Справа № 461/5210/21
Провадження № 1-кс/461/3543/21
УХВАЛА

15.07.2021 року, слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах МП «ВІКФІЛ» про скасування постанови слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП у Львівській області про відмову в задоволенні клопотання та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою в порядку ст.303 КПК України, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 від 25 травня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання та зобов`язати його визнати МП «ВІКФІЛ» потерпілим у кримінальному провадженні №0000970 від 02.12.2020 року за ч.1 ст.388 КК України та залучити адвоката ОСОБА_3 представником потерпілого - МП «ВІКФІЛ» у вказаному кримінальному провадженні. В обґрунтування поданої скарги вказує на те, що слідчим винесено постанову безпідставно, чим порушено права потерпілого. Вважає, що твердження у оскаржуваній постанові не відповідають матеріалам кримінального провадження та вимогам КПК України.

Представник заявника в судове засідання не з`явився,подав до суду клопотання про здійснення розгляду без його участі.

Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до переконання, що така підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим управління ГУ Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000970 від 02.12.2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України.

Постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 від 25 травня 2021 року в задоволенні клопотання про визнання МП «ВІКФІЛ» потерпілим та залучення ОСОБА_3 в якості представника потерпілого - відмовлено.

Згідно ч.4 ст.38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Згідно ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст.55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, така обґрунтована тим, що відсутні правові підстави для визнання МП «ВІКФІЛ» потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні фактичні, наявні, очевидні та достатні дані, які вказують на заподіяння МП «ВІКФІЛ» матеріальної шкоди, а представником малого підприємства «ВІКФІЛ» підтверджуючих документів з приводу заподіяної їм шкоди, органу досудового розслідування не представлено. По суті, постанова складається з цитування ст. 55 КПК України та ст. 23 ЦК України. Обґрунтування прийнятого слідчим рішення по суті,- відсутнє. А відтак, постанова є не вмотивованою, оскільки не надана оцінка доводам представника МП "ВІКФІЛ".
Слідчий суддя приходить до переконання, що постанова слідчого є передчасною, з огляду на те, що, відмовляючи адвокату ОСОБА_3 у задоволенні його клопотання про залучення потерпілого у кримінальному провадженні, достатніх мотивів такої відмови не навів. Так, наявність чи відсутність моральної чи матеріальної шкоди, розмір такої шкоди підлягають доведенню під час досудового розслідування, під час якого МП «ВІКФІЛ» може користуватися всіма правами потерпілого: заявляти клопотання, оскаржувати процесуальні рішення, приймати участь в дослідженні доказів щодо заподіяної шкоди, тощо.
З системного аналізу норм чинного кримінального-процесуального закону можна зробити висновок, що у разі відмови у визнанні особи потерпілою, обов`язком слідчого, прокурора є спростувати вищевказане з наведенням очевидних та достатніх підстав, що підтверджується конкретними доказами.
Однак, оскаржувана постанова не містить жодного посилання на конкретні матеріали кримінального провадження, а отже, не є вмотивованою. В даній постанові, не вказується, яким шляхом слідчий перевірив відсутність обставин заподіяння моральної, майнової чи іншої шкоди МП «ВІКФІЛ».

В залежності від встановленого, слідчому слід прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи і доводів заявника.
Щодо вимоги адвоката ОСОБА_3 про визнання МП «ВІКФІЛ» потерпілим та залучення його як представника потерпілого у кримінальному провадженні, слідчий суддя зазначає, що повноваження визнавати особу потерпілою у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування у слідчого судді відсутні, оскільки це входить в повноваження слідчого та прокурора.
Слідчий суддя в межах своїх повноважень, може розглянути скаргу на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування та відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, за результатами розгляду такої, винести одну із ухвал, про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування належить виключно до компетенції органу досудового розслідування, а не слідчого судді. Крім того, втручання суду в діяльність органів досудового розслідування суперечить ст.19 Конституції України.

Даний перелік є вичерпним, а відтак, оскільки суд не може виходити за межі повноважень, визначених КПК України, вимога адвоката ОСОБА_3 про визнання МП «ВІКФІЛ» потерпілим та залучення його як представника потерпілого - задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 318-380 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах МП «ВІКФІЛ» задоволити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 від 25 травня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000970 від 02.12.2020 року.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1