Номер провадження:1-кп/521/300/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинувачуваного (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Одеси в режимі відео конференції (дистанційного судового засідання) обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000247 від 21.01.2016 року відносно:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 357 КК України
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000247 від 21.01.2016 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 357 КК України.
Згідно обвинувального акту, 20.01.2016 об 11:30 годині ОСОБА_4 , знаходячись в залі судових засідань №4 в Апеляційному суді Одеської області за адресою: м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 24-А, приймав участь у судовому засіданні з розгляду апеляційної скарги Овідіопольської селищної ради Одеської області на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 25.04.2006 у справі № 2-1275/2006 (№ 22-ц/785/212/16), яким задоволено позов ОСОБА_4 до ЗАТ «Україна» про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності за ОСОБА_4 на нерухоме майно приміщення та обладнання магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке відбувалось під головуванням суддів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Під час перерви у судовому засіданні, приблизно об 11.50 год., ОСОБА_4 розуміючи, що за результатами апеляційного розгляду рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 25.04.2006 вірогідно буде скасовано, оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна від 08.04.2.006 між ним та ЗАТ Україна нотаріально не посвідчено та не зареєстровано, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11,ч. 1 ст. 181, ч. 1 ст. 182, ч. 1 ст. 2.09, ч. 1 ст. 2.20, ч. 1 ст. 328, ч. ч. З та 4 ст. 334 ЦК України вказує на нікчемність такого договору, скориставшись тим, що за його ж клопотанням матеріали вказаної справи надано йому для ознайомлення у залі судових засідань, а судді у справі перебувають в нарадчій кімнаті, відкрито, у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_9 та інших осіб, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою утримати право власності на нерухоме майно (приміщення та обладнання магазину, що знаходиться в АДРЕСА_1 ), помістив матеріали цивільної справи № 2-1275/2006 (№22-ц/785/212/16) до свого блокноту та викрав їх, покинувши приміщення зали судових засідань та Апеляційного суду Одеської області.

В подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи свої дії, направлені на унеможливлення судового розгляду за вказаною справою, діючи з прямим умислом, корисливим мотивом та метою утримати право власності на нерухоме майно, що знаходиться в АДРЕСА_1 , у період часу з 2.0.01.2016 по 18.02.2016, знаходячись у межах Одеської області, більш точний час та місце в ході досудового розслідування не встановлено, приховував у визначеному ним місці матеріали Цивільної справи №2 1275/2006 (№22-ц/785/212/16), які є особливо важливими документами та без яких суд не міг продовжувати судове засідання та розгляд цивільної справи по суті.

Внаслідок викрадення та подальшого тривалого приховування ОСОБА_4 матеріалів цивільної справи у зазначений період порушено роботу Апеляційного суду Одеської області, оскільки вказані дії унеможливили виконання суддями покладених на них обов`язків щодо розгляду цивільної справи №2-1275/2006 (№22-ц/785/212/16) та ухвалення рішення за результатами її розгляду.

При цьому, 18.02.2016 ОСОБА_4 подав на реєстрацію до канцелярії Овідіопольського районного суду Одеської області заяву про залучення до справи №2- в/509/296/16 про відновлення провадження по вказаній цивільній справі зазначену цивільну справу №2-1275/2006 (№22-ц/785/212/16), а в подальшому 01.12.2016 рішенням Апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу Овідіопольської селищної ради Одеської області задоволено, рішення Овідіопольського районного суду Одеської області скасовано, а в задоволенні позову ОСОБА_4 до ЗАТ «Україна» про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно відмовлено.

Таким чином, згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 357 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, в зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України та закриттям кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника в повному обсязі, просив його звільнити від кримінальної відповідальності, зазначивши, що наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав йому роз`яснені та зрозумілі.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

Розглянувши клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 та матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд вважає, що клопотання захисника підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно висновку, викладеного в постанові Верховного Суду у справі №760/18016/15-к від 09 квітня 2019 року, виходячи з положень п.1 ч.2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до роз`яснень викладених у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження. Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Як вбачається з обвинувального акту, за даними органу досудового розслідування кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 357 КК України було вчинене ОСОБА_4 20 січня 2016 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 357 КК України, за вказане кримінальне правопорушення передбачено покарання у вигляді штрафу до сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк та відповідно до ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до нетяжкого злочину.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.
Підстави для зупинення або переривання строку давності, які визначені ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України, стороною обвинувачення суду не надані. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мало місце 20.01.2016 року. Таким чином з моменту вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 357 КК України строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення сплили.
Даних про скоєння ОСОБА_4 нового злочину в період строків притягнення до кримінальної відповідальності не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 якому були роз`яснені наслідки звільнення від кримінальної відповідальності за закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, не заперечував проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.
З`ясувавши позицію обвинуваченого, впевнившись у добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає що клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.
Відповідно до положень п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження підлягає закриттю судом, в зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.7 ст. 284 КПК України, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності суд, постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження стосовно нього, в силу п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, підлягає закриттю.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 49 КК України, ст. ст. 284-286, 350, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 357 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000247 21.01.2016 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 357 КК України - закрити.

Речові докази відповідно до постанови слідчого від 08.08.2018 року, а саме:

- диск CD-R із аудіозаписом судового засідання 20.01.2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ЗАТ «Україна»;

- флеш-накопичувач «TRANSCEND» з відеозаписами з камер відео спостереження зовнішнього та внутрішнього спостереження апеляційного суду Одеської області за 20.01.2016 року зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ відповідно до постанови слідчого від 07.11.2018 року, а саме:

- сім-карта мобільного оператора «Київстар», а/н НОМЕР_1 повернути власнику.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд міста Одеси протягом встановленого законом строку з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1