Справа № 950/1300/21
Провадження № 1-кс/950/242/21
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 липня 2021 року м. Лебедин

Слідчий суддя Лебединського районного суду Сумської області - ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчої СВ ВП № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_2 , погоджене начальником Лебединського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000156, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 06.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України,

в с т а н о в и в:
07.07.2021 слідчому судді надійшло клопотання слідчого, погоджене прокурором, у якому слідча просить накласти арешт на посів пшениці, який знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :06:002:0721, загальною площею 6,0212 га та на зазначену земельну ділянку на території Пристайлівського старостинського округу Лебединської МТГ шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що на підставі ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У своєму клопотанні слідчий вказує на те, що урожай пшениці 2021 року, який росте на земельній ділянці державної форми власності з кадастровим номером :06:002:0721 неподалік с. Шевченкове Сумського району, на якій розташований курганний могильник, містить ознаки речового доказу, оскільки здобуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, доказів того, що як земельна ділянка з кадастровим номером :06:002:0721 так і посів пшениці, який на ній розміщений, постановою слідчого визнано речовими доказами, суду не надано. Також слідчим не зазначено, яким чином урожай пшениці на який він просить накласти арешт, може бути доказом при розгляді кримінального провадження у суді з огляду на природні властивості його псування (всихання, пошкодження) пов`язані з накладеним на нього арештом та забороною відчуження, розпорядження та користування ним.

Крім того, згідно з п. 1-3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Так, слідчим у клопотанні не зазначено на яку кількість урожаю пшениці 2021 року (площу, обсяги пшениці тощо) необхідно накласти арешт, зважаючи на наявність поряд із земельною ділянкою з кадастровим номером :06:002:0721, земельних ділянок, які перебувають у приватній власності та обробляються відповідним чином.

Також не надано слідчим документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, зокрема земельну ділянку.

Так, до клопотання додано Інформацію з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку з кадастровим номером :06:002:0721. Форма власності такої земельної ділянки державна власність. У розділі «відомості про суб`єктів права власності на земельну ділянку» інформація відсутня. Однак згідно з приміткою до вказаного розділу інформація про власника (землекористувачів) є довідковою, актуальна інформація міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

При цьому відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають речові права на нерухоме майно, похідні від права власності: право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Тобто інформація із Державного земельного кадастру не може бути достовірним доказом відсутності користувача земельної ділянки з кадастровим номером :06:002:0721.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин.

Керуючись ст. ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання слідчої СВ ВП № 3 (м. Лебедин) Сумського РУП ГУ НП в Сумській області ОСОБА_2 , погоджене начальником Лебединського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000156, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 06.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України повернути прокурору Лебединського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Для усунення недоліків клопотання встановити сімдесят дві години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1