Справа № 643/6363/21
Провадження № 1-кс/643/1745/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого ХРУП №2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000308 від 06.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів з метою збуту, -

встановив :

У провадженні Харківського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000308 від 06.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів з метою збуту.

В ході досудового розслідування встановлено, що 06.04.2021 до Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 38 працівниками патрульної поліції було встановлено гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зберігав при собі наркотичні засоби у розфасованому вигляді з метою збуту.

Відомості за даним фактом були внесені до ЄРДР за № 0000308 від 06.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

06.04.2021 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України. Під час затримання та особистого обшуку проведеного за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 38 у період часу з 13:10 до 15:57 годин у ОСОБА_5 у лівій наружній кишені куртки було виявлено та вилучено 10 згортків обмотані полімерною плівкою різних кольорів, з них 2 згортки червоного кольору, 1 згорток білого та 7 згортків жовтого кольору, з речовиною невідомого походження всередині, яка зі слів ОСОБА_5 є наркотичним засобом «Метадон», який він зберігав з метою збуту.

Виявлені 2 згортки обмотані полімерною плівкою червоного кольору було поміщено до паперового конверта, нанесено пояснювальні написи та герметично опечатано в присутності понятих.

Виявлені 7 згортків жовтого кольору та 1 згорток білого кольору біли поміщені до окремого паперового конверта, нанесено пояснювальні написи та герметично опечатано в присутності понятих.

Крім того, у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено мобільний телефон Samsung A30 S, у корпусі чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 з видимими механічними пошкодженнями екрану у вигляді тріщин. За допомогою вказаного телефону ОСОБА_5 спілкувався з постачальниками та кінцевими реалі заторами наркотичних засобів, схованки яких робив.

Вказаний мобільний телефон було поміщено до паперового конверта, нанесено пояснювальні написи та герметично опечатано в присутності понятих.

Крім того, у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено банківську картку «Приватбанк» № НОМЕР_3 та «Монобанк» № НОМЕР_4 . За допомогою вказаних карток ОСОБА_5 отримував грошові кошти за розповсюдження ним наркотичних засобів.

Зі відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна здійснюється під час огляду.

Згідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Таким чином існують достатні підстави вважати, що виявлена та вилучена під час затримання ОСОБА_5 у порядку ст..208 КПК України речовина - є предметом вилученим з обігу. Для встановлення цього факту необхідно проведення комплексу слідчих та процесуальних дій а також відповідних судових експертиз, що потребує певного часу.

Крім того, є достатні підстави вважати, що вилучений у ОСОБА_5 мобільний телефон, містить у своїй пам`яті інформацію, про протиправну діяльність пов`язану з незаконним обігом наркотичних засобів, а також осіб, які є постачальниками та кінцевими збувачами наркотичних засобів, а за допомогою вказаних карток ОСОБА_5 отримував грошові кошти за розповсюдження ним наркотичних засобів.

Для перевірки вказаних фактів необхідно проведення певних негласних слідчих (розшукових) дій, що також потребує певного часу.

Приймаючи до уваги, що вищевказані предмети будуть використані у кримінальному проваджені в якості речових доказів, з метою позбавлення можливості їх знищення або переховування, просив клопотання задовольнити.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, разом із клопотанням надали заяву, в якій просили проводити судове засідання без їх участі, клопотання підтримали.

В зв`язку з розглядом клопотання за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що в провадженні Харківського районного управління поліції №2 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000308 від 06.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів з метою збуту.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,

постановив:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене в ході затримання ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України, проведеного 06.04.2021 в період часу з 13:10 до 15:57 годин. а саме:

- опечатаний паперовий конверт з підписами процесуальних учасників, всередині якого знаходяться 2 згортки обмотані полімерною плівкою червоного кольору, з речовиною невідомого походження всередині;

- опечатаний паперовий конверт з підписами процесуальних учасників, всередині якого знаходяться 7 згортків обмотаних полімерною плівкою жовтого кольору та 1 згорток обмотаний полімерною плівкою білого кольору, з речовиною невідомого походження всередині;

- опечатаний паперовий конверт з підписами процесуальних учасників, всередині якого знаходиться мобільний телефон Samsung A30 S, у корпусі чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 з видимими механічними пошкодженнями екрану у вигляді тріщин;

- опечатаний паперовий конверт з підписами процесуальних учасників, всередині якого знаходяться банківська картка «Приватбанк» № НОМЕР_3 та банківська картка «Монобанк» № НОМЕР_4 .

Паперові конверти герметично опечатані та несанкціонований доступ до їх вмісту відсутній,

Зберігання майна зазначеного в п.п.1.1-1.3 визначити відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19 листопада 2012 року №1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1