Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/240/21
Провадження № 1-кп/499/46/21
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

07 квітня 2021 року смт.Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (далі - також прокурор), обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_4 (далі - також захисник) розглянувши у відкритому судовому засіданні, клопотання прокурора, захисника про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000043 стосовно ОСОБА_5 (далі - також обвинувачений, особа), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Рижове, Близнюківського району, Харківської області, зареєстрованого у будинку АДРЕСА_1 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого частиною 3 статті 186 Кримінального кодексу України (далі - також КК),

В С Т А Н О В И В:

1. Суть питання, що вирішується ухвалою таке.
31 березня 2021 року до Іванівського районного суду Одеської області, надійшов обвинувальний акт кримінального провадження № 0000043 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого частиною 3 статті 186 КК.

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 01 квітня 2021 року призначене проведення підготовчого судового засідання.

Суд, на стадії підготовчого судового засідання, за клопотаннями прокурора, захисника вирішує питання щодо застосування запобіжного заходустосовно обвинуваченого.

2. Встановлені судом обставини такі.
02 квітня 2021 року прокурор подав письмове клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого на строк шістдесят днів (далі - також клопотання прокурора).

У клопотанні прокурор зазначає, що: 07 лютого 2021 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, обвинувачений прийшов до квартири АДРЕСА_2 (далі - також квартира), в якій проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - також потерпіла), де у нього виник умисел на незаконне відкрите заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення; реалізуючи свій злочинний намір обвинувачений постукав у двері квартири, й дочекавшись поки потерпіла їх відчинить, з метою незаконного проникнення до квартири, застосував до неї насильство, нанісши потерпілій не менше трьох ударів в обличчя і тулуб, завдавши їй тілесні ушкодження у вигляді множинних синців обличчя, верхніх і нижніх кінцівок, які мають поверхневий характер, незначні, скороминучі наслідки і відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не є небезпечними для життя чи здоров`я; подолавши опір потерпілої, обвинувачений погрожуючи подальшим застосуванням фізичного впливу, діючи умисно, відкрито усупереч її волі заволодів грошовими коштами у розмірі 9500 гривень (далі - грошові кошти), якими в подальшому розпорядився на власний розсуд; передбачені частиною 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), ризики не зменшилися, так як обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та здійснювати незаконний вплив на свідків; інші більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою, не зможуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого з огляду, що особа притягується до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину із застосуванням насильства, не працює, не має постійного джерела прибутку, раніше не одноразово засуджувався за скоєння майнових злочинів.
Прокурор не подав до суду доказів в обґрунтування клопотання.

07 квітня 2021 року захисник подала клопотання про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в якому зазначила, що: прокурор не довів існування ризиків передбачених статтею 177 КПК і недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів; тяжкість злочину не може бути єдиною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім заходом для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків; обвинувачений має постійне місце проживання та реєстрації, має батьків похилого віку, визнає провину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, й не має наміру переховуватися від суду чи іншим чином перешкоджати встановленню істини по справі; обвинувачений має намір працювати, щоб компенсувати потерпілій завдані збитки (далі - також клопотання захисника).

Прокурор у судовому засіданні підтвердив обставини зазначені у клопотанні та просив його задовольнити, а клопотання захисника залишити без задоволення.

Обвинувачений у судовому засіданні зазначив, що провину у нанесенні потерпілій тілесних ушкоджень та заволодіння грошовими коштами визнає, бажає виправити свою поведінку та працювати, щоб відшкодувати шкоду потерпілій, тому просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а клопотання прокурора залишити без задоволення.

Захисник у судовому засіданні підтвердила обставини зазначені у клопотанні та просила його задовільнити, а клопотання прокурора залишити без задоволення.

Ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 10 лютого 2021 року обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08 квітня 2021 року.

3. Положення закону, якими суд керувався такі.
Докази, які стосуються судимостей підозрюваного, обвинуваченого або вчинення ним інших правопорушень, що не є предметом цього кримінального провадження, а також відомості щодо характеру або окремих рис характеру підозрюваного, обвинуваченого є недопустимими на підтвердження винуватості підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (частина 1 статті 88 КПК).

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (частина 5 статті 132 КПК).

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам (частина 3 статті 176 КПК).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення у якому обвинувачується(пункти 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина 2 статті 177 КПК).

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (частина 2 статті 181 КПК).

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців (частина 6 статті 181 КПК).

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (частина 1, пункт 4 частини 2 статті 183 КПК).

Клопотання повинно містити: виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів (пункти 5, 6, частини1 статті 184 КПК).
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 статті 194 КПК).

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті (частина 2 статті 194 КПК).

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (частина 4 статті 194 КПК).

У разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий ; негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби (пункт 2 частини 3 статті 202 КПК).

Під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого (частина 3 статті 315 КПК).

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення (частини 1, 2, 3 статті 331 КПК).

4. Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали такі.
Системний аналіз наведених у пункті 3 мотиваційної частини ухвали норм КПК, свідчить, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою суд повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Стосовно обвинуваченого існує обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, який визнає вину у нанесенні потерпілій тілесних ушкоджень та заволодіння грошовими коштами, що може бути підтверджено зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може застосуватись за умови відповідності клопотання критеріям для обрання такого запобіжного заходу, що передбачені у частині 1 статті 194 КПК.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про тримання підозрюваного під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою у багатьох випадках навіть не розглядалася.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статті 177 КПК.

Клопотання про застосування запобіжного заходу за наявності одного чи кількох ризиків/підстав, що дають можливість застосувати той чи інший із встановлених КПК запобіжних заходів, передбачає обов`язок прокурора довести неможливість застосування інших, більш м`яких видів запобіжних заходів.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або продовження його застосування має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання (продовження), так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у частині 1 статті 177 КПК).

З огляду на зазначене слід констатувати, що клопотання прокурора таким критеріям не відповідає. У клопотанні визначений тільки перелік законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості щодо обвинуваченого. Конкретні докази наявності ризиків на які посилається прокурор у клопотанні не зазначені й до суду прокурором взагалі не подані.

Прокурором у клопотанні про застосування запобіжного заходу лише зазначено, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, не одружений, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, вчинити новий злочин.

Однак, конкретних обґрунтувань з посиланням на докази, наявності інших ризиків визначених статтею 177 КПК та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні прокурор не зазначив, хоча такий обов`язок покладений саме на прокурора.

Суд відмічає, що прокурор, не довів всіх обставин й не подав доказів, які б свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого для запобігання ризиків зазначених у клопотанні, звернувши лише увагу на те, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконного впливати на свідків.

За таких обставин, клопотання прокурора не може бути задоволено, оскільки відсутні прямі ризики, які давали б достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, за умов закінчення досудового розслідування.

Проте, суд виходячи з положень статей 178, 181, частини 4 статті 194 КПК, оцінюючи в сукупності всі обставини відносно вамогомості наявних доказів, місце проживання, вік, стан здоров`я обвинуваченого, бажання відшкодувати шкоду завдану потерпілій, частково задовольняє клопотання захисника та застосовує до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків передбачених частиною 5 статті 194 КПК.

5. Суд застосовує таку практику Європейського суду з прав людини.
У контексті зазначеного слід зауважити, що ЄСПЛ в пункті 79, 80 рішення від 10 лютого 2011 року прийнятому у справі Харченко проти України зазначив, що при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

У п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України" ЄСПЛ зазначив, що відповідно до вимог частини 3 статті 5 Конвенції після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування,) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного.

6. Висновок суду такий.
З огляду на зазначене, суд доходить висновку щодо необхідності відмови у задоволенні клопотання прокурора та часткового задоволення клопотання захисника.

Керуючись статтями 8, 9, 194, 196, 197, 199, 315, 331, 369-372 КПК, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу - задовольнити частково.

Застосувати стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 04 червня 2021 року.

Заборонити ОСОБА_5 залишати (відлучатися) з будинку АДРЕСА_1 в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, крім випадків прибуття за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду.

Зобов`язати ОСОБА_5 :

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання або роботи;

- утримуватися від особистого спілкування з потерпілим, свідками по кримінальному провадженню № 0000043, та не відвідувати їх місця проживання або роботи;

- не відвідувати місця де відпускають спиртні напої на розлив;

- носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідні працівники органу Національної поліції, на підставі цієї ухвали мають право з`являтися до його житла, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до якого ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 10 лютого 2021 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, звільнити з-під варти негайно.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити начальнику відділення поліції № 1 Березівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Начальнику відділення поліції № 1 Березівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області забезпечити реєстрацію цієї ухвали, про що письмово до 14 квітня 2021 року повідомити суд.

Копію ухвали суду направити до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» та вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала суду про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня проголошення ухвали, а обвинуваченим в той же строк, з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 12 квітня 2021 року.

СуддяОСОБА_1