УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про обрання запобіжного заходу

26 травня 2021 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

представника потерпілих: ОСОБА_6

потерпілої: ОСОБА_7

потерпілої: ОСОБА_8

цивільного позивача: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000442 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000442 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України.

Прокурор під час судового розгляду заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк 60 днів з забороною цілодобово покидати місце проживання за вказаною адресою, обґрунтовуючи клопотання тим, що дії ОСОБА_4 , кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого. Отже останній обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за обтяжуючих обставин, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. Характер вчиненого злочину та інші обставини у сукупності свідчать про наявність ризиків, передбачених п. п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, саме: спроби підозрюваного переховуватися від органів досудового слідства та суду, знищити або сховати документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, здійснювати незаконний вплив на свідків, потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню в інший спосіб. Тому враховуючи вагомість обвинуваченому у разі визнання винуватим та характер вчиненого ним злочину, існує ризик, який дає підстави вважати, що обвинувачений може ухилитися від суду, а тому запобігти вказаному ризику можливо застосувавши до обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки менш суворі запобіжні заходи будуть не достатніми та не забезпечать належної процесуальної поведінки останнього.

Представник потерпілих, потерпілі та цивільний позивач під час судового розгляду клопотання прокурора підтримали і просили задовольнити.

Захисник та обвинувачений в судовому засіданні заперечували проти застосування запобіжного заходу, звертали увагу суду на ті обставини, що жодних ризиків передбачених ст.177 КПК України в діях обвинуваченого не існує, крім того зазначили, що у прокурора не має жодних законних підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 , буде переховуватися від суду, впливати на свідків та знищити докази, крім того, він працевлаштований, також до клопотання не долучено жодного доказу.

Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи характер інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначені ст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність часткового задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у тяжкому злочині, за який передбачена відповідальність строком до 8 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Окрім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Суд враховує те, що ОСОБА_4 , обвинувачується, у вчиненні тяжкого злочину, у кримінальному провадженні , суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, а також ті обставини, що ОСОБА_4 , працевлаштований, має на утриманні трьох малолітніх дітей , раніше не судимий за місцем проживання характеризується позитивно.

Станом на день розгляду клопотання нових доказів на підтвердження того, що обвинувачений буде ухилятись від виконання процесуальних рішень суду або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином матеріали кримінального провадження не містять.

Суд вважає, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема можливість переховування від суду, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному чи обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби та у покладенні на підозрюваного певних обов`язків: 1) прибувати до поліції або суду за першою вимогою; 2) без дозволу слідчого, прокурора або суду не залишати місце постійного проживання; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

На підставі наведеного, зважаючи на завдання кримінального провадження, передбаченого ст.2 КПК України та виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», а також те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й потерпілої особи, високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів та що метою запобіжного заходу є подальший розгляд справи, який повинен підтвердити або спростувати підозру, яка була підставою для обрання запобіжного заходу, суд вважає, що запобіжний захід забезпечить належну поведінку обвинуваченого під час розгляду справи, а тому приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню та відносно обвинуваченого необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби (нічний), оскільки ОСОБА_4 працює, строком на шістдесят днів та покладання на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України .

Керуючись п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 176-178, 181, 194, 331, 369, 372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу - задовольнити частково.

Обрати запобіжний захід у вигляді «домашнього арешту» відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 21-00 години до 06-00 години строком на 60 діб, а саме до 24.07.2021 року включно, що є не більше, ніж два місяці.

Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишати житло за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , в період часу з 21:00 години до 06:00 години наступного дня.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні процесуальні обов`язки:

1) прибувати до суду, із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із м. Херсона без дозволу суду;

3) повідомляти суд та орган внутрішніх справ за місцем проживання про зміну місця проживання;

4) не залишати місце реєстрації та місце постійного проживання з 21-00 години до 06-00 години.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що працівники органів внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтись в його житло, вимагати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.

Покладені обов`язки довести до відома обвинуваченому ОСОБА_4 під розпис та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути покладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2-х розмірів мінімальної заробітної плати.

Копію ухвали направити начальнику відповідного Відділу поліції Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області для виконання в частині домашнього арешту щодо ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п?яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

СуддяОСОБА_1