Справа № 191/4117/19
Провадження № 1-кп/191/355/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001575 від 24.10.2019 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сел. Армянськ, Красноперекопського р-ну, Крим, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, депутатом не обирався, раніше не судимого,

- 14.09.2015 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.190 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

- 20.02.2017 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186, ч.1 ст. 383, ч.2 ст. 384 КК України,

за участю в судовому розгляді :

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, останній раз 20.02.2017 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, знову повторно вчинив корисливий злочин проти власності та проти правосуддя за наступних обставин: 20 жовтня 2019 року приблизно о 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходився у дворі за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 в ході бесіди зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 , попросив у користування належний їй мобільний телефон «Ulefon S7» в корпусі чорно-золотистого кольору, який знаходився у неї в руках, на що остання відмовила.

Після того як ОСОБА_6 відмовила ОСОБА_3 дати в користування свій мобільний телефон, то у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, та він визначив для себе мобільний телефон «Ulefon S7» як об`єкт свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , повторно, відкрито, шляхом ривку заволодів мобільним телефоном «Ulefon S7» в корпусі чорно-золотистого кольору, який належить ОСОБА_7 .

Після чого ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, яким розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку в сумі 1592,80 грн. (одна тисяча п`ятсот дев`яносто дві гривні 80 коп.).

Кримінальна відповідальність за діяння, що містять склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 , передбачена ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, 20.10.2019 року, маючи злочинний умисел на завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину зателефонував на лінію «102» та повідомив, що у відношенні нього було вчинено грабіж, а саме відкрито викрадено його мобільний телефон. По прибуттю співробітників поліції в смт. Іларіонове, Синельниківського р-ну за місцем мешкання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , у цей же день (20.10.2019) у період часу з 18-40 год. до 18-45 год. гр. ОСОБА_3 , було ознайомлено слідчим із положенням ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину. ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на завідомо неправдиве повідомлення про злочин, підписав протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.10.2019 року відповідно до якого з його слів, слідчим СВ Синельниківського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 було внесено інформацію щодо викладених обставин заявником ОСОБА_3 , а саме відкрите викрадення мобільного телефону «Ulefone S7», який йому належить.

20.10.2019 року приблизно об 11-00 годині, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою : АДРЕСА_1 , відкрито викрав у своєї співмешканки ОСОБА_6 мобільний телефон «Ulefon S7» в корпусі чорно-золотистого кольору та приблизно о 11-45 заклав його у якості залогового майна до ПТ «Економ ломбард» Добродькін і компанія»», розташованого за адресою: Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, смт. Іларіонове, вул. Робоча, 13. ОСОБА_3 з метою зініціювати викрадення у нього вказаного мобільного телефону, що було можливим на підставі звернення до правоохоронних органів з заявою про викрадення майна, 20.10.2019 року дав завідомо неправдиве повідомлення до органу досудового розслідування про вчинення злочину.

Кримінальна відповідальність за діяння, що містять склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 , передбачена ч. 1 ст. 383 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення слідчому про вчинення злочину.

Крім того, 22.10.2019 року ОСОБА_3 , було запрошено до Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області для проведення допиту в якості потерпілого у кримінальному провадженні №0001554, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Попередньо одержавши від слідчого роз`яснення змісту статті 63 Конституції України, порядку проведення допиту та права потерпілого, передбачених статтею 56 КПК України, та обов`язків, передбачені статтею 57 КПК України, будучи письмово попередженою слідчим про кримінальну відповідальність, передбачену статтею 384 КК України за завідомо неправдиве показання потерпілого під час провадження досудового розслідування, про що власноручно поставив особистий підпис у відповідній графі протоколу допиту у якості потерпілого.

Далі, ОСОБА_3 , в період часу з 17:30 годин по 17:54 години, знаходячись у приміщенні каб. № 206 Синельниківського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області за адресою: м. Синельникове, вул. Виконкомівська, 36, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001554, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, у ході допиту в якості потерпілого умисно надав завідомо неправдиві показання уповноваженій на ведення досудового розслідування особі ст. слідчому СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 .

ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання їх наслідків, умисно дав завідомо неправдиві письмові показання про те, що начебто 20.10.2018 року близько 16:00 години в той час як він направлявся додому, ОСОБА_10 , проходячи по АДРЕСА_2 , а саме біля приміщення клубу, із застосуванням насилля, яке виразилося в нанесенні одного удару кулаком в область носу та декількох дарів в область сідниць, заволодів його мобільним телефоном «Ulefon S7», після чого покинув місце вчинення злочину в невідомому напрямку, тим самим ОСОБА_3 надав показання, які давали слідчому підстави для зміни правової кваліфікації у кримінальному провадженні №0001554 на ч.2 ст.186 КК України, яке згідно ч.4 ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких.

Ознайомившись зі змістом протоколу, в якому відображено повідомлену ним вищезазначену завідомо неправдиву інформацію, ОСОБА_3 власноруч поставив свій підпис, достовірно знаючи, що повідомленої ним слідчому події взагалі не було.

Кримінальна відповідальність за діяння, що містять склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 , передбачена ч. 2 ст. 384 КК України, як завідомо неправдиве показання потерпілого, надані органу досудового розслідування, поєднані з обвинуваченням у тяжкому злочині.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України не визнав за ч.1 ст. 383, ч.2 ст. 384 КК визнав частково та суду показав, що дійсно він взяв телефон у потерпілої, яка на той час була його співмешканкою і це не може рахуватися як грабіж, мобільний телефон він здав в ломбард, та отримав 500 грн. він дійсно бажаючи помститися ОСОБА_11 оговорив його повідомивши слідчого як працівнику поліції, що ОСОБА_10 з застосуванням насилля, яке виразилося у нанесенні одного удару кулаком в область носу та декількох ударів в області сідниць відкрито викрав у нього мобільний телефон, також дав як потерпілий слідчому, як представнику органу досудового розслідування наведені завідомо неправдиві показання, звинувативши ОСОБА_12 у вчиненні відносно нього злочину - грабіж із застосуванням насилля. Просить врахувати його вік, та вік його літніх батьків та не позбавляти його волі.

Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що вона мешкала разом зі ОСОБА_3 , як дружина та чоловік. Обвинувачений перебуваючи в алкогольному сп`янінні попрохав у неї мобільний телефон послухати музику. Вона йому телефон не дала, після чого обвинувачений забрав з її рук мобільний телефон та пішов, вона бігла за ним, та не догнала, вона заявила про злочин в органи поліції, після чого обвинувачений їй повідомив, що його побили та забрали мобільний телефон. Працівники поліції повернули їй мобільний телефон. На цей час разом з обвинуваченим не проживає, просить покарання призначити на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення обвинуваченого, та інших учасників кримінального провадження, приходить до висновку, що наведені вище обставини обвинувачення пред`явленого ОСОБА_3 узгоджуються з сукупністю доказів у матеріалах кримінального провадження та показаннями потерпілої, письмовими доказами по кримінальному провадженню.

Суд дослідив докази на підтвердження встановлених судом обставин.

По факту відкритого викрадення чужого майна (грабіж), завідомо неправдивого повідомлення слідчого про вчинення злочину, та завідомо неправдивого показання як потерпілого, надані органу досудового розслідування, поєднанні з обвинуваченням у вчиненні тяжкого злочину.

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно якого 24.10.2019 року були внесені відомості за №0001575 по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України ( а.с.1 т.2);

- протоколом прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_6 , яка органам поліції повідомила, про вчинення відкрите викрадення її майна мобільного телефону ОСОБА_3 ( а.с. 5 т.2);

- гарантійним талоном на мобільний телефон «Ulefon S7» (а.с. 10 Т.2);

- висновком експерта за результатами проведення судово товарознавчої експертизи № 3582/19 від 25.10.2019 року, згідно якого ринкова (дійсна) вартість викраденого майна становить 1592 гривні 80 коп. ( а.с.14-16 Т.2);

- протокол огляду предмету від 25.10.2019 року, з фото таблицею, згідно якого було оглянуто речові докази, мобільний телефон «Ulefon S7» (а.с.21-23 Т.2);

- постанова про визнання речових доказів та перечу їх на зберігання від 25.10.2019 року, згідно якої вилучений мобільний телефон «Ulefon S7» визнано речовими доказами та передані на зберігання потерпілій ( а.с.24-25 Т.2);

- витягами з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно якого 24.10.2019 року були внесені відомості за №0001575 по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та об`єднані з кримінальним провадженням №0001579 від 25.10.2019 р. по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 383, ч.2 ст. 384 КК України ( а.с.29, 30-31, т.2);

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_3 по факту відкритого заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_13 ( а.с. 44 т.2);

- копією протоколу допиту як потерпілого ОСОБА_3 , який повідомив, в показаннях наданих органу досудового розслідування про відкрите викрадення у нього ОСОБА_13 з застосуванням насилля мобільного телефону. (а.с. 46, 59-60, 61-62, Т.2);

- висновком експерта № 313 від 25.10.2019 судово-медичної експертизи, відповідно до якого тілесних пошкоджень у ОСОБА_3 на час обстеження не виявлено. (а.с.65-66 Т.2)

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 , наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які частково відповідають фактичним обставинам інкримінованого йому діяння, а також підтвердженими в ході судового слідства матеріалами кримінального провадження, показаннями потерпілої, які свідчать про вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст. 383, ч.2 ст. 384 КК України, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно; ч.1 ст. 383 КК України, а саме завідомо неправдиве повідомлення слідчому про вчинення злочину; ч.2 ст. 384 КК України, а саме завідомо неправдиве показання потерпілого, надані органу досудового розслідування, поєднані з обвинуваченням у тяжкому злочині.

До показань обвинуваченого, щодо невизнання вини у вчиненні відкритого заволодіння мобільним телефоном потерпілої, оскільки вони перебували у цивільному шлюбі, суд відносить критично, оскільки наявність шлюбних відносин не є обставиною яка може виправдовувати обвинуваченого щодо відкритого заволодіння особистого майна потерпілої.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого та нетяжкого злочину, особу винуватого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

ОСОБА_3 раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, зловживає спиртними напоями, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Пом`якшуючі обставини, згідно положень ст. 66 КК України, відсутні.

Обставина, яка обтяжує покарання, згідно зі ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочину.

Що стосується виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , то вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд також враховує положення ст.ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням обставин справи та обставин, що характеризують обвинуваченого, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства та відбування призначеного покарання, та вважає, що необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження інших правопорушень є призначення покарання в межах санкції ч.2 ст.186, ч.1 ст. 383, ч.2 ст. 384 КК України у виді позбавлення волі, з застосуванням ст. 70, 71 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України - у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому не обирати.
Відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України, суд під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, вирішує долю речових доказів.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.186, ч.1 ст. 383, ч.2 ст. 384 КК України, та призначити йому покарання:
за ч.1 ст. 383 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;
за ч.2 ст. 384 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
за ч.2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити обвинуваченому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від. 20.02.2017 та остаточно визначити покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 місяця позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання.
Стягнути з ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь експерта ОСОБА_14 (номер ОКПП НОМЕР_1 , розрахунковий рахунок НОМЕР_2 ) процесуальні витрати за проведення експертиз:№3582/19 від 25.10.2019 року в сумі 300 ( триста) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної не обирати.
Речові докази, після набрання вироку законної сили мобільний телефон «Ulefon S7» залишити потерпілій ОСОБА_6 за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1