Справа № 451/86/20
Провадження № 1-кп/451/99/21
ВИРОК
іменем України

14 червня 2021 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000005 від 9 січня 2020 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бишів Радехівського району Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого АДРЕСА_1 та проживаючого у АДРЕСА_2 , освіта середня, тимчасово не працюючого, розлученого, не адвокат, не нотаріус та не депутат, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

в с т а н о в и в:

за обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він будучи зобов`язаним згідно рішення Радехівського районного суду Львівської області №2-474/07 від 25.12.2007 року, до сплати аліментів на користь потерпілої ОСОБА_5 на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі в 1/2 його середньомісячного доходу починаючи з 05.12.2007 р. і до їх повноліття, всупереч вимогам ст.51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, які зобов`язують батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, маючи прямий умисел, направлений на злісне ухилення від сплати аліментів, достовірно знаючи про покладений на нього судовим рішенням обов`язок щодо сплати аліментів, будучи неодноразово попереджений Радехівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ухилився від повного та своєчасного виконання рішення суду, будучи працездатною особою та не маючи об`єктивних причин не працювати, не прийняв заходів для працевлаштування. Дана обставина проявилась у невжитті заходів щодо офіційного працевлаштування з метою приховування заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів. ОСОБА_4 з метою злісного ухилення від сплати аліментів не звертався у Радехівський районний центр зайнятості для постановки на облік, з метою працевлаштування, на неодноразові попередження про необхідність щомісячної сплати аліментів на утримання дитини та погашення заборгованості, а також про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів не реагував та належних висновків для себе не зробив, що у подальшому призвело до утворення заборгованості станом на 01.01.2020 по сплаті на користь ОСОБА_5 аліментів у розмірі 122004,35 гривень, що в сукупності складає суму виплати більшої за гри місяці відповідних платежів.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у злісному ухиленні від сплати аліментів на утримання дітей, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дав показання, що він дійсно не сплачував аліменти, оскільки не працював та влаштовував свої місце проживання. Вданий час має намір сплачувати аліменти, щоб погасити заборгованість.

Потерпіла ОСОБА_5 просила суд зобов`язати обвинуваченого спалити аліменти.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд робить висновки, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей ( аліментів) доведена повністю.

Відповідно до положень ст.50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст.66 КК України суд визнає визнання вини.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 у відповідності до ст.67 КК України є вчинення кримінального проступку щодо колишнього подружжя, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога, лікаря- психіатра в КНП «Радехівська центральна районна лікарня» не перебуває, позитивну характеритику та те, що останній став на шлях виправлення- працевлаштовується на роботу.

Відтак, з урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції ч.1 ст.164 КК України у виді громадських робіт, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, суд не знаходить, так як вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи засудженого і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільного позову не було заявлено.

Речових доказів та процесуальних витрат не має.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді сто годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Потерпіла має право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддяОСОБА_1

Вирок суду виготовлений в нарадчій кімнаті 14 червня 2021 року.