Справа № 367/2307/21
Провадження по справі № 1-кп/367/489/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2021 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ірпені кримінальне провадженні по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ Запорізької області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не військовозобов`язаного, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , останні рази судимого:
13.09.2011 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; звільнений умовно-достроково ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 15.05.2014 року на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 1 день;
20.02.2020 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 121 КК України,-
встановив:

до Ірпінського міського суду Київської області надійшов обвинувальний акт щодо скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 121 КК України разом з підписаною сторонами угодою про визнання винуватості від 31.03.2021 року.
Так, 05 січня 2021 року приблизно о 22 год. 30 хв. (точний час не встановлений), між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які перебували в приміщенні будівельного вагончику розташованого на території незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , відбувся конфлікт, у ході якого в ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник прямий умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 перебуваючи у тому ж місці, у той же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя потерпілого ОСОБА_6 в момент їх заподіяння, та бажаючи їх настання, з метою нанесення тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин взяв зі столу у праву руку кухонний ніж, підійшов до ОСОБА_6 та тримаючи ніж у правій руці, перебуваючи у положенні стоячи обличчям до обличчя потерпілого, наніс 1 удар лезом ножа в область правого передпліччя, 1 удар лезом ножа в область грудної клітини справа та 1 удар лезом ножа в область правого стегна ОСОБА_6 .
Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для нанесення ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_5 своїми діями спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді:
різаної рани м`яких тканин задньої поверхні грудної клітини справа, в проекції 7-8 ребер, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк не більше 6-ти але менше 21 -го дня;
колото-різаної рани поверхні правого передпліччя, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк не більше 6-ти але менше 21-го дня,колото-різаної рана нижньої третини зовнішньої поверхні правого стегна яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк не більше 6-ти але менше 21-го дня.
Сторони узгодили покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням.
Потерпілий ОСОБА_6 подав заяву в якій надав добровільну згоду на укладання угоди про визнання винуватості між обвинуваченими та прокурором.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 121 КК України визнав повністю, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, при цьому додав, що розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, вид та міру покарання, яка буде застосовано до нього у разі затвердження угоди.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди та просив її затвердити.
Потерпілий ОСОБА_6 в своїй заяві не заперечував проти затвердження угоди, про судове засідання був повідомлений належним чином.

Захисник обвинуваченого також просив затвердити угоду.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши заяву потерпілого, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також угоду про визнання винуватості, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у ОСОБА_5 повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов до висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.
Так, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд приходить до висновку, що винні дії ОСОБА_5 віднесено до суспільно-небезпечних діянь, відповідальність за які передбачена Особливою частиною Кримінального кодексу України.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 121 КК України, як умисні протиправні дії, які виразились у закінченому замаху на умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Суд вважає таку кваліфікацію дій ОСОБА_5 правильною.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, а тому укладення угоди між прокурором та обвинуваченими з їх ініціативи узгоджується з положеннями ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України, і за своїм змістом вона відповідає вимогам статті 472 вказаного Кодексу, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.
Судом, відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснено ОСОБА_5 його процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, а також роз`яснено вичерпні підстави оскарження вироку суду.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.
Цивільний позов та судові витрати по провадженню відсутні. Речовими доказами суд розпоряджається згідно вимог ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили суд змінює з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 373, 374, 474, 475 КПК України суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 31.03.2021 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 121 КК України.
На підставі угоди про визнання винуватості призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді 5 - ти (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по провадженню: змиви речовини бурого кольору з підлоги біля входу у під`їзді; змиви речовини бурого кольору зі стіни на сходах поміж першим та другим поверхами; фрагмент тканини білого кольору з речовиною бурого кольору, предмет зовні схожий на ніж зі зламаним лезом, передані до камери схову речових доказів Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області - знищити, знявши з них арешт накладений ухвалою Ірпінського міського суду 11.01.2021 р.

Куртку темно-сірого кольору; кофту світло-бежевого кольору; спортивні штани чорного кольору з написом «Adidas»; футболку з довгими рукавами чорного кольору, з пошкодженням цілісності тканини в області правої руки та шийної частини спини зі слідами речовини бурого кольору; підштаники чоловічі чорного кольору зі слідами пошкодження цілісності тканини в області правої та лівої ноги (бедра),передані до камери схову речових доказів Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області повернути ОСОБА_5 , знявши з них арешт накладений ухвалою Ірпінського міського суду 11.01.2021 р.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили суд змінює з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно.
На вирок до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з визначених ст.ст. 394, 473 КПК України підстав.

Суддя: ОСОБА_1