозру.
Як вірно вказав слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду.
Посилання апелянта на недотримання органом досудового розслідування порядку вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру, були предметом перевірки слідчого судді під час розгляду скарги, але не знайшли свого підтвердження.
Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Письмове повідомлення про підозру, згідно вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, вручається особі в день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Частиною 1 статті 136 КПК України передбачено, що належним підтвердженням отримання особою повідомлення є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Як убачається із матеріалів судового провадження та даних повідомлення про підозру, 16.07.2020 прокурором відділу Генерального прокурора ОСОБА_9 оголошено повідомлення про підозру ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 191 КК України, про що складено окремий протокол у зв`язку із відмовою ОСОБА_6 отримувати повідомлення про підозру.
Інші наведені у апеляційній скарзі доводи висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, перевіркою матеріалів судового провадження в апеляційному порядку колегією суддів не встановлено.
Крім того, як убачається із даних листів прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 від 20.12.2020 № 31/1/2-28805-19, 28.12.2020 № 31/1/2-28805-19 та від 05.02.202021 № 31/1/2-28805-19, Офісом Генерального прокурора 02.12.2020 листом за № 31/1/2-28805-19 в порядку ст. 291 КПК України до Долинського районного суду Кіровоградської області направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001556 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 191 КК України, та на даний час триває судовий розгляд вказаного кримінального провадження.
З урахуванням положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, вказані обставини також виключають можливість вирішення судом питання про скасування повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення після направлення обвинувального акту до суду для здійснення судового розгляду кримінального провадження.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 277, 278, 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2020 року, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3