Справа № 521/4351/20
Номер провадження:1-кп/521/556/21
У Х В А Л А
"08 " липня 2021 р. м. Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси колегією суддів у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) 17.02.2019 року за № 000228, за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, громадянина Українки, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, з середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у скоєнні злочинів передбачених ч.4 ст. 358, ч.3 ст.289,ч.1 ст.199,ч.2 ст.192 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
До Малиновського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні злочинів передбачених ч.4 ст. 358,ч.3 ст.289,ч.1 ст.199,ч.2 ст.192 КК України.
Захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_6 заявлене клопотання, підтримане обвинуваченим ОСОБА_8 , про повернення обвинувального акту прокурору. Адвокат ОСОБА_6 обґрунтовує клопотання тим, що даний обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому допущені помилки при складанні, наявний ряд суперечностей, нечітко сформульовано обвинувачення, не розкрита об`єктивна сторона, не вказане місце вчинення інкримінованого злочину, передбаченого ч. З ст. 289 КК України, та інше. У клопотанні звернуто увагу, що згідно наданого обвинувального акту ОСОБА_8 , крім іншого, обвинувачується за ч.З ст.289 КК України - незаконне заволодіння транспортними засобами, яке завдало великої матеріальної шкоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб. Об`єктивна сторона інкримінованого кримінального правопорушення полягає лише в активній поведінці - дії, яка проявляється в отриманні можливості керувати таким транспортним засобом. Поведінка винного є незаконною, він не має ані дійсного, ані уявного права на транспортний засіб, заволодіння яким здійснює; заволодіння транспортним засобом здійснюється без чітко вираженого і дійсного волевиявлення власника або законного користувача транспортного засобу. При цьому, воля потерпілого або ігнорується (при таємному заволодінні), або подавляється (при застосуванні насильства або погрози його застосування), або ж фальсифікується (при заволодінні шляхом обману). Враховуючи той факт, що транспортні засоби були передані потерпілим обвинуваченому добровільно, за спільною домовленістю в оренду, за обумовлену оплату, яку підозрюваний здійснював - поведінка ОСОБА_8 незаконною бути не може, і стверджувати, що він не мав ані дійсного, ані уявного права на транспортні засоби, заволодіння якими було здійснене, чи відбулося заволодіння зазначених транспортних засобів без чітко вираженого і дійсного волевиявлення ОСОБА_9 не допустимо. По цій же причині, виникає цілком логічне питання, щодо того чи є ОСОБА_8 суб`єктом цього злочину, тобто чи не мав він права на користування транспортними засобами, щодо яких здійснене незаконне заволодіння. Оскільки суб`єктами цього злочину, згідно положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті», не можуть виступати зокрема: співвласники транспортного засобу; особи, які користуються транспортним засобом за згодою власника чи законного користувача, хоча б ця згода і не була належно оформлена. Вищенаведені факти вказують на формулювання в обвинувальному акті нечіткого обвинувачення, яке за визначенням у п.13 ч.І ст.З КПК України, є твердженням про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, з достатньою повнотою повинно містити конкретні обставини, що були встановлені органом досудового розслідування, та які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно зі ст.91 цього ж Кодексу, логічно узгоджуватися та відповідати наведеній правовій кваліфікації кримінального правопорушення, яке ставиться у вину особі, з тією метою, щоб вона мала змогу зрозуміти суть пред`явленого їй обвинувачення та, виходячи з його змісту, обирати власну правову позицію захисту. Крім описаних недоліків, в даному обвинувальному акті не встановлено місця вчинення злочину передбаченого ч. З ст. 289 КК України, що на думку колегії суддів Одеського апеляційного суду, які виносили ухвалу про визначення підсудності даного кримінального провадження, є підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Факт відсутності в обвинувальному акті даних про місце вчинення кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_8 , свідчить про суттєвий недолік, не відповідність вимогам кримінального процесуального закону, а відтак такий обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору. Крім вказаних недоліків, згідно п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити дату та місце його складення та затвердження. При цьому екземпляр обвинувального акту, що був вручений стороні захисту, інформацію про дату складення акту не містить, що являється порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти клопотання адвоката, вказуючи що кримінальне провадження підсудне Малиновському районному суду міста Одеси, підстав для його закриття чи зупинення не має. Обвинувальний акт складено у відповідності з вимогами законодавства України. Перешкод для призначення судового розгляду кримінального провадження не вбачається.
Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не прибув, повідомлений про розгляд справи у встановленому порядку, поважність причин неявки суду не представив.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилася , повідомлена про розгляд справи у встановленому порядку.
Суд заслухавши доводи сторін, прийшов до наступного висновку.
Підставою для повернення обвинувального акту прокурору відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України може бути лише його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України.
Як вбачається з обвинувального акту складеного відносно обвинуваченого ОСОБА_8 він складений та підписаний слідчим,затверджений прокурором, містить відомості, визначені ч.2 ст.291 КПК України, а також додатки, передбачені ч.3 цієї є ж норми закону. Тобто обвинувальний акт формально відповідає встановленим вимогам.
Відповідно до положень ст. 338 КПК України прокурор має право змінити обвинувачення в суді за результатами судового розгляду. Тобто, не конкретне, незрозуміле на думку сторони захисту обвинувачення, не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Не є підставою для повернення обвинувального акту і незгода сторони захисту з кваліфікацією інкримінованих обвинуваченому діянь.
Суд приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання захисника, також приймає до уваги, що відповідно до п.2 ч.1 ст.91 КПК України винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину відноситься до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Обов`язок доказування цих обставин положеннями ч.1 ст.92 КПК України покладається на прокурора. Оцінка доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності надається судом після дослідження цих доказів, яке відбувається не на стадії підготовчого судового засідання, а під час судового розгляду справи.
Фактично захисник вказує на відсутність у діях ОСОБА_8 складу інкримінованих йому злочинів, те що ОСОБА_12 не є суб`єктом кримінального правопорушення за ч.3 ст.289 КК України, але суд не може прийти до висновку про правильність чи хибність такого твердження на стадії підготовчого судового засідання і без дослідження доказів у справі.
Таким чином суд не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника і повернення обвинувального акту прокурору.
Керуючись ст.ст. 217, 314-315, 372 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий : ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3