печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , адвоката: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000062 від 19.04.2021 - прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити.
Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував.
Згідно норми ст. 107 КПК України під час розгляду клопотання здійснювалась фіксація за допомогою технічних засобів.
Вивчивши клопотання, долучені до нього матеріали, заслухавши думку учасників судового розгляду слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
З наданих в обґрунтування клопотання матеріалів вбачається, що 16.03.2021 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві надійшло колективне звернення ТОВ «Торговий дім ТАНА» (), ТОВ «ЛІГА-ПЛАСТ» (), ТОВ «АРТЛЕКС» (), ТОВ «ЛАГОДА ПЛЮС» () та ТОВ «МС ГРУП УКРАЇНА» () щодо вчинення службовими особами Київської митниці Державної митної служби України кримінального правопорушення під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів ТОВ «Картлі Україна» ().

19.04.2021 за вказаним зверненням другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000062 від 19.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Так, з метою перевірки даних зазначених у вище зазначеному колективному зверненні, слідчим надано доручення оперативному підрозділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ТОВ «Картлі Україна» () зареєстроване за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 12. Директором товариства є ОСОБА_5 . Кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Картлі Україна» є громадянин Російської Федерації ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ). Основним видом діяльності товариства є оптова торгівля хімічними продуктами.

Так, до травня 2020 року ТОВ «Картлі Україна» здійснювало імпорт на митну територію України полістирол з Російської Федерації, а саме з ПАТ «Нижньокамськнафтохім», юридична адреса: Російська Федерація, Республіка Татарстан, м. Нижньокамськ, вул. Соболеківська, 23, офіс 129.

Однак, 14.05.2020 рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеного в дію Указом Президента України «Про застосування, скасування і внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» № 184/20 (пункт 153, стр. 28-129 додатку № 2 до Указу), застосовано персональні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції), на строк три роки до Публічного акціонерного товариства «Нижньокамськнафтохім» (Публичное акционерное общество «Нижнекамскнефтехим», ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 Єдиного державного реєстру юридичних осіб Російської Федерації).

Разом з тим, полістирол виробництва ПАТ «Нижньокамськнафтохім» в обхід санкцій, шляхом використання в якості постачальника резидента Республіки Білорусь ООО «Картли Бел» (код підприємства 192408679), продовжує імпортуватись ТОВ «Картлі Україна», але під виглядом нібито власного виробництва групи компаній «Картлі». При цьому, згідно отриманих даних, жоден із суб`єктів господарювання групи компаній «Картлі» не має виробничих потужносте, а тому не має можливості підтвердити те, що є виробником полістиролу.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 44 Митного кодексу України - у разі переміщення товарів через митний кордон України країна походження товару обов`язково заявляється (декларується) митним органам шляхом зазначення в митній декларації назви країни походження товару та відомостей про сертифікацію про походження товару, якщо це передбачено законами України та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Законом України від 30.07.2012 № 5193-VI ратифіковано Договір про зону вільної торгівлі від 18.10.2021 між Державами-учасниками СНД, серед яких в тому числі й Республіка Білорусь. Пунктом 2.1. Угоди про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав, яка є невід`ємною частиною Договору, «країною походження товару вважається держава учасниця Угоди, на території якої товар було цілком вироблено чи піддано достатній обробці (переробці)», що підтверджується сертифікатом про походження форми СТ-1, що видається Торгово-промисловою палатою Держави-відправника.

Однак, оглядом копій документів митних декларацій № UA100300/2021/004746 та № UA100300/2021/002118, одержаних оперативним шляхом, встановлено відсутність будь-яких матеріалів, котрі є обов`язковими під час здійснення митних формальностей в режимі «Імпорт», що підтверджують походження та виробника полістиролу. Зазначене може свідчити про свідоме приховування, за попередньою змовою службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 за ТОВ «Картлі Україна», факту приналежності вказаного товару до підсанкційного на території України резидента Російської Федерації ПАТ «Нижньокамськнафтохім».

Крім цього, ТОВ «Картлі Україна» з метою застосування нульової ставки мита, підмінюють справжній код товару «Полістирол загального призначення» (код УКТЗЕД , ставка мита 6,5 %) на код товару «Полістирол з поліпшеними властивостями міцності» (код УКТЗЕД , ставка мита 0 %). При цьому, з метою уникнення можливого викриття підміни кодів УКТЗЕД та притягнення до відповідальності за порушення митних правил, постачальником ТОВ «Картлі Україна» - резидентом Республіки Білорусь ООО «Картли БЕЛ» до специфікації на товар вносяться дані із неіснуючими марками «Полістиролу з поліпшеними властивостями міцності» - SB28N, RB97M та SB44M.

В свою чергу, у органу досудового розслідування наявні дані, що службові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , ймовірно з корисливих мотивів, свідомо не вимагають від представників товариства документів, які підтверджують походження марок полістиролу SB28N, RB97M, SB44M, їх фізико-хімічних властивостей, сертифікатів якості та адрес розміщення потужностей виробника, необхідних для правильного визначення коду УКТЗЕД.

Таким чином, згідно аналізу АСМО «Інспектор-2006», з 14.05.2020 по 31.05.2021, шляхом підміни кодів УКТЗЕД, за сприяння вище вказаних службових осіб Київської митниці Держмитслужби, ТОВ «Картлі Україна» ухилилася від сплати спеціального мита в режимі «Імпорт» на суму понад 2 000 000 грн.

На даний час, ТОВ «Картлі Україна» продовжує імпортувати вказаний вище товар та постачає його наступним юридичним особам: ВКФ «Удача ІКО» (), ТОВ «Пластік Групп Україна» (), ТОВ «Інтерагропак» (), ТОВ «Колумбус» (), ТОВ «Велес трейд ЛТД» (), ТОВ «Сім`я трейдинг Україна» (), ТОВ «Андрекс» ().

07.07.2021 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_2 та причепа марки «SCHMITZ», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

09.07.2021 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, відшукання та вилучення речей і документів що мають значення для вказаного кримінального провадження або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста від 07.07.2021 проведений обшук автомобіля марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_2 та причепа марки «SCHMITZ», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Під час обшуку виявлено та вилучено:

- двадцять поліетиленових мішків типу «Big Beg» з товаром, що переміщувався через державний кордон України під назвою гранули полістирола з поліпшеними прочними властивостями;

- зразки товару (гранули полістирола), вилучені з поліетиленового мішка № 1;

- зразки товару (гранули полістирола), вилучені з поліетиленового мішка № 2;

- зразки товару (гранули полістирола), вилучені з поліетиленового мішка № 20;

- товарно-транспортну накладну від 06.07.2021 № 186 в трьох примірниках;

- автомобіль марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_2 та причеп марки «SCHMITZ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , які на праві власності належать ТЗОВ «Пілігрим Захід» () та фактично використовуються ТОВ «Картлі Україна» ().

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Разом з тим згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2)можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Відповідно до позиції Вищого спеціалізованого суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своєму Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07.02.2014 року зазначає: «Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
Водночас, як вбачається з клопотання та долучених до нього матеріалів, вилучене майно на праві власності належать ТЗОВ «Пілігрим Захід» () та фактично використовуються ТОВ «Картлі Україна» (), разом з тим жодна службова особа ТЗОВ «Пілігрим Захід» (код ) та ТОВ «Картлі Україна» (код ) у вказаному кримінальному провадженні не має процесуального статусу, з яким закон пов`язує можливість накладення арешту на його майно.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Враховуючи вищевикладене, з метою недопущення необґрунтованого втручання держави в право власності громадян слідчий суддя вважає клопотання недостатньо обґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1