печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,
В С Т А Н О В И В:
До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме: кімнату № 81 квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 30,9 кв. м. (3/100 частини), що на праві приватної власності належать ОСОБА_4 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора розслідується кримінальне провадження №0000862 від 09.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи КП «Господар Дарницького району міста Києва», зловживаючи своїм службовим становищем, у змові із службовими особами відділу приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Дарницького району в м. Києві, в порушення вимог чинного законодавства, а саме вимог ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків», незаконно здійснюють приватизацію майна, а саме житлових приміщень, за адресою: АДРЕСА_2 та в подальшому, з метою приховування своїх злочинних дій, здійснюють його реєстрацію у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підконтрольних службових осіб КП «Господар Дарницького району міста Києва», чим спричиняють державі матеріальну шкоду в особливо великих розмірах.
Так, службовими особами відділу приватизації державного житлового фонду Управління житлово-комунального господарства Дарницького району в м. Києві 04.07.2014 видано свідоцтво про право власності на кімнату НОМЕР_1 , що становить 3/100 частини квартири АДРЕСА_1 громадянці ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» на підставі заяви ОСОБА_5 від 25.06.2014.
За отриманими органом досудового розслідування документами та інформацією від Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області встановлено, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилась в с. Королівка Ярмолинецького району Хмельницької області. У 2013 році була курсантом Національної академії внутрішніх справ . З 17.06.2013 по 07.11.2015 перебувала на посаді дільничного інспектора міліції СДІМ ЛЗВМ ХМВ УМВС в Хмельницькій області. На даний час ОСОБА_5 проходить службу на посаді старшого дільничного офіцера поліції в одному із підрозділів ГУНП в Хмельницькій області.
Відповідно до отриманих копій архівної справи щодо приватизації кімнати № 81 квартири АДРЕСА_1 встановлено, що службовими особами КП «Господар Дарницького району міста Києва» видано ордер № 26/2007 на жилу площу в гуртожитку м. Київ від 01.10.2007 на право зайняття жилої площі в гуртожитку АДРЕСА_3 , кімната № 81 ж/пл. 19.8 кв. м. ОСОБА_5 1991 року народження, який виданий на підставі спільного рішення адміністрації, профспілкового комітету КП «Господар Дарницького району міста Києва» від 28.09.2007 № 16, із внесеними рукописними змінами що зазначають «Виправленому «квартира 7», кімната 81 вірить Директор КП «Господар Дарницького району міста Києва» (підпис) ОСОБА_6 Зміни внесено згідно розпорядження Дарницької РДА від 04.12.2012 № 651».
Також відповідно довідки КП «Господар Дарницького району міста Києва» від 25.06.2014 зазначено, що ОСОБА_5 проживала в кімнаті 81 квартири АДРЕСА_1 з 10.10.2009 по 12.06.2014.
Після цього, 25.06.2014 ОСОБА_5 написала заяву Голові Дарницької районної в м. Києву державної адміністрації ОСОБА_7 про оформлення передачі в приватну власність жилого приміщення в гуртожитку на підставі Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» та Закону України ««Про приватизацію державного житлового фонду» та в подальшому отримала свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно.
Так, органом досудового розслідування встановлено, що службові особи КП «Господар Дарницького району міста Києва», зловживаючи своїм службовим становищем, у змові із службовими особами відділу приватизації державного житлового фонду ІНФОРМАЦІЯ_2 безпідставно передали у власність зазначену кімнату гуртожитку, оскільки ОСОБА_5 на момент написання заяви більше року працювала в територіальному підрозділі ГУНП в Хмельницькій області на посаді дільничного інспектора міліції та фактично не могла проживати за адресою АДРЕСА_4 .
В подальшому, 02.09.2019, ОСОБА_5 подарувала зазначену кімнату особі - ОСОБА_4 (договір дарування № 1556 виданий 02.09.2019, оформлений приватним нотаріусом ОСОБА_8 (м. Київ, Київський нотаріальний округ).
Згідно довідки № 252272098 від 12.04.2021 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна установлено, що право власності на будівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , на праві комунальної власності належить ТЕРИТОРІАЛЬНІЙ ГРОМАДІ МІCТА КИЄВА В ОСОБІ КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ().
Крім цього, 12.04.2021 кімната № 81 квартири АДРЕСА_1 загальною площею 30,9 кв. м., що на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , визнана речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
В судове засідання прокурор не з`явився, слідчий слідчої групи ОСОБА_9 подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання у його відсутність, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього документи, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000862 від 09.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно довідки № 252272098 від 12.04.2021 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна установлено, що право власності на будівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , на праві комунальної власності належить ТЕРИТОРІАЛЬНІЙ ГРОМАДІ МІCТА КИЄВА В ОСОБІ КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ ().
12.04.2021 кімната № 81 квартири АДРЕСА_1 загальною площею 30,9 кв. м., що на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , визнана речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане нерухоме майно, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення збереження речових доказів.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме на кімнату № НОМЕР_1 квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 30,9 кв. м. (3/100 частини), що на праві приватної власності належать ОСОБА_4 , шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним майном.
Заборонити державним органам та органам нотаріату вчиняти будь які дії пов`язані з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників, щодо кімнати № 81 квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 30,9 кв. м. (3/100 частини), шляхом заборони відчуженнятарозпорядження вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1