Провадження №11-кп/801/361/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21 січня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в :

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання захисника ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , яке мотивоване тим, що засуджений за час тримання в ДУ «Вінницької ВК №86» порушень режиму тримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, на профілактичному обліку не перебував. Особисті речі тримав в охайному стані, норми санітарії дотримувався. Турбувався про власний стан здоров`я, до представників державної установи відноситься ввічливо, виконував законні вимоги. Конфліктних ситуацій не створював, на заходи профілактичного характеру реагував позитивно. В державній установі характеризується позитивно, отримав 5 заохочень, стягнень немає, займає посаду старшого днювального відділення. ОСОБА_8 відбув більше 2/3 призначеного йому покарання, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому підлягає звільненню умовнодостроково.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 січня 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 .

Прийняте рішення суд першої інстанції мотивував тим, що матеріалами справи не мають достатніх даних про те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; згідно довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень ОСОБА_8 22.03.2019 року за порушення правил утримання оголошено догану, 30.10.2020 року спостережною комісією було розглянуто клопотання про умовнодострокове звільнення ОСОБА_8 якому було відмовлено.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та звільнити останнього умовно-достроково, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.09.2020 року ОСОБА_8 відбув 2/3 призначеного йому покарання, за час тримання в ДУ «Вінницька ВК №86» порушень режиму тримання не допустив, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, на профілактичному обліку не перебував; до представників установи відносився ввічливо, законні вимоги виконував, на заходи профілактичного характеру реагував позитивно.
За період відбування покарання засуджений ОСОБА_8 отримав 5 заохочень. Станом на момент розгляду клопотання засуджений продовжує працювати в ДУ «Вінницька ВК №86» та характеризується позитивно, як особа, яка довела своє виправлення.
Заслухавши захисника ОСОБА_7 , який підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив їх задовольнити; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши судові матеріали провадження обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, у відповідності до ст.81 КК України, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення в процесі відбування покарання. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання. У п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року зазначено, що слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержанні ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці. Сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму, а й активна форма його поведінки.
Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_8 належним чином мотивував в оскаржуваній ухвалі своє рішення, яке базується на досліджених у судовому засіданні доказах.
З характеристики засудженого ОСОБА_8 вбачається, що він раніше неодноразово судимий (5 разів), 07.08.2011 року останній вже був звільнений від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію», 07.03.2014 року на підставі ч.3 ст.82 КК України йому замінено невідбуту частину покарання на громадські роботи. 22.02.2019 року ОСОБА_8 прибув до ДУ «Вінницька ВК №86» із слідчого ізолятора в м. Хмельницький, де під час перебування був притягнутий до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму утримання, стягнення погашено в установленому законом порядку. Працює днювальним відділення соціально-психологічної служби №5, порушень вимог режиму відбування покарання не допускав; рішенням комісії установи протокол №9 від 05.05.2020 року засудженому відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким за його власним бажанням. Відповідно до постанови №22/20 від 30.10.2020 року спостережної комісії відмовлено в погодженні та направленні матеріалів до суду про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання.
Відповідно до довідки виданої головним бухгалтером ДУ «Вінницької ВК №86» ОСОБА_8 за період відбування покарання на будівництві та в майстернях установи не працював, доходів не отримував, станом на 29.10.2020 року на рахунку коштів немає.
Доводи сторони захисту про те, що засуджений ОСОБА_8 має позитивну характеристику, порушень режиму утримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, а тому до нього слід застосувати вимоги ст.81 КК України, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки засуджений неодноразово судимий (5 разів), був звільнений від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію» та відповідно до ч.3 ст.82 КК України йому замінено невідбуту частину покарання на громадські роботи.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції в повній мірі відповідає вимогам ст.81 КК України та роз`ясненням п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», відповідно до яких умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване лише в тому випадку, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Суд першої інстанції ретельно дослідив у судовому засіданні матеріали особової справи засудженого, перевірив його особу та дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_8 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого виправлення.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_8 лише стає на шлях виправлення і має до цього всі можливості однак, в розумінні ст.81 КК України, своєю поведінкою і ставленням до праці ще не довів свого виправлення, а тому доводи апеляційної скарги засудженого є необґрунтованими, підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21 січня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4