Справа № 350/389/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 року селище Рожнятів

Слідчий суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заступника начальника СВ відділення поліції № 2 ( селище Рожнятів) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківської області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У своєму клопотанні слідча просить обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язаннястроком 2 (два) місяці з часу винесення ухвали. Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати

- до слідчого СВ відділення поліції №2 (смт. Рожнятів) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, у провадженні якого перебуває та перебуватиме кримінальне провадження за його підозрою, та процесуального керівника (прокурора) у даному кримінальному провадженні до прийняття рішення, передбаченого статтею 283 Кримінального процесуального кодексу України,

- до суду з часу прийняття процесуальним керівником одного з рішень, передбачених пунктами 2 і 3 статті 283 Кримінального процесуального кодексу України і до набрання чинності вироком суду або рішенням, передбаченим частинами 2 і 7 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, за їх першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання у вказані вище терміни відповідно.

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти громадянина України, і паспорт для виїзду за кордон.

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що з 2012 року ОСОБА_5 , являючись власником мисливської гладко ствольної та нарізної вогнепальної зброї та знаючи порядок придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної зброї та боєприпасів, при невстановлених слідством обставин в період з 2006 по 2018 роки незаконно придбав патрони (боєприпаси) до нарізної вогнепальної зброї та малокаліберну гвинтівку.

Усвідомлюючи, що придбані ним патрони є бойовими припасами, а малокаліберна гвинтівка є нарізною вогнепальною зброєю, придбання і зберігання яких без передбаченого Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, дозволу, який видається органами внутрішніх справ, заборонено, ОСОБА_5 незаконно придбані патрони (боєприпаси) до нарізної вогнепальної зброї, переніс по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу.

05.03.2021 у період з 07.48 год. до 10.20 год. працівниками поліції під час обшуку житла ОСОБА_5 на підставі ухвали суду про дозвіл на проведення обшуку від 03.03.2021, було виявлено та вилучено нарізну вогнепальну зброю, яка згідно висновку експерта від 24.03.2021 є однозарядною малокаліберною спортивно-мисливською гвинтівкою «ТОЗ-8», калібру 5,6 мм зі знищеним номером промислового виробництва, придатною для стрільби; 6 патронів, які згідно висновку експерта від 18.03.2021 є 7,62-мм спортивними патронами «В-1» до 7,62 мм спортивного револьверу ТОЗ-36, промислового виробництва, придатні для стрільби; 33 патрони, які згідно висновку експерта від 24.03.2021 є спортивно-мисливськими малокаліберними патронами, кільцевого спалаху, калібру 5,6 мм з довгою гільзою, промислового виробництва, придатні для стрільби; 26 патронів, які згідно висновку експерта від 23.03.2021 є спортивно-мисливськими малокаліберними патронами, кільцевого спалаху, калібру 5,6 мм з довгою гільзою, промислового виробництва і є придатні для стрільби;, які ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України.

Указана підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом обшуку від 05.03.2021, показами свідка ОСОБА_6 , висновку експерта від 24.03.2021, висновку експерта від 18.03.2021, висновку експерта від 23.03.2021, висновку експерта від 24.03.2021, показами підозрюваного ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 одружений, з вищою освітою, на обліку у кабінеті психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, без утриманців, без постійного місця роботи.

Відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України злочин, в учиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , передбачений частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України, відноситься до тяжких злочинів, за вчинення якого передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам підозрюваного ОСОБА_5 , який, вчинивши тяжкий злочин, може, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення злочину, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, незаконно впливати на свідка у цьому кримінальному провадженні.

За таких обставин є підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до статті 179 Кримінально процесуального кодексу України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені статтею 194 Кримінально процесуального кодексу України.

В судовому засіданні прокурор та слідча клопотання підтримали, просили його задоволити. Слідча вказала, що ОСОБА_5 на її виклик по телефону не прибув, оскільки знаходився на роботі. Вона наполягає, що відносно підозрюваного необхідно обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що буде достатнім для забезпечення кримінального провадження.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти застосування відносно нього будь-якого запобіжного заходу та пояснив, що являється на всі виклики слідчої, та буде являтися на виклики суду. Він повністю визнає свою провину у вчиненому, про що надав відповідні пояснення. Жодного ризику з його боку щодо імовірної неявки в судове засідання не доведено. Обіцяє, що буде являтися на кожен виклик. Просив не задовольняти клопотання слідчої, як таке, що заявлене безпідставно.

Слідчий суддя заслухавши учасників, дослідивши додані до клопотання документи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України - основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчий суддя в силу наданих повноважень, визначених п.18 ч.1 ст.3 КПК України здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні з дотриманням засад кримінального провадження, визначених Главою 2 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження слідчий суддя, прокурор, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

За змістом ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до вимог ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні довести суду обставини, на які вони посилаються.

Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Витягом з кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 02.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 263 КК України, та копією повідомлення про підозру від 31 березня 2021 року, підтверджено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч.1 ст.263 КК України.

Вважаю, що викладені у клопотанні слідчої обставини та додані на підтвердження таких обставин матеріали дають підстави стверджувати про те, що оголошена 31 березня 2021 року ОСОБА_5 підозра відповідає критеріям обґрунтованості. Зокрема, додані до клопотання документи містять інформацію, яка на даній стадії досудового розслідування дає підстави об`єктивному спостерігачу вважати, що ОСОБА_5 міг вчинити вказане правопорушення, а оголошена підозра побудована на фактах, що підпадають під опис інкримінованого підозрюваному правопорушення.

У поданому слідчою клопотанні, мотивуючи необхідність обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідча посилається на існування ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання щодо наявності та обґрунтованості ризиків, які вказані слідчою в клопотанні, слід звернути увагу на такі обставини.

Особисте зобов`язання полягає у покладені на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу ( ч.1 ст. 179 КПК України).

З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що з моменту оголошення підозри (31.03.2021) та на момент подання слідчою клопотання і на час його розгляду слідчим суддею підозрюваний ОСОБА_5 взагалі не має запобіжного заходу.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувальний акт найближчим часом буде направлено для розгляду в Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області. Підозрюваний з`явився на розгляд даного клопотання після отримання повістки та телефонного дзвінка.

Слідча у клопотанні та прокурор у судовому засіданні, як на підставу обрання запобіжного заходу зсилаються на ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України - щодо можливості переховування від органів досудового розслідування та/або суду, мотивували тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі доведення його винуватості.

Слідчий суддя погоджується, що тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим, - це обставина, яка обов`язково повинна враховуватись слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу, але така обставина не є єдиною, а повинна враховуватись у сукупності з іншими обставинами, визначеними ст.178 КПК України.

Крім того, не тільки зазначена норма чинного КПК, а і правові позиції висловлені у рішеннях ЄСПЛ (наприклад, рішення у справах «Ігнатов проти України», «Строган проти України», «Тодоров проти України», «Москаленко проти України») вказують на те, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження недостатньо для виправдання застосування запобіжного заходу.

Та обставина, що ОСОБА_5 відразу після його виклику для розгляду зазначеного клопотання прибув в судове засідання, свідчить про те, що підозрюваний не вдавався до будь-яких спроб переховування, належним чином виконує усі свої процесуальні обов`язки та мав належну процесуальну поведінку.

Таким чином, в даному випадку ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду обґрунтовується лише тяжкістю покарання, яке загрожує йому у разі доведення його винуватості.

Але, враховуючи відповідно до ст.178 КПК України сукупність таких обставин як те, що ОСОБА_5 будучи в статусі підозрюваного з 31.03.2021 не порушував процесуальної поведінки; що у підозрюваного є міцні сімейні і соціальні зв`язки, зокрема: що він народився і все своє життя проживає у АДРЕСА_1 , де позитивно характеризується, має дружину та двох дітей, - дає підстави вважати, що в даному випадку ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду є не доведеним.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України - щодо можливості незаконного впливу на свідка ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні, у клопотанні складається зі стандартного речення, яке органи досудового розслідування зазвичай використовують, мотивуючи аналогічні клопотання, але мотиви існування такого ризику не містять конкретних даних, встановлених фактів та викладу обставин, на підставі яких слідча дійшла висновку про наявність ризику можливого впливу на свідка.

В даному випадку, як зазначено вище, у клопотанні існування ризику можливого впливу не обґрунтовано, в клопотанні не вказано, яким чином підозрюваний може впливати на свідка, при цьому не вказано, як запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе забезпечити уникнення такого ризику. Таке твердження слідчої не підтверджено фактами та до матеріалів клопотання не долучено жодного документу, який би свідчив про те, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому або вчиняв спроби погроз, вмовляння, підкупу чи іншого впливу на свідка під час, коли перебував в статусі підозрюваного без запобіжного заходу.

В судовому засіданні слідча та прокурор підтвердили, що за період з 31.03.2021 року по теперішній час порушення ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, а також спроб переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на учасників кримінального провадження чи продовження правопорушення, не зафіксовано.

Тобто, за таких умов застосування будь-якого запобіжного заходу в жодному разі не може набувати форми покарання, воно не повинно бути «очікуванням» обвинувального вироку, це не здійснення покарання «авансом» і не покарання особи за вчинений злочин.

При цьому, слід ще раз звернути увагу на вимоги чинного КПК України про те, що метою обрання будь-якого запобіжного заходу відповідно до ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Запобіжний захід застосовується для того, щоб підозрюваний не перешкоджав слідчому, прокурору в перевірці обставин, які можуть свідчити про вчинення злочину, а спроби такого перешкоджання не повинні бути абстрактними - вони повинні бути підтверджені конкретними доказами.

Досліджені судом докази та пояснення учасників розгляду клопотання не підтверджують наявності ризиків, які покладаються в обґрунтування клопотання, а тому підстави для задоволення клопотання відсутні.

Керуючись ст.ст. 177, 179, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання заступника начальника СВ відділення поліції № 2 ( селище Рожнятів) Калуського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає .

Слідчий суддя ОСОБА_1