Справа № 639/1364/21
Провадження № 1-в/639/179/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2021 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення з 17.11.2016 по 15.12.2016 у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В судове засідання засуджений ОСОБА_3 не з`явився, надіслав до суду заяву про те, що він не заперечує проти розгляду справи за його відсутності.
Прокурор ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив проводити судовий розгляд без фіксації технічними засобами та заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_3 .

Перевіривши надані матеріали особової справи засудженогоОСОБА_3 , суд приходить до наступних висновків.
24.12.2015 набрала чинності нова редакція ч. 5 ст. 72 КК України, викладена Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» від 26.11.2015 за №842-УІІІ. Зазначеною нормою передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а у разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, - також передбачено переведення строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі за вищезазначеним співвідношенням та переведення визначеного строку позбавлення волі в інший призначений вид покарання відповідно до співвідношення, визначеного ч. 1 ст. 72 КК України.
21.06.2017 набрав чинності Закон України №2046-VIII від 18.05.2017 «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», відповідно до якого частину 5 статті 72 Кримінального кодексу України викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29.08.2018 у справі № 663/537/17 надано правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), у п. 106 якого визначено, що якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. У такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 було засуджено вироком Сватівського районного суду Луганської області від 12.10.2017 за ч.ч. 2,3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі (злочини вчинено до 21.06.2017). На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Сватівського районного суду Луганської області від 15.12.2016 за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України у виді 2 років позбавлення волі та остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Згідно Розпорядження Сватівського районного суду Луганської області від 16.11.2017, вирок відносно ОСОБА_3 від 12.10.2017 набрав законної сили 13.11.2017.
Оскільки злочини ОСОБА_3 було вчинено до 21 червня 2017 року, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, відповідно до якої, зокрема, зарахування судом строку попереднього ув`язнення здійснюється в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.
На теперішній час ОСОБА_3 відбуває покарання за вироком Сватівського районного суду Луганської області від 12.10.2017, ухваленим у відповідному провадженні.
Попереднє ув`язнення ОСОБА_3 з 17.11.2016 по 15.12.2016 застосовувалось в межах кримінального провадження, за результатами розгляду якого було ухвалено вирок Сватівського районного суду Луганської області від 15.12.2016. Призначене за цим вироком покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано до покарання, призначеного ОСОБА_3 вироком Сватівського районного суду Луганської області від 12.10.2017.
Отже, застосування щодо ОСОБА_3 попереднього ув`язнення в межах кримінального провадження, за результатами якого ухвалено вирок Сватівського районного суду Луганської області від 15.12.2016, не може в порядку ч. 2 ст. 72 КК України бути зарахований до покарання, призначеного вироком Сватівського районного суду Луганської області від 12.10.2017.
Крім цього, зарахування строку попереднього ув`язнення за вироком Сватівського районного суду Луганської області від 15.12.2016 з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі також може потягти за собою зміну невідбутої частини покарання, яка була приєднана на підставі ст. 71 КК України вироком Сватівського районного суду Луганської області від 12.10.2017, а втручання в порядок призначення покарання та розмір покарання за вироком, який набрав чинності, суд вважає неприпустимим.
Окрім того, при складанні покарань за сукупністю вироків суд відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України призначає покарання, яке не повинно бути меншим за нове покарання та за невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Тому, у разі перебування особи під вартою до постановлення вироку, цей строк зараховується у строк відбуття покарання в межах того ж кримінального провадження та не може бути доданий до остаточного покарання при сукупності вироків.
За таких обставин заява ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення з 17.11.2016 по 15.12.2016 у строк покарання, призначеного вироком Сватівського районного суду Луганської області від 12.10.2017, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, задоволенню не підлягає.
Суд також звертає увагу на те, що питання про зарахування ОСОБА_3 строку попереднього ув`язнення з 17.11.2016 по 15.12.2016 в строк відбування покарання за вироком Сватівського районного суду Луганської області від 12.10.2017 в порядку ч. 5 ст. 72 КК України неодноразово було предметом розгляду Жовтневого районного суду м. Харкова, який ухвалами від 13.07.2018, 14.01.2019 відмовляв у задоволенні відповідних заяв ОСОБА_3 .
На підставі викладеного, керуючись ст. 372, 537, 539 КПК України, ст.72 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1