У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 квітня 2021 року про продовження строку тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Біленьке Білгород-Дністровського району Одеської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_2 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 квітня 2021 року відносно ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 14.06.2021 р. включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою змінити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, або визначити заставу, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Узагальнені доводи апелянта.

Захисник ОСОБА_6 вважає ухвалу суду незаконною і такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.
Зазначає, що під час розгляду клопотання стороною обвинувачення не доведено ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а судом не взято до уваги того, що під час судового слідства потерпілий вже допитаний, вкотре стороною обвинувачення не забезпечується участь свідків по справі, тобто розгляд кримінального провадження не здійснювався з вини сторони обвинувачення.
Суд належним чином не врахував надані стороною захисту документи на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_5 має постійне місце мешкання, міцні соціальні зв`язки, є старшим сином в родині, матеріально та морально допомагає своїй матері, яка має захворювання печінки, позитивно характеризується за місцем мешкання, працює по найму, скарг та заяв на нього від сусідів та жителів села не надходило, на засіданні адмінкомісії не розглядався, під час встановленому йому іспитового строку на реєстрацію з`являвся своєчасно, порушень обов`язків, встановлених судом не має.
24.02.2021 р. та 15.04.2021 р. ОСОБА_5 своєчасно та без порушень процесуальних обов`язків отримував клопотання, не перешкоджав кримінальному провадженню. Попередня помилкова позиція обвинуваченого з цього приводу була пов`язана із залученням до участі в розгляді клопотань різних захисників з числа адвокатів, які надають вторинну правову допомогу.
Захисник зазначає, що суд при ухваленні рішень не може керуватись припущеннями про те, що застосування насильства під час вчинення кримінального правопорушення дає можливість припустити, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого та свідків, серед яких є неповнолітні, з метою змінення їх показань.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

В провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Ухвалою слідчого судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 07.08.2020 р., ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався.
Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.02.2021 р., обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 25.04.2021 р. включно.
15.04.2021 р. в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, підозра є обґрунтованою, про що свідчать зібрані у межах кримінального провадження докази, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, запобігти яким неможливо, інакше ніж тримаючи ОСОБА_5 під вартою.
Врахувавши, що підозра відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обґрунтована зібраними у межах кримінального провадження доказами, доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку, що зазначеним ризикам неможливо запобігти, застосуванням до обвинуваченого будь-яких інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

За змістом ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
В даному випадку ніхто із учасників не виявив бажання про розгляд апеляційної скарги за їх участі, крім того, від прокурора надійшло клопотання про проведення розгляду апеляційної скарги без його участі, у зв`язку з чим, апеляційний суд здійснює розгляд апеляційної скарги за відсутністю сторін кримінального провадження.

Судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000234, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, постановлено ухвалу про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства, за попередньою змовою групою осіб, вчиненого в період іспитового строку, раніше судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, не працює, тобто не має джерел доходів, перебуває на утриманні матері, за місцем реєстрації не мешкає, не має ані сім`ї, ані утриманців, раніше вчиняв перепони у здійсненні кримінального провадження, місцезнаходження всіх речових доказів впродовж досудового слідства не встановлено. Судове провадження на даний час триває.
Наведені обставини дають можливість припустити, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити сховати речові докази, які мають суттєве значення для встановлення всіх обставин кримінального провадження, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому вірним є висновок суду першої інстанції про існування зазначених ризиків.
Враховуючи наведене, твердження апелянта стосовно відсутності зазначених ризиків є безпідставними.
З урахуванням тяжкості злочину, доведеність обґрунтованості підозри та наявних ризиків апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, про що просить апелянт, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Посилання захисника на певні дані, що характеризують особу обвинуваченого, зокрема позитивну характеристику за місцем мешкання, те що він працював по найму та начебто опікується хворою матір`ю, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали, оскільки не спростовують висновків суду про те, що ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Зазначення в апеляційній скарзі про тривалість судового розгляду та затягування судового розгляду з вини сторони обвинувачення не може бути взятим до уваги, оскільки вказані обставини, відповідно до вимог ст. 199 КПК України, не враховуються при вирішенні питання стосовно доцільності подальшого тримання особи під вартою. Крім того, протягом судового розгляду в суді першої інстанції оголошено обвинувальний акт, допитано потерпілого, апеляційна скарга не містить доводів на підтвердження безпідставності відкладення судом справи та навмисного затягування розгляду кримінального провадження.

Що стосується належного виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, під час іспитового строку за вироком Ізмаїльського районного суду Одеської області від 26.03.2019 р., то ці обставини були предметом розгляду суду першої інстанції, який не знайшов їх такими, що спростовують наявність ризиків, передбачених ст. 177 КК України, з такими висновками погоджується і апеляційний суд.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , які зазначені в апеляційній скарзі, та які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 7, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 квітня 2021 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
____________________ ____________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3