печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 18.03.2021,-

В С Т А Н О В И В :
09.07.2021 до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга, порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 18.03.2021.
Заявник посилався на те що: 18 березня 2021 року ОСОБА_3 було подано повідомлення про злочин до Територіального управління ДБР України, розташованому у місті Києві, в якій заявник на підставі статей 55, 214, 218 КПК України просив:
- прийняти та зареєструвати подане повідомлення про злочин;
- внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 375 КК України (постановлення суддями Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 завідомо неправосудного рішення (цивільна справа № 757/14149/17-ц, провадження № 61-12529св19) від 09.07.2020, що спричинило тяжкі наслідки);
- надати копію витягу з ЄРДР;
- визнати Потерпілим у цієї справі та надати копію відповідної постанови,
- письмово повідомити про результати розгляду цієї заяви та результати досудове розслідування у встановлений законодавством строк.
02.07.2021 ОСОБА_3 були отримані одночасно три листа від заступника начальника першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) ОСОБА_7 , а саме, від 11.05.2021 № 0-2464/02-21 та два листа з реквізитами від 11.05.2021 № Л-2286/02-21, в одному з яких були два додатки: форма ДБР резолюції в розвиток резолюції Директора за підписами ОСОБА_8 , заступника директора ДБР ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також заява ОСОБА_11 (адреса: АДРЕСА_1 ) від 13.04.2012 про відкликання заяви про вчинення кримінальних правопорушень.
Станом на день подання скарги інформацію про внесення відомостей за заявою (повідомленням) від 18.03.2021 заявником не отримано.
Особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явилася, про місце і час розгляду скарги повідомлялася належним чином, заяв, клопотань до суду не надходило.

В судове засідання представник Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві не з`явився, про причини неявки суду не повідомлено, заяв, клопотань не надходило.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.
Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.
Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється параграфом 1 Глави 26 КПК України. Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 КПК України можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Початок обчислення строку на оскарження рішень, дій чи бездіяльності починає спливати з моменту прийняття рішення, дії або бездіяльності, на противагу тому, що строк подання скарги на постанову слідчого, прокурора починається з дня отримання особою її копії. Частиною 1 ст. 110 ПК України передбачено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.
Як вбачається з положень частини 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. У відповідності до ст. 303 КПК України передбачено право на оскарження під час досудового розслідування рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора. Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення могло мати місце протягом десяти днів від часу отримання заяви уповноваженим на внесення відомостей до ЄРДР органом. Таким чином, слідчий суддя вважає, що скарга подана у строк, передбачений вимогами КПК України.
Але, як вбачається зі змісту скарги, заяв про кримінальне правопорушення, заявник просить внести відомості про кримінальні правопорушення, вчинене суддями Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно якої підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України. І саме тому фактичні данні, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Визначення приводів і підстав як підстав для початку досудового розслідування викладені також у Постанові Пленуму Верховного суду України номер 6 від 04 червня 2010 року «Про деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи», який є діючим. Крім того, при розгляді заяв і звернень щодо суддів про вчинення кримінальних правопорушень органами прокуратури при вирішенні питання про наявність ознак складу злочину в діях судді згідно з Інструкцією номер 1050 і внесення їх до Єдиного реєстру досудових розслідувань слід брати до уваги роз`яснення, викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України номер 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади». Як вбачається з поданої скарги, вона не містить достатніх даних, які б свідчили про наявність в діях суддів складу кримінального правопорушення зі всіма його складовими. У відповідності до ст. 11 КК України злочином є передбачене КК України суспільно небезпечне винне діяння /дія або бездіяльність/, вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого КК України, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.
Крім того, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 за № 9-49/0/4-17 з приводу того, що КПК передбачає внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
Судовим розглядом встановлено, що заявник ОСОБА_3 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, із заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення.
Проте, факти, викладені у заяві ОСОБА_3 не свідчать про вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення особою, вказаною у заяві про кримінальне правопорушення, відповідає вимогам діючого законодавства, а відтак слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.214, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву (повідомлення) про кримінальне правопорушення від 18.03.2021 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1