Справа № 314/1817/21
Провадження № 1-в/314/591/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.08.2021 м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді- ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали про умовно-дострокове звільненняза клопотанням засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)».
за участю прокурора ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженогоОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)», про умовно-дострокове звільнення.
Суд, аналізуючи досліджені докази, інші матеріали справи, заслухавши прокурора, приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно з п. п. 2, 17, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З матеріалів справи встановлюється, що ОСОБА_3 засуджений 21.03.2017 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області зі ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі.

За положеннями ст. 12 КК України, злочин за який засуджено ОСОБА_3 є тяжким.

З матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_3 з 16.12.2020 перебуває на лікуванні в Софіївській спеціалізованій туберкульозній лікарні (№ 55). За увесь час відбування покарання стягнень не має, чотири рази заохочувався правами начальника установи. Приймає участь в організації виховних заходів, що проводяться в установі, у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених, у роботі самодіяльних організацій. На виробництві установи не працевлаштований у зв`язку з хворобою на туберкульоз, працює днювальним відділення СПС № 5. Ставлення до праці добре.

За змістом ст. 81 КК України, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення особи, яка має право за законом при відбутті певної частини покарання, є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 7 ст. 539 КПК України, у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених не раніше як через шість місяців.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.10.2020, подання начальника Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№ 89)» про умовно дострокове звільнення ОСОБА_5 задоволено.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду від 09.11.2020 апеляційну скаргу прокурора задоволено. Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.10.2020 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 скасовано та постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні подання начальника Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№ 89)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 , відмовлено.

За таких обставин, враховуючи вимоги ч. 7 ст. 539 КПК України, ОСОБА_3 мав право повторно звернутись до суду з клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення, тобто після 09.11.2021, однак вже 30.04.2021 звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, тобто у строк менший ніж передбачено ч. 7 ст. 539 КПК України, що є безумовною підставою для відмови у задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення.

Керуючись ст. 81 КК України, ч. 7 ст. 539 КПК України, суд-
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)», про умовно-дострокове звільнення, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1
09.08.2021