465/2174/21
1-в/465/181/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2021 року Франківський районний суд м. Львова в складі :

Головуючого- судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання- ОСОБА_2

прокурорки- ОСОБА_3

адвоката- ОСОБА_4

представника заявника - лікаря психіатра - ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові заяву заступника генерального директора з експертизи Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_6 на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру хворому

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В :

Заступник генерального директора з експертизи Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_6 звернувся в суд із письмовою заявою на предмет продовження застосування примусових заходів медичного характеру хворому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обґрунтовуючи заяву посилається на те, що у Комунальному некомерційному підприємстві Львівської обласної ради Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня з 12.12.2018 виконуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом щодо громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які були застосовані Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.10.2018, про зміну виду застосування примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом на продовження примусового лікування у відділенні зі звичайним наглядом.
31.12.2007 у стані алкогольного сп`яніння, на побутовому ґрунті під час сварки ОСОБА_7 наніс численні тілесні ушкодження своїй матері, від чого вона померла. По даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 проводилась Стаціонарна судово-психіатрична експертиза, яка була проведена на базі 5-го судово психіатричного відділення КЗ ЛОКПЛ (Акт судово-психіатричної експертизи № 34 від 20.02.2008), згідно з висновком якої, відомо, що: « ОСОБА_7 страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії з наростаючим дефектом в емоційно-вольовій сфері, обтяженою алкоголізацією. За своїм психічним станом в даний час він не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій він також перебував у хворобливому стані і не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом». Постановою Пустомитівського районного суду Львівської обл. від 03.04.2008 було застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Ухвалами Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2009, 30.07.2009, 25.02.2010, 20.07.2010, 26.01.2011, 25.07.2011, 25.01.2012, 10.07.2012, 19.12.2012, термін лікування продовжено. Ухвалами від 07.06.2013, 05.12.2013, 02.06.2014, 04.12.2014, хворому продовжено примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02.06.2015 було змінено заходи медичного характеру з суворим наглядом і переведено для подальшого примусового лікування до психіатричної лікарні у відділення з посиленим наглядом в умовах Волинської обласної психіатричної лікарні № 2, смт. Олика. Згідно з ухвалами Ківерцівського районного суду Волинської області від 11.09.2015, 01.08.2016, 12.01.2017, 22.06.2017, 11.05.2018 продовжувано лікування. Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.10.2018, ОСОБА_7 було про змінено вид застосування примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом на примусове лікування у відділенні зі звичайним наглядом у КЗ ЛОР ЛОКПЛ в умовах 23 відділення, де останній перебуває до даного часу.
ОСОБА_7 неодноразово оглядався (25.03.2019, 24.09.2019, 23.03.2020, 22.09.2020) комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку про необхідність продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом».
Франківським районним судом м. Львова 25.04.2019, 26.11.2019, 04.06.2020 та 21.12.2020 року, хворому ОСОБА_7 продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
На початку перебування в КНП ЛОР ЛОКПЛ психічний стан пацієнта був мінливим, нестабільним. Зокрема спостерігались багатомовність, гнівливість, вибуховість, дисфоричність. Висловлювання були резонерські з маячними ідеями відношення, нанесення шкоди з боку оточення, частими зісковзуваннями з теми на тему. Збуджувався, метушився не втримувався на місці. Був надокучливим, вночі погано спав, прокидався та будив інших, розповідаючи їм різні історії, які не завжди відповідали реальності. Безпідставно чіплявся до інших пацієнтів, заважав в їх діяльності. До свого стану та скоєного був повністю не критичний. 3 часу госпіталізації на тлі обстеження, комплексного медикаментозного лікування нейролептиками (Галоперидол, Аміназин, Трифтазин, Азапін), загальнозміцнюючої, симптоматичної та вітамінотерапії, періодичних психотерапевтичних групових занять, проведення реабілітаційних заходів в умовах відділення (прогулянки у супроводі медперсоналу, перегляд телепередач та читання літератури, курс реабілітаційних міроприємств), - психічний стан пацієнта поступово стабілізувався з деяким покращенням. Під час перебування у відділі та на момент огляду розладів сприйняття та ознак їх наявності не відмічається. Пацієнт адаптувався в стаціонарі, цікавиться побутовими питаннями, слідкує за зовнішнім виглядом, виявляє інтерес до перегляду фільмів та телепередач, періоди менше часу проводити в ліжку, часто відвідує прогулянки в прогулянковому дворику відділення. Не конфліктує з іншими пацієнтами та медпрацівниками, дотримується всіх вказівок та рекомендацій медичного персоналу. Антисоціальних та суспільно небезпечних тенденцій за час перебування на стаціонарному лікуванні у відділі не виявляв та на момент огляду не виявляє. Однак не зважаючи на те, що у відділі розлади сприйняття заперечує та поведінково не виявляє, інтелект та всі види пам`яті відповідають вікові та здобутій освіті в мисленні паралогічний, дещо сповільнений за темпом, збіднений з елементами зісковзування. Судження нецілеспрямовані, різнопланові з актуалізацією латентних ознак. Виявляє претензійність в особистих питаннях, лікування приймає під наглядом , потребує контролювання. На тлі вищенаведеного критика до свого стану страждає. Переконаний, що вилікувався і на даний час вже немає психічного захворювання, і, насправді, ніколи його не мав. Тому прийому підтримуючого лікування не потребує, каже «мені і без ліків буде добре». Висловлює думки про «неправомірність» свого лікування, так як психічним захворюванням не страждає. Про обставини скоєного суспільно небезпечного діяння розповідає поверхнево, холодно без будь-якого емоційного забарвлення, місцями ухильно, формально себе виправдовуючи. Суїцидальні думки заперечує. Емоційно є маловиразним, збідненим. Плани на майбутнє поверхневі, легковажні. Коло інтересів обмежено фізіологічними потребами, задоволенням інстинктів, дефіцитарною симптоматикою хронічного психічного розладу.
Таким чином, незважаючи на деяку стабілізацію та позитивну динаміку стану пацієнта, до даного часу на тлі стійких хворобливих змін в його мисленні внаслідок шизофренічного процесу з порушенням критики та відсутністю розуміння необхідності прийому підтримуючого лікування, досягнути ремісії не вдалося.
На виконання ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», 19.03.2021 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був оглянутий комісією лікарів-психіатрів (Висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 99 від 19.03.2021), що прийшла до висновку, що: « ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент огляду страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу, виражений змішаний тип дефекту. Враховуючи те, що в стаціонарних умовах та під дією курсу лікування стан пацієнта дещо покращився та стабілізувався, однак у мисленні спостерігаються якісні зміни внаслідок шизофренічного процесу, неповна критика щодо свого захворювання, недостатність критики щодо скоєного та необхідності прийому підтримуючого лікування, ОСОБА_7 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом».
Покликаючись на ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», заявник просить суд продовжити застосування примусових заходів медичного характеру хворому ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Представник заявника в судовому засіданні- лікуючий лікар заяву підтримав, пояснення дав аналогічні викладеним у заяві. Просить продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, мотивуючи тим, що у хворого відсутня критика до свого психічного стану та вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні заяву Комунального закладу підтримав.

Хворий у судовому засіданні не заперечив щодо продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у психіатричному закладі.

Прокурорка у судовому засіданні з доводами заявника та його представників погодилась, просила суд задовольнити заяву.
Заслухавши доводи заявників думку інших учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_7 перебуває на лікуванні у Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» відповідно до ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 17.10.2018. ОСОБА_7 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, висновок № 99 від 19.03.2021, що дійшла висновку, що: « ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 на момент огляду страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу, виражений змішаний тип дефекту. Враховуючи те, що в стаціонарних умовах та під дією курсу лікування стан пацієнта дещо покращився та стабілізувався, однак у мисленні спостерігаються якісні зміни внаслідок шизофренічного процесу, неповна критика щодо свого захворювання, недостатність критики щодо скоєного та необхідності прийому підтримуючого лікування, ОСОБА_7 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом».
Виходячи із змісту ст. 95 КК України та ст. ст. 17, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 (шість) місяців, здійснюється судом на підставі заяви психіатричної установи про продовження такої госпіталізації.

Дослідивши надані суду письмову заяву з додатками, з`ясувавши питання, передбачені ст. 512-514 КПК України, заслухавши пояснення представника комунального закладу, лікуючого лікаря, пояснення хворого, думку адвоката та висновок прокурорки, суд приходить до переконання, що заяву слід задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 КПК України, суд оголошує вступну та резолютивну частини ухвали, складання повного тексту та проголошення ухвали відкладає на п`ять днів.

Повний текст ухвали буде складено та проголошено 08 год. 30 хв. 06 квітня 2021 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 390, 514 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву задовольнити.

Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом хворому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , которий до поміщення у медичний заклад проживав за адресою: АДРЕСА_1 , який скоїв суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України.

Повний текст буде складено та проголошено о 08 год. 30 хв. 06 квітня 2021 року.

На ухвалу може бути подано апеляцію протягом 15 днів з часу її проголошення до Львівського апеляційного суду. Оскарження ухвали не зупиняє її дії.

Суддя В. Кузь