Справа № 626/1949/20
Провадження № 1-кп/626/45/2021
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2021 року

Красноградський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Красноград кримінальне провадження № 00000350 за обвинуваченням: ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Поділля Баришівського району Київської області, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, не працюючого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого Красноградським районним судом Харківської області: 22.06.2005 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки; 12.10.2005 року за ч.1 ст.164, ч.2 ст.309 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 16.01.2015 року за ч.2 ст.307 КК України до 4 років, позбавлення волі, 07.08.2020 року за ч.1 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі, відповідно ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

30 липня 2020 року ОСОБА_5 перебував разом з ОСОБА_4 поблизу автовокзалу за адресою: АДРЕСА_2 .Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, обвинувачений умисно, таємно, із корисливих спонукань та повторно викрав з сумки ОСОБА_4 мобільний телефон Xiaomi Redmi 7, що відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 47 від 04.08.2020 коштував 2717 грн. та грошові кошти в сумі 400 грн. Своїми діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 збитки в сумі 3117 грн. Викраденим майном розпорядився на свій розсуд. Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлений.

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , вчинена повторно.

Під час досудового розслідування між потерпілим і обвинуваченим була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України. Згідно угоди потерпілий і обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді позбавлення волі.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно з ч. 3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, який згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, тому остаточне покарння ОСОБА_5 необхідно призначити за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 07.08.2020 року, яким ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік з застосуванням ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, більш суворим і остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Відповідно до ч.5 ст.65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди, яка в розглядуваному кримінальному провадженні укладена, щодо нетяжкого злочину.

Як вбачається зі змісту угоди про примирення від 21 серпня 2020 року, узгоджені сторонами угоди вид та розмір покарання у виді позбавлення волі відповідають загальним засадам призначення покарання, встановленим частинами першою, другою статті 65 КК України, а також санкції частини 2 статті 185 КК України.

Відповідно до положень ч.2 ст.75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. На підставі ч.3 ст.75 КК України, у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Суд вважає вірним звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік та з покладенням відповідно до ч.1 ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Питання про речові докази та документи суд вирішить відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373,374,475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 21 серпня 2020 року про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді двох років позбавлення волі.

Визначити остаточне покарання ОСОБА_5 на підставі ч.4 ст.70 КК України, призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 07 серпня 2020 року більш суворим покарання і остаточне покарання ОСОБА_5 визначити у виді 2 (двох ) рокі позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік. Згідно з ч.1 ст.76 КК України, покласти на нього наступні обов"язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, передані на зберігання потерпілому - вважати повернутими власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому, потерпілому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя