Єдиний унікальний номер справи 194/531/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року. м. Павлоград.

Колегія Павлоградського міськрайонного суду

Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

під час судового засідання кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п. 3,9,12 ч.2 ст. 115 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.3,9,12 ч.2 ст. 115 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.396, ч.3 ст.146 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

потерпілого - ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000114 від 27 лютого 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.3,9,12 ч.2 ст. 115 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.3,9,12 ч.2 ст. 115 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.396, ч.3 ст.146 КК України.

Прокурор просить суд продовжити обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, та просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_12 дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб., так як на час розгляду справи не відпали ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вислухавши клопотання прокурора, думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Так, ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.07.2021 року обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту, строк якого закінчується 29.08.2021 року.

Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п.79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
Колегія суддів вважає за доцільне продовжити обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження.Останні обвинувачуються у скоєнні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії особливо тяжких, та ризики які були враховані при обранні обвинуваченим вказаного запобіжного заходу, не відпали, до теперішнього часу не перестали існувати та мають місце, а саме: можуть переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне порушення. Більш м`який запобіжний захід не може забезпечити виконання своїх обов`язків обвинуваченими.

У ст. 178 КПК України передбачений перелік обставин, що враховуються судом при вирішенні питання про запобіжний захід, серед яких вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Так, обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , раніше судимі, в тому числі за корисливий злочин, не працевлаштовані, офіційного джерела доходів не мають, не одружені, на утриманні нікого не мають, що свідчить про високу вірогідність того, що останні можуть переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Даних про незадовільний стан здоров`я обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у суду не має. Покарання за вчинення злочину у разі доведеності вини обвинувачених передбачено до 15 років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна. Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
Суд приходить до висновку, що дані про осіб обвинувачених, дані про можливість ухилення від суду разом з тяжкістю пред`явленого обвинувачення свідчать на користь позиції сторони обвинувачення. Альтернативні запобіжні заходи не попередять вказаний ризик.

Тому з метою виключення вищевказаного ризику суд вважає за необхідне, на даний час, продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою.

З огляду на наявність обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, що спричинив загибель людини, розмір застави не визначати.

За таких обставин, обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має бути продовжено до 60 діб.

Крім того, відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
На даний час суду не надано офіційних доказів від органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 про порушення ним тих обов`язків, які зазначені в ухвалі суду, а саме: прибувати до суду за першою вимогою, не відлучатися із міста Тернівка Дніпропетровської області без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого мешкання.
В зв`язку з зазначеним, колегія суддів вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з урахуванням обов`язків обвинуваченого, строком до 60 діб, так як на даний час ризики, які існували при обранні даного запобіжного заходу, не відпали, та саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у повній мірі забезпечить дотримання обвинуваченим ОСОБА_7 процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331, 181 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_5 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п. 3,9,12 ч.2 ст. 115 КК України, продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 60 діб, а саме до 24 жовтня 2021 року.

ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.3,9,12 ч.2 ст. 115 КК України, продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 60 діб, а саме до 24 жовтня 2021 року.

ОСОБА_7 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.396, ч.3 ст.146 КК України, продовжити дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк до 60 діб, а саме до 24 жовтня 2021 року з покладанням наступних обов`язків:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із міста Тернівка Дніпропетровської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого мешкання.

Заборонити ОСОБА_7 в період часу з 21.00 години до 06.00 години наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Виконання ухвали покласти на начальника Тернівського ВП ПВП ГУНП в Дніпропетровській області, на начальника Тернівського відділу Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області - контроль за виконанням ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення в частині продовження строку тримання під вартою. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2