Справа № 592/1194/21
Провадження № 1-кп/592/341/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження № 0000188, відомості за яким 27.01.2021 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який проживав за адресою: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , який офіційно ніде не працевлаштований та ніде не працює, який має професійно-технічну освіту (за фахом токар) , який проживає в цивільному шлюбі, громадянина України, українця, невійськовозобов`язаного, реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) не присвоювався, не отримував, раніше неодноразово судимого:

1) вироком Зарічного районного суду м. Суми від 11.05.2012 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

2) вироком Зарічного районного суду м. Суми від 13.06.2012 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 69, ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 місяців;

- звільненого 13.06.2014 року з Курязької виховної колонії Харківської області (№ 210) на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської від 05.06.2014 року на підставі ст. 3 Закону України Про амністію у 2014 році № 1185-VII від 08.04.2014 року;

3) вироком Зарічного районного суду м. Суми від 16.06.2016 року за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 місяців з конфіскацією особистого майна, крім житла;

- звільненого 13.02.2020 року з Коростенської виправної колонії Житомирської області (№ 71) за відбуттям строку покарання;

4) вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.02.2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

5) вироком Зарічного районного суду м. Суми від 17.05.2021 року за ч. 1 ст. 263, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 день;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

26.01.2021 року в період часу з 16 години 36 хвилин до 16 години 40 хвилин ОСОБА_3 перебував в магазині Єва № 903 товариства з обмеженою відповідальністю РУШ , розташованому за адресою: м. Суми, пр-т Курський, буд. 111/1. Під час перебування у вказаному магазині у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) , передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння потерпілому матеріальної шкоди, бажаючи настання таких наслідків, діючи таємно, повторно, з прямим умислом, з метою особистого збагачення за рахунок потерпілого, з корисливим мотивом і метою, ОСОБА_3 підійшов до однієї з полиць магазину та, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав парфум Versace Pour Homme , туалетну воду, чоловічу, 30 мл (288273 Італія) . Згідно довідці вартості, наданій 26.01.2021 року керуючою магазину Єва № 903 товариства з обмеженою відповідальністю РУШ ОСОБА_5 , вартість викраденого парфуму Versace Pour Homme , туалетної води, чоловічої, 30 мл (288273 Італія) без ПДВ становить 979 грн. , який знаходився на торговій поличці вищевказаного магазину. В подальшому ОСОБА_3 , маючи при собі неоплачений товар, пройшов повз касу, не сплативши за нього. З місця вчинення злочину ОСОБА_3 з викраденим товаром зник, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд. На підставі викладеного ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується в тому, що своїми умисними, протиправними діями, які виразилися у таємному, повторному, з корисливих мотивів, викраденні чужого майна, що належить товариству з обмеженою відповідальністю РУШ , на суму 979 грн. 00 коп. , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) , вчиненій повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю та пояснив суду про те, що у вчиненому він щиро кається. Також обвинувачений ОСОБА_3 пояснив суду про те, що 26.01.2021 року в період часу з 16 години 36 хвилин до 16 години 40 хвилин він дійсно викрав парфум Versace Pour Homme , туалетну воду, чоловічу, 30 мл (288273 Італія) , який належить товариству з обмеженою відповідальністю РУШ , на суму 979 грн. 00 коп. , тобто він дійсно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) , вчинену повторно, за обставин, зазначених в обвинувальному акті. Він просив суворо його не карати.

09.08.2021 року представник потерпілого ОСОБА_6 надіслав до канцелярії Ковпаківського районного суду м. Суми заяву, в якій він просив підготовче судове засідання та всі наступні судові засідання по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, розглядати у його відсутність. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 він не має. Збитки, заподіяні в результаті вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_3 , були компенсовані у повному обсязі. Цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 він пред`являти не буде. При визначенні виду та міри покарання він покладався на розсуд суду (вхідний № ЕП-10808 від 09.08.2021 року) (а. п. 195) .

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, його вина у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти скороченого судового розгляду, відтак, у суворій відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку (а. п. 39, 88) .

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного та скороченого розгляду.

При цьому суд керувався принципом поза розумним сумнівом , зміст якого сформульований в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі Кобець проти України (Kobets v. Ukraine ) від 14.02.2008 року, заява № 16437/04. Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або за відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зіставивши ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і встановлені судом ознаки злочинних діянь, вчинених ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , вчинена повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, вчинене ОСОБА_3 , згідно ч. 4 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Крім того, суд бере до уваги положення абз. 3 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року (із змінами і доповненнями) , згідно якому, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень) , склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку) , його матеріальний стан тощо.

Як особа обвинувачений ОСОБА_3 характеризується наступним чином.

Має постійне місце реєстрації проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а. п. 1, 161, 162, 167) .

Не має постійного місця проживання, тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 (а. п. 1, 168) .

Має працездатну мати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько помер (а. п. 1, 169, 170, 193) .

Має на утриманні двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. п. 1) .

Раніше неодноразово судимий:

1) вироком Зарічного районного суду м. Суми від 11.05.2012 року у справі № 1805/4973/2012, провадження № 1/1805/278/2012 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, вирок набрав законної сили 29.05.2012 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/23902279) (а. п. 85, 89-95, 197, 198) ;

2) вироком Зарічного районного суду м. Суми від 13.06.2012 року у справі № 1/82/12, провадження № 1/1805/82/2012 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 69, ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 місяців, вирок набрав законної сили 22.11.2012 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/25055231) (а. п. 1, 85, 86, 96-148, 198) ;

- звільнений 13.06.2014 року з Курязької виховної колонії Харківської області (№ 210) на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської від 05.06.2014 року на підставі ст. 3 Закону України Про амністію у 2014 році № 1185-VII від 08.04.2014 року, ухвала набрала законної сили 13.06.2014 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/39243730) (а. п. 86, 187, 188, 198) ;

3) вироком Зарічного районного суду м. Суми від 16.06.2016 року у справі № 591/6978/15-к, провадження № 1-кп/591/67/16 за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 місяців з конфіскацією особистого майна, крім житла, вирок набрав законної сили 19.07.2016 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/58397936) (а. п. 1, 85, 86, 149-154, 197, 198) ;

- звільнений 13.02.2020 року з Коростенської виправної колонії Житомирської області (№ 71) за відбуттям строку покарання (а. п. 85-87, 197, 198) ;

4) вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.02.2021 року у справі № 592/83/21, провадження № 1-кп/592/314/21 за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, вирок набрав законної сили 10.03.2021 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/94684033) (а. п. 49-60, 198) ;

5) вироком Зарічного районного суду м. Суми від 17.05.2021 року у справі № 591/3048/21, провадження № 1-кп/591/506/21 за ч. 1 ст. 263, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 день, вирок набрав законної сили 17.06.2021 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/96942569) (а. п. 65-68, 198) ;

Згідно довідці комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради Обласна клінічна спеціалізована лікарня № 133П/01-11 від 28.01.2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , під динамічним спостереженням у лікаря-психіатра не перебуває (а. п. 82) .

Згідно довідці комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань № 126/01-11 від 29.01.2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , у 2020 році звертався за наданням медичної допомоги до лікаря-нарколога (а. п. 83) .

Негативно характеризується за місцем тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_5 (а. п. 84) .

Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року (із змінами і доповненнями) , згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття (а. п. 2) ; - активне сприяння розкриттю злочину (а. п. 2) ; - добровільне усунення заподіяної шкоди (а. п. 2, 79, 81) ; - вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин (встановлення в державі карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відсутність постійного та стабільного заробітку, негативні життєві умови, складне матеріальне становище, безробіття, зростання в неповній сім`ї) ; - молодий вік винного у вчиненні злочину (а. п. 1) ; - наявність на утриманні винного у вчиненні злочину двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. п. 1) ; - повне визнання своєї вини у вчиненні ним злочину.

Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, щире каяття обґрунтовується тим, що таке каяття є добровільним, тобто таким, що базується на внутрішньому переконанні особи. Щире каяття ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, висловленні жалю з приводу вчиненого, бажанням виправити ситуацію, що склалася, а також готовністю підлягати кримінальній відповідальності. Визнання вини під тиском зібраних у справі доказів не свідчить про щире каяття винного у вчиненні злочину.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, активне сприяння розкриттю злочину обґрунтовується тим, що таке сприяння є добровільним, тобто таким, що базується на внутрішньому переконанні особи. Сприяння розкриттю злочину здійснюється добровільно у будь-якій формі: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів, надання доказів, іншої інформації про свою злочинну діяльність та/або таку діяльність інших осіб. Таке сприяння має бути активним, тобто певною мірою ініціативним та енергійним.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, добровільне усунення заподіяної шкоди здійснюється винним з власної ініціативи до винесення обвинувального вироку суду. Заподіяна шкода є шкодою майнового характеру, вираженою в грошовій формі. Усунення заподіяної шкоди може виявитися, наприклад, у відновленні попереднього стану предмета злочинного посягання, поверненні викраденого або рівноцінного майна, наданні потерпілому коштів, які він витратив у зв`язку зі злочинним посяганням (наприклад, на лікування чи ремонт автомобіля) тощо. Компенсацію винним моральної шкоди також слід розглядати як обставину, що пом`якшує покарання. Добровільне часткове усунення заподіяної шкоди може розглядатися судом як обставина, що пом`якшує покарання, незалежно від того, здійснено воно до викриття злочину, в період його розслідування чи судового розгляду. Не є обов`язковим при цьому особисте усунення заподіяної шкоди. Воно може бути здійснене за його дорученням або на прохання й іншими особами як за рахунок винного, так і за рахунок цих осіб.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин обґрунтовується тим, що поєднання несприятливих для особи обставин фізичного, матеріального або морального характеру, що негативно впливають на основні умови її життя, заподіюють особі страждання, негативно впливають на її психіку, можуть викликати у неї стан розпачу, надмірну дратівливість, що не сприяє належному здійсненню самоконтролю поведінки, послаблюють волю особи, знижують її опірність негативним умовам, підсилюють роль ситуативних моментів. Впливаючи на свідомість особи, ці негативні чинники визначають вибір лінії поведінки людини. Визнання цієї обставини такою, що пом`якшує покарання, пояснюється тим, що особа знаходиться під виливом відповідних негативних зовнішніх чинників (тяжких особистих, сімейних чи інших обставин) , які здійснюють тиск на свідомість та волю особи, обмежуючи свободу вибору варіанту поведінки, та схиляють до вчинення суспільно небезпечного діяння. Крім того, наявність цієї обставини свідчить, як правило, про випадковість злочину, про відсутність у винного антисоціальних установок. КК України не розкриває конкретного змісту цієї обставини, що пом`якшує покарання. Визнання тих чи інших чинників тяжкими особистими, сімейними чи іншими обставинами здійснюється судом. Встановити вичерпний перелік їх у законі неможливо. Юридична теорія та судова практика тяжкими особистими, сімейними чи іншими обставинами визнає: тяжку хворобу винного, його рідних, близьких або інших осіб; складні взаємовідносини в сім`ї; пережиту душевну травму; стихійне лихо, гострий конфлікт в сім`ї, на роботі; відсутність заробітку; неможливість утримувати сім`ю; негативні життєві умови; складне матеріальне становище; безробіття; несприятливі житлові умови, епідемії. Збіг цих обставин здійснює вплив на формування мотивів вчинення злочину, послаблює волю особи та обумовлює вибір злочинної поведінки. Особа вчиняє злочин з метою усунення або послаблення впливу тяжких обставин, їх негативних наслідків, або в результаті того, що вплив цих обставин на психіку особи послабив її вольовий контроль, знизив її увагу, обережність, здатність керувати своїми діями. Навіть одна, але тяжка обставина може вплинути на психіку особи, послабити волю, знизити її опірність ситуації, що згідно з морально-етичними нормами суспільства викликає поблажливе ставлення до особи, яка вчинила злочин. Таким чином, враховуючи те, що певні тяжкі обставини (обставина) виступають домінантою у мотивації злочинної поведінки особи, і вона вчиняє злочин для того, щоб уникнути подальшого негативного впливу цих обставин (обставини) , або внаслідок того, що вплив цих обставин (обставини) на психіку особи знизив її здатність керувати своїми діями, вчинення злочину під впливом тяжкої особистої, сімейної чи іншої обставини (обставин) є підставою для поблажливого ставлення до особи, яка вчинила злочин, з боку суду та визнання цієї обставини такою, що пом`якшує покарання.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, молодий вік винного у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що молодий вік винного може свідчити про відсутність у винної особи стійких злочинних навичок, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, наявність на утриманні винної особи малолітніх дітей при призначенні покарання обґрунтовується принципом гуманізму, справедливості, індивідуалізації покарання. Наявність на утриманні винної особи малолітніх дітей розуміється як надання винною особою відповідним особам матеріального забезпечення, яке майже завжди є основним джерелом існування для таких осіб. Крім того, наявність на утриманні винної особи малолітніх дітей означає, що винна особа бере безпосередню участь в їхньому вихованні та здійсненні щодо них інших батьківських обов`язків. Наявність на утриманні винної особи малолітніх дітей, окрім їхнього матеріального забезпечення, означає також, що винна особа здійснює догляд за ними, якщо ці особи потребують стороннього догляду. Державі не може бути байдуже, у якому становищі опиняться особи, які знаходяться на утриманні винної особи, після засудження останньої. Крім того, держава повинна піклуватися, дбати про фізичний та моральний розвиток малолітніх дітей у повноцінній сім`ї, адже бездоглядність малолітніх дітей завжди була однією із причин дитячої злочинності.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро каючись у вчиненні злочину, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, суд вважає рецидив кримінальних правопорушень.

Отже, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, думку прокурора ОСОБА_4 , думку обвинуваченого ОСОБА_3 , переслідуючи мету забезпечення пропорційності соціально виправданих цілей покарання, реалізуючи принцип справедливості покарання, суд дійшов висновку про можливість і доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, із застосуванням ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі на певний строк. Строк позбавлення волі суд визначає залежно від тяжкості вчиненого ним злочину, з урахуванням наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. За правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 17.05.2021 року був засуджений вироком Зарічного районного суду м. Суми за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 день, оскільки після постановлення вказаного вироку в справі було встановлено, що засуджений ОСОБА_3 винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, відтак, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, йому слід визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням.

Початок строку відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_3 слід обчислювати з дня його тимчасового залишення в державній установі Сумський слідчий ізолятор , тобто з 07.05.2021 року включно (а. п. 32, 35, 165, 166) .

Цивільний позов представником потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 ані під час досудового розслідування, ані до початку судового розгляду пред`явлений не був (а. п. 2, 8, 10, 19, 72-77) .

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України (а. п. 4, 6, 72, 73, 78-81) .

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта відсутні (а. п. 2) .

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 обирати недоцільно, оскільки на виконання вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.02.2021 року у справі № 592/83/21, провадження № 1-кп/592/314/21, засудженого ОСОБА_3 05.04.2021 року о 12 годині 00 хвилин було затримано на підставі п. 8 ч. 2 ст. 131 КПК України (а. п. 192, 193) .

Що стосується рішення про залік досудового тримання під вартою, згідно абз. 13 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, то суд дійшов наступного висновку.

Згідно рапорту дільничого офіцера поліції Сумського РУП ГУНП в Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 від 05.04.2021 року, адресованому начальнику попереднього місця ув`язнення, 05.04.2021 року о 12 годині 00 хвилин за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми у справі № 592/83/21 від 05.02.2021 року був затриманий громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 . Про затримання було сповіщено його маму ОСОБА_11 особисто (а. п. 192, 193) .

Крім того, суд бере до уваги ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.05.2021 року у справі № 592/1194/21, провадження № 1-кп/592/341/21, якою клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_4 про тимчасове залишення обвинуваченого ОСОБА_3 в державній установі Сумській слідчій ізолятор у зв`язку з розглядом справи в суді було задоволено. Було ухвалено тимчасово залишити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в державній установі Сумській слідчій ізолятор у зв`язку з розглядом справи в суді. Ухвала набрала законної сили 17.05.2021 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/96769619) (а. п. 32, 35, 165, 166) .

Отже, в строк відбуття ОСОБА_3 покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України, слід зарахувати строк частково відбутого покарання, призначеного вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.02.2021 року у справі № 592/83/21, провадження № 1-кп/592/314/21, під час його перебування в державній установі Сумський слідчий ізолятор в період часу з 05.04.2021 року до 07.05.2021 року (а. п. 32. 35, 165, 166, 192, 193) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 62, 63, 68 Конституції України; ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України; ст. ст. 11, 12, 50-52, 63, 66, 67, 70, 185 КК України, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 місяць.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Зарічного районного суду м. Суми від 17.05.2021 року, більш суворим покаранням, призначеним вказаним вироком, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня його тимчасового залишення в державній установі Сумський слідчий ізолятор , тобто з 07.05.2021 року включно.

Речові докази, а саме:

- комп`ютерний диск, наданий адміністрацією магазину Єва № 903 товариства з обмеженою відповідальністю РУШ , зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- парфум Versace Pour Homme , туалетну воду, чоловічу, 30 мл (288273 Італія) , передану 26.01.2021 року на відповідальне зберігання під охоронну розписку керуючій магазину Єва № 903 товариства з обмеженою відповідальністю РУШ ОСОБА_5 , вважати повернутим потерпілому.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирати, оскільки на виконання вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.02.2021 року у справі № 592/83/21, провадження № 1-кп/592/314/21, засудженого ОСОБА_3 05.04.2021 року о 12 годині 00 хвилин було затримано на підставі п. 8 ч. 2 ст. 131 КПК України.

В строк відбуття ОСОБА_3 покарання за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати строк частково відбутого покарання, призначеного вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.02.2021 року у справі № 592/83/21, провадження № 1-кп/592/314/21, під час його перебування в державній установі Сумський слідчий ізолятор в період часу з 05.04.2021 року до 07.05.2021 року.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив вирок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1