1Справа № 335/5721/21 1-кс/335/3160/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСББ «Соборний 143/Я.Новицького 7» на бездіяльність Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ:

ОСББ «Соборний 143/Я.Новицького 7» звернулось до суду із вищевказаною скаргою, у якій просить, згідно вимог ст. 214 КПК України, зобов`язати Вознесенівський РВ поліції, який на разі змінив назву на ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за їх заявою від 13.05.2021.

В обґрунтування скарги вказав, що 13.05.2021 ОСББ «Соборний 143/Я.Новицького 7» подало до ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області заяву про вчинений 11.05.2021 злочин, який полягає у зломі приміщення щитової у дев`ятому під`їзді будинку за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний 143/вул. Я.Новицького 7.

24.05.2021 голова правління ОСББ «Соборний 143/Я.Новицького 7» ОСОБА_3 звернувся до відділу поліції, де йому було повідомлено про те, що відомості за їх заявою до ЄРДР не внесені, а сама заява передана на розгляд дільничному експерту.

Вважає такі дії відділу поліції, такими, що не відповідають вимогам КПК України, у зв`язку із чим просить скаргу задовольнити.

У судовому засіданні голова правління ОСББ «Соборний 143/Я.Новицького 7» ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Представник Відділу поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, бездіяльність якого оскаржується, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи скорочені строки розгляду скарги на бездіяльність слідчого, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності представника органу, бездіяльність якого оскаржується.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя доходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити, виходячи з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що 13.05.2021 ОСББ «Соборний 143/Я.Новицького 7» звернулось до ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області (колишня назва Вознесенівський ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області) із заявою № 18-21 від 12.05.2021 у якій повідомило, що у будинку по АДРЕСА_1 є нежитлове приміщення, яке належить ОСОБА_4 , та з яким після створення ОСББ склалися напружені стосунки у зв`язку із тим, що він не сплачує внески за управління будинком. У подальшому приміщення, яке належить ОСОБА_4 було відключено від загальнобудинкової електричної мережі, у зв`язку із чим ОСОБА_5 відключив подачу води мешканцям дев`ятого під`їзду. У зв`язку із такими діями ОСОБА_5 , мешканцями будинку було викликано поліцію, та у ході з`ясування обставин конфлікту ОСОБА_4 повідомив, що прийде до голови правління ОСББ та ознайомиться із документами щодо заборгованості, яка у нього виникла. Вказаний конфлікт було вичерпано, подачу електроенергії та води було поновлено. Однак, ОСОБА_4 так і не розпочав сплачувати заборгованість по внескам за управління будинком, у зв`язку із чим 11.05.2021 приміщення, яке належить ОСОБА_4 , було знову відключено від загальнобудинкової електричної мережі. Цього ж дня, голова правління виявив, що замок на приміщенні щитової, яка належить будинку, відсутній, а на його місці знаходиться інший замок, що на його думку свідчить про злочин вчинений невстановленими особами, внаслідок якого ОСББ нанесено матеріальні збитки, а також позбавлено ОСББ повноцінного обслуговування щитової. У заяві просили встановити перелік майна, яке зникло із щитової; відкрити кримінальну справу, щодо незаконного проникнення у приміщення ОСББ, нанесення збитків та перешкоджання діяльності ОСББ, а також встановити осіб, які виконали вказанні незаконні дії та притягнути їх до відповідальності.

Відомостей про те, що за вказаною заявою внесено до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення слідчому судді не надано.

Положеннями статті 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини 2 статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України, від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Згідно із ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням (частина 1 статті 1 КК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 1 КК України для здійснення цього завдання КК України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.
Кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 11 КК України).
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.
Чинним КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки).
Так, відповідно до ч. 1 та 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.
Проте, така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.
Так, до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: (1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; (2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 4 та 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).
Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною у згаданому Узагальненні ВССУ № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що (1) обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або (2) в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.
Такий висновок відповідає і Рішенню Конституційного Суду України у справі за конституційною скаргою ОСОБА_6 від 17 червня 2020 року, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту.
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив, що якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.
Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: (1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу (2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; (3) порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; (4) використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України), а також (5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.
Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 11 КК України кримінальне правопорушення є передбачене цим кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
Зі змісту заяви ОСББ «Соборний 143/Я.Новицького 7», яка була подана до ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, а також пояснень представника ОСББ у судовому засіданні, убачається, що між ОСББ та одним із власників приміщення у вказаному будинку ОСОБА_4 , існує спір, який виник у зв`язку із тим, що ОСОБА_4 не сплачує внески за управління будинком, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, а у подальшому спір з приводу користування майном, яке перебуває у спільній власності членів ОСББ.
Дослідивши заяву ОСББ «Соборний 143/Я.Новицького 7», яка була подана до ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, слідчий суддя доходить до висновку, що вона не є заявою про вчинення кримінального правопорушення, та у ній лише викладені обставини конфлікту між ОСББ «Соборний 143/Я.Новицького 7» та ОСОБА_4 .
Так, у вказаній заяві не зазначено обставин, які б свідчили про існування у діях осіб ймовірного вчинення кримінального правопорушення. Крім того, ті події, про які йде мова у заяві, не достатні для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР кримінального правопорушення, за статтею КК України, при цьому, заявник також не вказує у заяві, яке ж кримінальне правопорушення було вчинено.
Отже, подана ОСББ «Соборний 143/Я.Новицького 7» 13.05.2021 до ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області заява не може вважатись заявою про вчинення кримінального правопорушення, а тому відсутні підстави для внесення відомостей за вказаною заявою до ЄРДР.
Враховуючи, що ОСББ «Соборний 143/Я.Новицького 7» 13.05.2021 до ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області подано звернення «щодо взлому приміщення», яке ні за формою, ні за змістом, не є заявою про вчинення кримінального правопорушення, то дії ВП №1 ЗРУП ГУНП щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не суперечать вимогам ст. 214 КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги, а відтак доходить до висновку, що скаргу ОСББ «Соборний 143/Я.Новицького 7» слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 214, 303, 306-307, 309, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСББ «Соборний 143/Я.Новицького 7» на бездіяльність Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 07 червня 2021 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1