Справа № 282/379/21
Провадження № 1-кс/282/138/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 рокусмт.Любар

Слідчий суддя Любарського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора,

В С Т А Н О В И В:

24.03.2021 року ОСОБА_2 , звернулася до слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області, зі скаргою на бездіяльність прокурора, яка полягає у тому, що прокурор не переадресував за підслідністю кримінальне провадження до ДБР у м.Хмельницький в якому вона являється потерпілою для проведення слідчих дій.
Слідчий суддя, вивчивши матеріали скарги, вважає, що слід відмовити у відкритті провадження за скаргою з наступних підстав.
У частинах 1, 2 статті 55 Конституції України, проголошено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя - це суддя, до повноваження якого належить здійснення порядку судового контролю за дотримання прав, свобод, інтересів осіб у кримінальному провадженні.
За змістом ст.26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.
Так, згідно з ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
В той час, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.
Право на доступ до суду, закріплене у п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути реалізовано тільки у відповідності до вимог національного законодавства, в зв`язку з чим слідчий суддя, вирішуючи питання про право на оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого, прокурора, діє в межах тих повноважень, які встановлені діючим кримінальним процесуальним законом і не приймає до уваги доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки вони можуть бути перевірені судом тільки в результаті розгляду скарги по суті.
Главою 26 КПК України, визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.
Частиною 1 ст.303 КПК України, передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження та ким такі рішення, дії чи бездіяльність можуть бути оскаржені. Встановлений даною статтею, перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.
Як на правову підставу для подання скарги скаржник покликається на ст. 303 КПК України.
Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Слід вказати, що бездіяльність слідчого чи прокурора, яка підлягає оскарженню відповідно до ст.303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.
Наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
У даному випадку, ОСОБА_2 , оскаржує бездіяльність прокурора, яка полягає у тому, що останній не переадресував за підслідністю кримінальне провадження до ДБР у м.Хмельницький в якому вона являється потерпілою для проведення слідчих дій. При цьому із відповіді Бердичівської місцевої прокуратури від 23.02.2021 року №31-90-735 вих.21 за підписом заступника керівника Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Любарського районного суду внесено в ЄРДР кримінальне провадження №0000060 від 14.11.2020 року за ознаками ч.1 ст.125 КК України, в якому скаржниця визнана потерпілою. Підслідність зазначеного провадження 23.12.2020 року визначена постановою процесуального прокурора за територіальним управлінням ДБР в м.Хмельницькому і слідчі СВ відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області та прокурори Бердичівської місцевої прокуратури, які здійснювали процесуальне керівництво у зазначеному провадженні, не мають процесуальної можливості здійснювати будь-які дії у ньому. Відомостей про розслідування кримінального провадження №0000001 у даному листі не зазначено і будь-яких інших доказів про наявність чи відсутність такого провадження скаржницею не надано.
Відповідно до ч.2 ст.218 КПК України, якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.
Частиною 5 ст.218 КПК України встановлено, що спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.
Отже, чинним кримінальним процесуальним кодексом України (ст.ст.218, 303) чітко визначено, як визначається підслідність та які дії чи бездіяльність прокурора підлягають оскарженню.
Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути: про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи, що ОСОБА_2 в поданій скарзі не оскаржує рішення прокурора, як то передбачено п.1 ч.1 ст.303 КПК України, а просить слідчого суддю зобов`язати прокурора визначити підслідність для розслідування кримінального провадження за ДБР у м.Хмельницькому, слідчий суддя вважає, що в даному випадку необхідно відмовити у відкритті провадження по скарзі, так як питання у поданій скарзі не віднесені до повноважень слідчого судді.
Відповідно до ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Керуючись ст.ст.303, 304, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора.

Копію ухвали невідкладно надіслати скаржнику.

Ухвала про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня одержання скаржником копії ухвали.

Cлідчий суддя ОСОБА_1