Номер провадження: 11-сс/813/435/21
Номер справи місцевого суду: 495/7856/20 1-кс/495/520/21
Головуючий у першій інстанції
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.04.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретарів судового засідання: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції між Одеським апеляційним судом та Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністроського міськрайонного суду Одеської області від 25.02.2021 року про продовження запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0001777 від 28.12.2020 року, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гойти, Урус-Мартанавського району, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

встановив:

оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_9 про продовження строку запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, в рамках кримінального провадження №0001777 від 28.12.2020 року, відносно ОСОБА_8 та продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною цілодобового залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 28.03.2021 року, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, в межах строку досудового розслідування.

Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Білгород-Дністровського районного ВП ГУНП в Одеській областіперебувають матеріали кримінального провадження №0001777 від 28.12.2020 року за підозрою у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за фактом придбання та зберігання вибухового пристрою за наступних обставин.
Так, 22.12.2020 року, ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на обшук квартири за місцем проживання ОСОБА_8
28.12.2020 року проведено санкціонований обшук у квартирі АДРЕСА_3 , за місцем проживання ОСОБА_8 , в ході якого виявлено та вилучено майно, яке відповідно до акту перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів № 412 від 28.12.2020 року є: корпус гранати РГД-5, маркування стерте механічним способом, з вгвинченим в нього запалом УЗРГМ , перші цифри стерті механічним способом -74 УЗРГМ 583. Граната була розряджена шляхом від`єднання від корпусу гранати запалу граната бойова.
Відповідно до відкритих джерел споряджений корпус бойової, ручної гранати РГД-5 та запал типу УЗРГМ у поєднанні штатним способом утворюють бойову осколкову, наступальну, ручну гранату РГД-5, яка відноситься до протипіхотних осколкових ручних дистанційної дії, наступального типу та до вибухових пристроїв промислового виготовлення військового призначення.
28.12.2020 року відомості про вчинення кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001777.
28.12.2020 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України та того ж дня останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України
29.12.2020 року слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.12.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування в рамках кримінального провадження №0001777 запобіжного заходу у виді тримання під вартоюта застосовано запобіжний захід, відносно ОСОБА_8 у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 27.02.2021 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Обґрунтовуючи рішення про необхідність забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного слідчий суддя послався на існування ризиків, а саме можливих спроб переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, а також спроб незаконного впливу на учасників кримінального провадження.

23.02.2021 року в.о. першого заступника керівника Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області продовжено строк досудового розслідування, в рамках кримінального провадження №0001777, до 28.03.2021 року, оскільки існує потреба у проведенні невідкладних слідчих дій, які мають значення для встановлення істини в даному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді від 25.02.2021 року було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, відносно ОСОБА_8 , з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, строком до 28.03.2021 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити ухвалу слідчого судді та постановити ухвалу, якою обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, у певний час доби. Захисник посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, відсутність обґрунтованої підозри, а також відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Крім того, захисник посилається на той факт, що запобіжний захід підозрюваному було продовжено поза межами досудового розслідування.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження та докази надані захисником апеляційному суду; обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України (далі КПК) передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні або продовженні відносно особи запобіжного заходу у виді домашнього арешту визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 181 КПК.

Відповідно до ст. 181 КПК домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано або продовжено до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до приписів ст. 178 КПК, при вирішенні питання про обрання або продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Статтею 194КПК передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу, щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, на даній стадії досудового розслідування, вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачені ст.177 КПК, які були враховані при обранні запобіжного заходу, щона думку колегії суддів свідчить про необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя з достатньою повнотою мотивував своє рішення про можливість продовження до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, як такого, що забезпечить виконанням останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ст.194 КПК.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком слідчого судді.
Докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зокрема: протокол обшуку від 28.12.2020 року; протокол огляду від 28.12.2020 року; акт знищення вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують №100 від 28.12.2020 року; акт перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів №412 від 28.12.2020 року; довідка про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів № 194 від 28.12.2020 року; довідка про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів №195 від 28.12.2020 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також інші матеріали кримінального провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками та конкретними обставинами справи, на думку апеляційного суду, слугують підставами для продовження до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який в даному провадженні не можна вважати непомірним.

Погоджуючись з рішенням слідчого судді щодо обґрунтованості підозри, апеляційний суд враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

З огляду на зазначене, доводи сторони захисту, щодо відсутності обґрунтованої підозри є необґрунтованими.

Апеляційний суд констатує, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК, стороною захисту апеляційному суду не наведено.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому ОСОБА_8 оголошено про підозру та практики ЄСПЛ, апеляційний суд вважає, що надані слідчим до клопотання докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої останньому підозри у вчиненні інкримінованих йому дій.

Матеріали справи не містять даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під домашнім арештом, а сторона захисту не надала доказів, що обраний запобіжний захід не може бути застосований до підозрюваного.

Щодо доводів захисника про незаконність ухвали в частині продовження запобіжного заходу поза межами строків досудового розслідування, то вони є необґрунтованими з огляду на таке.

З матеріалів судової справи вбачається, що постановою прокурора від 23.02.2021 року строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні було продовжено до 28.03.2021 року.

Той факт, що ухвалою слідчого судді від 15.03.2021 року постанову прокурора про продовження строків досудового розслідування було скасовано, не свідчить про незаконність ухвали слідчого судді від 25.02.2021 року про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , оскільки на день ухвалення слідчим суддею оскаржуваної ухвали - 25.02.2021 року постанова прокурора про продовження строку досудового розслідування була чинною.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про наявність підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на час постановлення оскаржуваної ухвали, ризики, враховані при обранні запобіжного заходу, дійсно не перестали існувати, а їх існування виправдовувало продовження строку дії запобіжного заходу.

Крім того, при прийнятті рішення, апеляційний суд враховує повідомлення прокурора про те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено та 31.03.2021 року обвинувальний акт направлений до суду. Сторона захисту даний факт не заперечувала.

Будь-яких порушень норм КПК під час розгляду клопотання слідчим суддею, які могли б стати підставою для скасування оскаржуваної ухвали, не встановлено.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, оскільки ухвалена у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 25.02.2021 року, якою у кримінальному провадженні №0001777 від 28.12.2020 року, підозрюваному ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3