Дата документу 29.04.2021 Справа № 321/420/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/522/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №321/420/20Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.307 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2021 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Веселівського районного суду Запорізької області від 22 грудня 2020 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сільська рада Першотравневе Комуністичного району Ташкентської області Узбекистан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИЛА
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_8 визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінальних правопорушень за наступних обставин.

ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, зі змінами внесеними станом на 11.08.2013, «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 15 лютого 1995 року, зі змінами внесеними станом на 23.12.2015, та Постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та зловживаючи ними, скоїв кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів, а саме незаконне зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту, за наступних обставин.

14.02.2020 року в період часу з 09 години 17 години по 10 годину 11 хвилин на підставі ухвали слідчого судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 12.02.2020 року під час проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння особи, а саме домоволодіння АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_8 , було виявлено та вилучено у приміщенні веранди вказаного житлового будинку у тумбочці кухонного столу полімерний лоток у якому міститься сімнадцять паперових згортків з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, масами у перерахунку на суху речовину: 3,170г, 2,558г, 2,980г, 2,711г, 2,672г, 2,382г, 2,894г, 2,984г, 1,970г, 2,507г, 3,194г, 2,854г, 2,844г, 2,697г, 2,984г, 2,638г, 3,109г, які відповідно до висновку судово-хімічної експертизи №18-38 від 14.02.2020 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Далі, у ході проведення вищевказаного обшуку, у вказаному приміщенні в тумбочці іншого кухонного столу виявлено та вилучено паперовий згорток з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, масою у перерахунку на суху речовину 0,673г, яке відповідно до висновку судово-хімічної експертизи №18-38 від 14.02.2020 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом. Загальна маса вилученого особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу, у перерахунку на суху речовину складає 47, 821г, який ОСОБА_8 незаконно зберігав за місцем свого мешкання з метою подальшого його збуту.

Крім цього, ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом в порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, зі змінами внесеними станом на 11.08.2013, «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 15 лютого 1995 року, зі змінами внесеними станом на 23.12.2015, та Постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та зловживаючи ними, скоїв кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів, а саме незаконне зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів, без мети збуту, при наступних обставинах.

Так, 14.02.2020 в період часу з 09 години 17 години по 10 годину 11 хвилин на підставі ухали слідчого судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 12.02.2020 року під час проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння особи, а саме домоволодіння АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_8 , було виявлено та вилучено у приміщенні веранди вказаного житлового будинку фрагмент пластикової пляшки з горлом без дна у нашаруванні речовини коричневого кольору на внутрішніх стінках відповідно до висновку судово-хімічної експертизи №18-38 від 14.02.2020 виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, масою 0,439г, в перерахунку на суху речовину. Далі, у ході проведення вищевказаного обшуку, у вказаному приміщенні в тумбочці кухонного столу виявлено та вилучено виріб у вигляді пробки у нашаруванні речовини коричневого кольору, відповідно до висновку судово- хімічної експертизи № 18-38 від 14.02.2020, виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, масою 0,346г, в перерахунку на суху речовину. Далі, у ході проведення вищевказаного обшуку, у приміщенні гаражу за вищевказаною адресою виявлено та вилучено шість фрагментів пластикових пляшок з горлом без дна, у нашаруванні речовини коричневого кольору на внутрішніх стінках яких відповідно до висновку судово-хімічної експертизи №18-38 від 14.02.2020 виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу, масами: 0,712г, 0,733г, 0,803г, 0,126г, 0,291г, 0,450г, в перерахунку на суху речовину.

Загальна маса вилученого особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - екстракту канабісу, у перерахунку на суху речовину складає 3,9г, який ОСОБА_8 незаконно зберігав за місцем свого мешкання, без мети збуту.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК, як незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту; за ч.2 ст.307 КК, як незаконне зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту.

Йому призначено покарання

- за ч.2 ст.307 КК у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

- за ч.1 ст.309 КК у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш сурового покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Вирішено питання про початок строку відбування покарання, зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення, запобіжний захід, процесуальні витрати та речові докази.

В апеляційній скарзі обвинувачений просив вирок як незаконний скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги мотивував тим, що матеріали кримінального провадження щодо нього за ч.2 ст.307 КК сфабриковані та суд прийняв до уваги покази свідків, які надали неправдиві свідчення. Крім того, суд не врахував, що він страждає на ряд хронічних захворювань та має вкрай незадовільний стан здоров`я.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, які повністю підтримали апеляційну скаргу та наполягали на її задоволенні; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги та просив вирок залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Зі змісту ст.370 КПК, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Проте, на переконання колегії суддів, оскаржуване у даній справі судове рішення вказаним вимогам закону не відповідає з огляду на таке.

Так, за вимогами п.2 ч.3 ст.374 КПК у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.307 КК, виявляється в незаконному: виробництві, виготовленні, придбанні, зберіганні, перевезенні, пересиланні, збуті наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

Проте в мотивувальній частині вироку в обвинуваченні, визнаного доведеним, судом не сформульовано об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК, та не зазначено форму вини обвинуваченого і спрямованість його умислу.

При цьому формулювання обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_8 органом досудового розслідування, та визнане судом доведеним, фактично зведено до викладення обставин проведення 14.02.2020 року слідчої дії обшуку житла, а саме домоволодіння АДРЕСА_2 , де мешкає обвинувачений ОСОБА_8 , а також результатів такої слідчої дії.

Крім того, предметом злочинів, передбачених ст.307 та ст.309 КК, є наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги.

Між тим, відповідно до змісту вироку, предметами інкримінованих ОСОБА_8 злочинів є фрагменти пластикових пляшок з горлом без дна, виріб у виді пробки, паперові згортки, а не наркотичні засоби.

Також у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, зазначено, що ОСОБА_8 , вчиняючи злочини, зловживав Законами України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, зі змінами внесеними станом на 11.08.2013, «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 15 лютого 1995 року, зі змінами внесеними станом на 23.12.2015, та Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів». Проте таке формулювання є неприйнятним і не узгоджується із положеннями кримінального закону.

В порушення вимог ст.374 КПК, суд при формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, послався на докази, а саме на висновки судово-хімічної експертизи №18-38 від 14.02.2020 року, що є неприпустимим.

Крім того, зі змісту мотивувальної частини вироку вбачається, що суд в обґрунтування винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 послався на покази свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які на підтвердження факту зберігання обвинуваченим наркотичних засобів пояснили, що вони раніше придбавали у ОСОБА_8 наркотичний засіб.

Разом з тим, суд в порушення приписів ч.1 ст.88 КПК не звернув уваги на те, що докази, які стосуються вчинення обвинуваченим інших правопорушень, що не є предметом цього кримінального провадження, є недопустимими на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

У контексті наведених обставин вирок районного суду не можна визнати законним і обґрунтованим, оскільки судом допущено істотні порушення вимог процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Між тим такі порушення не можуть бути усунені під час апеляційного розгляду, оскільки обвинуваченим не ставилось питання про дослідження доказів у кримінальному провадженні і надання їм іншої оцінки, ніж ту, що надав суд першої інстанції. У зв`язку з чим, вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду, під час якого необхідно прийняти законне й обґрунтоване рішення, виклавши його у належно мотивованому процесуальному документі згідно з вимогами закону.

При цьому колегія суддів вважає за доцільне змінити щодо ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки обвинувачений є особою, яка в силу ст.89 КК, не має судимостей, має постійне місце проживання, а крім того, досить тривалий час (понад як один рік) утримується під вартою. На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід буде співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження та він зможе повною мірою забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Веселівського районного суду Запорізької області від 22 грудня 2020 року щодо ОСОБА_8 в цій справі скасувати.

Призначити новий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Змінити щодо ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, шляхом заборони обвинуваченому залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 21-00 години до 07-00 години наступного дня.

Звільнити ОСОБА_8 з-під варти у встановленому порядку.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки:

1) не залишати житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду в період часу з 21-00 години до 07-00 години наступного дня;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

3) прибувати за кожною вимогою до суду;

4) утримуватися від спілкування з будь-яким свідком в цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуватиме, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Термін дії домашнього арешту та обов`язків, покладених судом, визначити до 27 червня 2021 року включно.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 КПК. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підлягає виконанню після її проголошення.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» для виконання в частині звільнення ОСОБА_8 з-під варти.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4