Справа № 591/1281/21
Провадження № 1-кп/591/410/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2021 року м. Суми
Зарічний районний суд м. Суми у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , законного представника потерпілої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000096 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 , гр-на України, не судимого,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :
15 січня 2021 року близько 13:30 год. ОСОБА_6 керував автомобілем «Ваз 21099», н.з. НОМЕР_1 та рухався по лісному масиву поблизу бази відпочинку «Мамаївщина» в районі вул. Санаторної в м. Суми, де, знехтувавши безпекою дорожнього руху, не врахувавши дорожню обстановку, не обравши безпечної швидкості руху, яка б дозволяла здійснювати контроль за рухом, здійснював буксирування пристрою для катання на снігу, конструкція якого не гарантує безпеку буксирування, на якому перебували ОСОБА_4 з донькою ОСОБА_7 , під час чого при повороті було втрачено контроль за вказаним пристроєм, внаслідок чого останні зіткнулись з металевою трубою.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, перелому склепіння та основи черепа, забою головного мозку середнього ступеня, отогемоліквореї зліва, гемосинусу на фоні перелому клиноподібної кістки, парезу відвідного нерву зліва, садна м`яких тканин лобної ділянки, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

Водій ОСОБА_6 допустив порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р., яке знаходиться в прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що наступили та яким передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Суду надано угоду про визнання винуватості, укладену 01 липня 2021 року між ОСОБА_6 в присутності захисника ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 , згідно умов якої, обвинувачений визнає себе винуватим в обсязі обвинувачення, а сторони погоджуються на призначення йому покарання за ч. 2 ст. 286 КК України, згідно вимог ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 30430 гривень без позбавлення права керування транспортними засобами.

Обвинувачений, захисник та прокурор в судовому засіданні підтримали укладену угоду, її умови, просили її затвердити та ухвалити вирок на підставі угоди, а також підтвердили, що їм роз`яснено наслідки укладення угоди та винесення рішення в зв`язку з цим.

Законний представник потерпілого підтвердив надання згоди на укладення угоди.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, як така що відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України та ст. 69, ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки здійснена в інтересах сторін, а вид та міра покарання відповідають особі обвинуваченого, характеру та ступеню суспільної небезпечності скоєного ним злочину, пом`якшуючим покарання обставинам.

Обвинувачений беззастережно визнав свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні, підтвердивши скоєння ним діяння за наведених обставин, як і визнав цивільний позов. Прокурор підтвердив виконання умов угоди.

Наслідки укладення угоди про визнання винуватості, її затвердження та ухвалення вироку в зв`язку з цим, сторонам роз`яснені та зрозумілі. Обставини, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови в затвердженні угоди, відсутні.

Таким чином, факт скоєння обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення суд вважає доведеним, а його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України.
До пом`якшуючих покарання обставин обвинуваченого суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність претензій з потерпілої сторони.
Обтяжуючих покарання обставин не встановлено.
Дослідженням особи обвинуваченого встановлено, що він є не судимою особою, має на утриманні неповнолітніх дітей.
При призначенні виду та міри покарання суд враховує дані про особу обвинуваченого, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину, пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Враховуючи викладене, угода про визнання винуватості підлягає затвердженню судом, з призначенням погодженого сторонами покарання обвинуваченому, згідно вимог ст. 69 КК України, у виді штрафу, без позбавлення права керування транспортними засобами.
Цивільний позов, визнаний обвинуваченим, підлягає задоволенню.
Процесуальні витрати, підтверджені прокурором, пов`язані з проведенням експертних досліджень, належить стягнути з обвинуваченого.
Підстав для застосування запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу суд не вбачає.
На підставі ст. 69, ч. 2 ст. 286 КК України, керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 468-470, 472-476 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 01 липня 2021 року між ОСОБА_6 в присутності захисника ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 .
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання, згідно вимог ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 1790 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 30430 гривень.
Цивільний позов Департаменту фінансів Сумської обласної державної адміністрації задовольнити та стягнути на його користь з ОСОБА_6 на відшкодування витрат на лікування потерпілої ОСОБА_7 кошти в сумі 2485,71 гривні.

Речові докази: автомобіль та пристрій для катання залишити в користуванні власників.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в сумі 2615,2 гривні.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з моменту його проголошення, особою, що не була присутня під час його проголошення з дня отримання копії судового рішення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення вироку цій особі.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1