Справа № 462/7726/18
провадження 1-кп/462/120/21
У Х В А Л А

07 квітня 2021 року місто Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про доручення проведення балістичної експертизи та повторної стаціонарної комплексної психолого-психіатрично-наркологічної експертизи,

встановив:

У провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження (кримінальна справа) про обвинувачення ОСОБА_10 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 подали у судовому засідання клопотання про доручення проведення балістичної експертизи, мотивуючи це тим, що з протоколу допиту потерпілого у справі ОСОБА_7 від 16.06.2018 року зазначено, що в помешканні вбитого ОСОБА_11 було вилучено дав пістолета, в гаражі, який був у користуванні загиблого вилучили боєприпаси, а на дачі вилучено автомат. Органами досудового розслідування не встановлено знаряддя злочину, але стверджується, що вогнепальна зброя належала ОСОБА_10 . Разом з ти, пістолети були вилучені у помешканні загиблого ОСОБА_11 , однак, досудовим слідством не встановлено, чи куля, яка вилучена з тіла ОСОБА_11 могла бути відстріляна з пістолетів, які були знайдені за місцем проживання ОСОБА_11 проведення вказаної експертизи дало б змогу встановити належність набоїв та вогнепальної зброї, з якої відповідними набоями здійснено постріл. Разом з тим, така зброя була знищена згідно з постановою слідчого про закриття кримінального провадження у зв`язку і з смертю ОСОБА_11 .

Крім цього, захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 подали у судовому засідання клопотання про доручення проведення повторної стаціонарної комплексної психолого-психіатрично-наркологічної експертизи, покликаючись на те, що серед експертів, які брали участь у проведені експертизи не зазначений нарколог, і тому ким давався висновок щодо питань пов`язаних з наркологічним дослідженням не вказано. Крім цього, експертний висновок має розбіжності, зокрема, виявлені у ОСОБА_10 психічні порушення не конкретизовані та не вказані у висновку експерта, хоча такі не позбавляють обвинуваченого здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Також, експерти провели недостатній обсяг досліджень, що вказує на неповноту експертизи.

У судовому засіданні захисники та обвинувачений клопотання підтримали з підстав, зазначених вище, просять клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор, потерпілий та представник потерпілого проти клопотань заперечили, зазначили про їх необґрунтованість та те, що такі заявлені лише з метою затягування розгляду справи, просять у задоволені клопотань відмовити.

Заслухавши сторони та дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, суд дійшов висновку про необґрунтованість клопотань з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Порядок кримінального провадження врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України, відповідно до положень якого зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження (статті 1, 7 КПК України).

Однією з таких засад є принцип законності, в основі якого є вимога нормативного характеру, що зобов`язує усіх осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, у своїй процесуальній діяльності неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (стаття 9 КПК України).

Відповідно до положень статті 84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження. Процесуальними джерелами доказів є, зокрема, висновки експертів.

Подія кримінального правопорушення є обставиною, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні (частина 1 статті 91 КПК України)

За приписом частини 1 статті 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Так, під час розгляду питання про доручення проведення експертизи, зокрема, і балістичної експертизи сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.

Аналіз наведених норм кримінального процесуального закону в їх сукупності дає підстави для висновку, що сторона кримінального провадження, звертаючись до суду з клопотанням про доручення проведення балістичної експертизи, повинна довести, окрім іншого, зв`язок між цілями судового розгляду та метою вказаної експертизи.

Водночас клопотання про доручення проведення балістичної експертизи є необґрунтованим та нелогічним, оскільки захисники, звертаючись до суду з клопотанням про проведення експертизи з використанням пістолетів та набоїв, які були вилучені в помешканні та гаражі загиблого ОСОБА_11 одночасно зазначають, що вказана вогнепальна зброя та набої вже знищені у іншому кримінальному проваджені, що взагалі виключає можливість проведення балістичної експертизи з їх використанням.

Крім цього, вказане клопотання слідчого ніяким чином необгрунтовує, яким чином може бути пов`язані зброя та набої, які були вилучені у помешканні та іншому володінні ОСОБА_11 вже після його вбивства з вогнепальною зброєю, з якої він був вбитий біля кіосків на розі вулиць Наукова-Симоненка у м. Львові.

Беручи до уваги, що клопотання захисників про доручення проведення балістичної експертизи є необґрунтованим, суд вважає, що у задоволені такого слід відмовити.

Щодо клопотання захисників про доручення проведення повторної стаціонарної комплексної психолого-психіатрично-наркологічної експертизи, то вказане клопотання також не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

У пункті 11 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» № 8 від 30.05.1997 року судам було роз`яснено, що повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

Судом був досліджений наявний у матеріалах справи висновок комплексної судової психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_10 №126 від 07.11.2018 року, згідно з даними якої встановлено згідно з даними якої встановлено: 2. На даний час, ОСОБА_10 психічною хворобою не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. 1. Під час інкримінованих йому дій, ОСОБА_10 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим чи іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. 3. За своїм психічним станом, ОСОБА_10 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. 4,5. За своїм психічним станом, ОСОБА_10 може самостійно реалізовувати право на захист, може приймати участь у проведенні слідчих та процесуальних дій. 6. Під час інкримінованих йому дій, ОСОБА_10 в стані патологічного афекту не перебував. 7. Клінічних ознак хронічного алкоголізму чи наркоманії у ОСОБА_10 не виявлено. 8. Вірогідних даних, які б дали змогу кваліфікувати стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння у ОСОБА_10 під час інкримінованих йому дій у наданих на експертизу матеріалах кримінального провадження не простежується 6,9,10. У всіх психологічних станах, які можуть слугувати психологічною підставою сильного душевного хвилювання, після учинення інкримінованих дій суб`єкт має виявляти ознаки сил. Однак ОСОБА_10 відразу після учинення інкримінованих дій демонстрував активну поведінку, без жодних ознак упадку сил. Тому ОСОБА_10 під час інкримінованих дій не перебував у стані фізіологічного афекту та не перебував у стані вираженого емоційного збудження або емоційного напруження. 11. ОСОБА_10 притаманні ознаки так званої гіпертимно-емотивної особистості (за результатами тесту Леонгарда) - із добрим життєвим тонусом, прагнення широкого кола спілкувань але й із підвищеною імпульсивністю, збудливістю та здатністю іноді непомітно для себе непродумано перейти межу дозволеного. 12,13. Індивідуально-психологічні особливості ОСОБА_10 не вплинули суттєво на характер його дій та під час події 16.06.2018 року /Т-2 а.с.146-150/.

У клопотанні захисників не зазначено, які істотні порушення процесуальних норм, які регламентують порядок проведення експертизи, допустили експерти під проведення вищевказаної комплексної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_10 , які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.

Крім цього обвинувачений ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив суду, що у нього немає ніяких проблем зі здоров`ям, зокрема, і з його психолого-психічним станом, він не вживає алкоголь та наркотики.

Захисники у судовому засіданні ніяким чином не намагалися спростувати вказані покази свого підзахисного ОСОБА_10 .

Клопотання захисників у своїй більшості зводиться з незгодою зі способом проведення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, яку обрали експерти.

У пункті 1.4 розділу І Загальних положень Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, яка була затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року №1950/5) встановлено, що під час проведення експертиз (експертних досліджень) з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи (міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції, рекомендації, переліки, настановчі документи Держспоживстандарту України), а також чинні республіканські стандарти колишньої УРСР та державні класифікатори, галузеві стандарти та технічні умови колишнього СРСР, науково-технічна, довідкова література, програмні продукти тощо. Визначення способу проведення експертизи (вибір певних методик, (методів дослідження)) належить до компетенції експерта.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 23 березня 2021 року в справі справу № 233/3473/17 прийшов до висновку, що визначення способу проведення експертизи (вибір певних методик (методів дослідження)) належить до компетенції експерта.

Суд зазначає, підставою для проведення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_10 від 07.11.2018 року була ухвала слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11 жовтня 2018 року у про доручення проведення експертизи, яка міститься у матеріалах провадження /Т-2 а.с.143-145/.

Крім цього, як убачається із вказаного висновку експертизи, виконання цієї експертизи було доручено судовим експертам, а саме: завідувачу відділення судово-психіатричної експертизи ОСОБА_12 , лікарям судово-психіатричним експертам ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , судовому експерту-психологу ОСОБА_15 .

Таким чином, доводи захисників про те, що експерти провели експертизу у порушення положень Інструкції, є необґрунтованими.

Враховуючи наведене, суд вважає, що клопотання захисників про доручення проведення повторної стаціонарної комплексної психолого-психіатрично-наркологічної експертизи задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 242, 333 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про доручення проведення балістичної експертизи - відмовити.

У задоволенні клопотання захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про доручення проведення повторної стаціонарної комплексної психолого-психіатрично-наркологічної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Оригінал ухвали.