УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року м. Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду заяву ОСОБА_4 про відвід слідчого заступника начальника першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку з масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні № 0000608 від 20.07.2021,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_4 про відвід слідчого заступника начальника першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку з масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні № 0000608 від 20.07.2021.
Вказана заява мотивована тим, що у провадженні слідчих Державного бюро розслідувань перебувають матеріали кримінального провадження №0000862 від 30.10.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України.
Як зазначає заявник, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснює, зокрема, заступник начальника першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку з масовими протестами у 2013-2014 роках Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , який є старшим групи слідчих.

Так, на думку заявника, підстави для відводу слідчого ОСОБА_3 від здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000862 наведені у п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, з огляду на його очевидну упередженість, безпосередньо пов`язані з діями та поведінкою останнього, вчинюваними в рамках кримінального провадження

№ 0000862, оскільки всі докази у кримінальному провадженні збиралися безпосередньо слідчим ОСОБА_3 .

Крім того, слідчий ОСОБА_3 умисно не забезпечив дотримання визначеної ст. ст. 42, 278, 480, 481 КПК України процедури вручення ОСОБА_4 письмового повідомлення про підозру, у зв`язку з чим останній процесуального статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні не набув.

В своїй заяві про відвід ОСОБА_4 зазначає, що слідчим ОСОБА_3 31.10.2020 додатково допитано свідка ОСОБА_5 , який надав показання про нібито вчинення ОСОБА_4 у 2018 році відносно нього спроби підкупу, з метою схилити його як свідка до відмови від надання показань або надання завідомо неправдивих показань.

Крім того, заявник у свої заяві також зазначає, що Указами Президента України № 607/2020 від 29.12.2020 та 79/2021 його відсторонено від посади судді Конституційного Суду України. В період дії вказаних Указів, слідчий Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , умисно перевищуючи свої владні повноваження, 18.01.2021 звернувся до Управління державної охорони України з листом, в якому вимагав від даного правоохоронного органу не допускати ОСОБА_4 на своє робоче місце судді Конституційного Суду України та Голови цього Суду, тим самим вчинив вплив на останнього, з метою перешкодити виконанню своїх службових обов`язків.

За вказаним фактом 05.05.2021 прокурорами Офісу Генерального прокурора на виконання ухвали Печерського районного суду міста Києва від 02.04.2021 у справі № 757/4618/21-к та на підставі заяви ОСОБА_4 від 20.01.2021 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001005 про вчинення слідчим Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 344 КПК України, в якому досудове розслідування наразі триває.
Також, слідчий ОСОБА_3 впродовж січня-лютого 2021 року викликано до Державного бюро розслідувань для допиту в якості свідків працівників Конституційного Суду України, які, на думку ОСОБА_4 , не володіють відомостями стосовно обставин ймовірного вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 384, 386 КК України.
Крім того, ОСОБА_4 в заяві про відвід зазначає, що слідчий ОСОБА_6 21.07.2021, в порушення вимог ч. 4 ст. 24 Закону України «Про Конституційний Суд України», незаконно склав та підписав клопотання про обрання судді Конституційного Суду України ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, яке намагався протиправно вручити йому та передати суду для розгляду по суті.

На думку заявника, про упередженість слідчого також свідчить і той, факт, що після повідомлення ОСОБА_4 про підозру, слідчий здійснив вручення йому повісток для проведення невідкладної процесуальної дії та для допиту в якості підозрюваного.

Заявник вважає, що слідчий ОСОБА_3 не може продовжувати проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000862 від 30.10.2020, в якому ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 361 КК України, оскільки Державним бюро розслідувань під процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора триває розслідування кримінального провадження №0001005 від 05.05.2021.

Відтак, на думку заявника, наявні підстави для відводу слідчого заступника начальника першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку з масовими протестами у 2013-2014 роках Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 та відведення його від участі у даному кримінальному провадженні.
В судовому засіданні, яке відбулося 04.08.2021, адвокат ОСОБА_7 подала доповнення до заяви, відповідно до яких 20.07.2021 прокурором з матеріалів кримінального провадження виділено в окреме провадження матеріали справи та присвоєно
№ 0000608. Досудове розслідування даного кримінального провадження також здійснюється слідчим Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , а відтак просила відвести слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000608.

В судове засідання призначене на 10.08.2021 адвокат заявника, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду скарги, не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Слідчий Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаної заяви про відвід, оскільки вона є необґрунтованою та в ній відсутній передбачені ст. 77 КПК України підстави для його відводу та зазначив, що як на підстави для відводу в своїй заяві ОСОБА_4 посилається на здійснення слідчих та процесуальних дій відносно заявника, які не стосуються на даного провадження, ні провадження, яке було виділено з нього. Крім того, заявник посилається на наявність складеного слідчим клопотання про обрання запобіжного заходу заявнику, яке наразі перебуває на розгляді в суді. Також слідчим зазначено, що аналогічну заяву про відвід вже було розглянуто судом і заявнику в задоволенні заяви про відвід було відмовлено. Крім того, слідчий просив заяву про відвід повернути заявнику, у зв`язку з тим, що, на його думку, вказана заява не підсудна Шевченківському районному суду міста Києва, оскільки органом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні є Державне бюро розслідувань, яке юридично розташовано у Печерському районні міста Києва.

Слідчий суддя, заслухавши доводи слідчого, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, дійшов висновку про наступне.

Так, слідчий суддя при розгляді скарги вважає за необхідне першочергово розглянути питання щодо підсудності даної скарги Шевченківському районному суду міста Києва.

Слідчий суддя приймає до уваги, що фактичним місцем знаходження органу досудового розслідування є м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду міста Києва.

Такої позиції щодо підсудності скарг на бездіяльність Державного бюро розслідувань Шевченківському районному суду міста Києва дотримується Київський апеляційний суд (провадження № № 11-сс/824/1620/2020, 11-сс/824/1195/2020, 11-сс/824/778/2020, 11-сс/824/860/2020, 11-сс/824/771/2020).

Отже, враховуючи наведене, слідчий суддя не вбачає підстав для висновку про непідсудність заяви ОСОБА_4 про відвід слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні № 0000608, Шевченківському районному суду міста Києва та вважає за можливе розглядати вказану заяву по суті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 77 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Державним бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000862 від 30.10.2020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361 КК України.

Постановою від 20.07.2021 прокурором виділено з кримінального провадження
№ 0000862 матеріали досудового розслідування за № 0000608.
Досудове розслідування у виділеному кримінальному провадженні здійснює, зокрема, заступник начальника першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку з масовими протестами у 2013-2014 роках Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 , який є старшим групи слідчих.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Вичерпний перелік підстав, за наявності яких, слідчий підлягає відводу визначений ч. ч. 1, 2 ст. 77 КПК України.
У відповідності до положень п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України визначено одну з підстав для відводу, слідчого, зокрема, існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
При цьому, аналізуючи вказану норму, безумовною підставою для відводу слідчого є його особиста зацікавленість в ході здійснення досудового розслідування.
Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Як зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.
Як вбачається зі змісту заяви про відвід, у ній не наведені обставини, які б давали достатні підстави для обґрунтованого сумніву у неупередженості слідчого та його заінтересованості.
Обставини, на які посилається заявник, щодо неналежного виконання слідчим функцій, покладених на нього кримінально-процесуальним законодавством, в разі їх доведеності, можуть бути підставою для притягнення слідчого до відповідальності, однак на даний час не доводять його упередженості.
За таких обставин, слідчий суддя враховуючи вищевикладене приходить до висновку, що в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження посилання заявника ОСОБА_4 на існування упередженості слідчого ОСОБА_3 під час здійснення ним досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000608, а також те, що останнім порушені загальні засади кримінального провадження, зокрема, такі як верховенство права та законність.
Також в судовому засіданні не встановлено і заявником не доведено наявність обставин, які б свідчили про заінтересованість слідчого ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000608 від 20.07.2021, в тому числі обставин, які викликали б сумніви в його неупередженості.
Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_4 про відвід слідчого заступника начальника першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку з масовими протестами у 2013-2014 роках Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні № 0000608 від 20.07.2021, у зв`язку з чим заява про відвід задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 3, 77, 80, 81, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід слідчого заступника начальника першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку з масовими протестами у 2013-2014 роках Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні № 0000608 від 20.07.2021 відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1