Провадження № 1-кп/761/286/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2
захисника ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4
ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
секретаря ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Замословичі, Олевського р-ну, Житомирської обл., українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 398 КК України (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0012594 від 10.10.2015 року)
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 398 КК України.
26.03.2021 року в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_8 заявили клопотання про звільнення їх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, у кримінальному провадженні № 0012594 від 10.10.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 398 КК України.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Захисник ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Потерпілий ОСОБА_6 заперечував з приводу задоволення клопотання обвинувачених, вказав, що обвинувачений ОСОБА_8 неодноразово не з`являвся до суду без поважних причин, чим затягував судовий розгляд.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 398 КК України підлягає закриттю, із звільненням останніх від кримінальної відповідальності.
Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що у невстановленому слідством місці та час у невстановленої слідством особи, з мотивів помсти, виник злочинний умисел направлений на нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , який є адвокатом та здійснює адвокатську діяльність відповідно до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2429/10 від 27.11.2003, за те, що останній представляв інтереси в суді та надавав правову допомогу по цивільній справі невстановленій особі з якою було укладено договір про надання правової допомоги.

З метою реалізації свого злочинного умислу направленого на нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , невстановлена особа знайшла при невстановлених обставинах ОСОБА_8 з якою домовився за грошову винагороду здійснити задуманий злочинний умисел, а саме здійснити напад та нанести легкі тілесні ушкодження ОСОБА_9 , при цьому надав ОСОБА_8 анкетні дані, адресу проживання ОСОБА_9 , а також повідомив, що останній являється адвокатом якому бажає помститися у зв`язку з його діяльністю, пов`язаною з надання правової допомоги.

Після чого, ОСОБА_8 який отримав замовлення на реалізацію злочинного умислу направленого на нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , звернувся до ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , яким ОСОБА_8 запропонував за грошову винагороду прийняти участь у нанесенні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , при цьому заздалегідь розповів про те, що останній є адвокатом, який представляв інтереси в суді по цивільній справі, та замовник вирішив помститися йому у зв`язку з діяльністю, пов`язаною з наданням правової допомоги. На дану пропозицію ОСОБА_5 та ОСОБА_10 погодились, після чого всі учасники розподілили між собою злочинні ролі, згідно яких вони повинні були стежити за адвокатом ОСОБА_9 та підібрати зручний момент для нанесення останньому легких тілесних ушкоджень. ОСОБА_5 в свою чергу повинен був першим підійти до ОСОБА_9 , здійснити напад на останнього та повалити його на землю, а ОСОБА_10 разом з ОСОБА_8 в свою чергу повинні були підбігти до поваленого на землю ОСОБА_9 та нанести легкі тілесні ушкодження останньому.

В подальшому, 04.02.2016 приблизно о 08 годині ОСОБА_5 , з метою реалізації злочинного умислу направленого на нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , прибув до будинку АДРЕСА_3 , куди через деякий час прибув ОСОБА_8 , та почали чекати на ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , цього ж дня приблизно о 12 годині, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Гончарова, 21, побачили ОСОБА_9 та почали стежити за останнім.

Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , скориставшись тим, що ніякі об`єктивні причини не позбавлять їм можливість реалізувати свій злочинний умисел направлений на нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_5 зі спини підбіг до ОСОБА_9 та наніс декілька ударів кулаками по голові останнього, після чого ОСОБА_9 обхватив руками за шию ОСОБА_5 з метою повалити на землю. В цей час до ОСОБА_9 також підбіг ОСОБА_8 , який наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_9 .

Після того, як ОСОБА_5 та ОСОБА_8 нанесли, згідно висновку експерта № 304 від 05.02.2016 легкі тілесні ушкодження ОСОБА_9 , вони зникли з місця вчинення кримінального правопорушення, однак ОСОБА_5 в подальшому був затриманий.

ОСОБА_8 обвинувачується, в тому , що у невстановленому слідством місці та час у невстановленої слідством особи, з мотивів помсти, виник злочинний умисел направлений на нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , який є адвокатом та здійснює адвокатську діяльність відповідно до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2429/10 від 27.11.2003, за те, що останній представляв інтереси в суді та надавав правову допомогу по цивільній справі невстановленій особі з якою було укладено договір про надання правової допомоги.

З метою реалізації свого злочинного умислу направленого на нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , невстановлена особа знайшла при невстановлених обставинах ОСОБА_8 з якою домовився за грошову винагороду здійснити задуманий злочинний умисел, а саме здійснити напад та нанести легкі тілесні ушкодження ОСОБА_9 , при цьому надав ОСОБА_8 анкетні дані, адресу проживання ОСОБА_9 , а також повідомив, що останній являється адвокатом якому бажає помститися у зв`язку з його діяльністю, пов`язаною з надання правової допомоги.

Після чого, ОСОБА_8 який отримав замовлення на реалізацію злочинного умислу направленого на нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , звернувся до ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , яким ОСОБА_8 запропонував за грошову винагороду прийняти участь у нанесенні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , при цьому заздалегідь розповів про те, що останній є адвокатом, який представляв інтереси в суді по цивільній справі, та замовник вирішив помститися йому у зв`язку з діяльністю, пов`язаною з наданням правової допомоги. На дану пропозицію ОСОБА_5 та ОСОБА_10 погодились, після чого всі учасники розподілили між собою злочинні ролі, згідно яких вони повинні були стежити за адвокатом ОСОБА_9 та підібрати зручний момент для нанесення останньому легких тілесних ушкоджень. ОСОБА_5 в свою чергу повинен був першим підійти до ОСОБА_9 , здійснити напад на останнього та повалити його на землю, а ОСОБА_10 разом з ОСОБА_8 в свою чергу повинні були підбігти до поваленого на землю ОСОБА_9 та нанести легкі тілесні ушкодження останньому.

В подальшому, 04.02.2016 приблизно о 08 годині ОСОБА_5 , з метою реалізації злочинного умислу направленого на нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , прибув до будинку АДРЕСА_3 , куди через деякий час прибув ОСОБА_8 , та почали чекати на ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , цього ж дня приблизно о 12 годині, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Гончарова, 21, побачили ОСОБА_9 та почали стежити за останнім.

Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , скориставшись тим, що ніякі об`єктивні причини не позбавлять їм можливість реалізувати свій злочинний умисел направлений на нанесення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , ОСОБА_5 зі спини підбіг до ОСОБА_9 та наніс декілька ударів кулаками по голові останнього, після чого ОСОБА_9 обхватив руками за шию ОСОБА_5 з метою повалити на землю. В цей час до ОСОБА_9 також підбіг ОСОБА_8 , який наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_9 .
Після того, як ОСОБА_5 та ОСОБА_8 нанесли, згідно висновку експерта № 304 від 05.02.2016 легкі тілесні ушкодження ОСОБА_9 , вони зникли з місця вчинення кримінального правопорушення, однак ОСОБА_5 в подальшому був затриманий.
Вчинення ОСОБА_5 та ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 398 КК України підтверджується дослідженими під час судового розгляду фактичними даними, які не заперечувалися обвинуваченими в показаннях, які підтверджують вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 398 КК України.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.
Відповідно до ч.4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Зі змісту обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_8 убачається, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується останні, відноситься до нетяжких злочинів, оскільки санкція ч.2 ст. 398 КК України, передбачає покарання у вигляді обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Таким чином, оскільки з часу вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 та ОСОБА_8 04.02.2016 року за ознаками ч.2 ст. 398 КК України умисне заподіяння захиснику чи представнику особи або їх близьким родичам легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з діяльністю, пов`язаною з наданням правової допомоги, минуло понад п`ять років, в судовому засіданні не було встановлено правових перешкод щодо задоволенняклопотання з приводу звільнення від кримінальної відповідальності обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 398 КК України, суд вважає, що таке клопотання підлягає задоволенню, а останні звільненню від кримінальної відповідальності на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до вимог ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Частина 5 вищевказаної статті КПК України передбачає, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільне небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом.
Таким чином, цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди слід залишити без розгляду, оскільки відповідно до ст. 129 КПК України суд вирішує цивільний позов у кримінальному провадженні по суті лише у випадку ухвалення обвинувального вироку, постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи постановлення виправдувального вироку у зв`язку із встановленням відсутності події кримінального правопорушення. Між тим, це не позбавляє позивача звернутися із таким позовом в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 12,49 КК України, ст.ст.128, 284-288, 372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання захисника - задовольнити.
Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 398 КК України закрити, на підставі п.1, ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності, з підстав передбачених п.3 ч.1 ст. 49 КК України.
Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 398 КК України закрити, на підставі п.1, ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності, з підстав передбачених п.3 ч.1 ст.49 КК України.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до ОСОБА_5 та ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди - залишити без розгляду.
Роз`яснити потерпілому ОСОБА_9 , що залишення цивільного позову без розгляду не перешкоджає його праву на звернення до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.
Ухвала може бути оскаржена учасниками кримінального провадження протягом семи днів з моменту її проголошення до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1