Провадження № 1-кс/752/2235/21
У Х В А Л А

05.03.2021 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження тримання під домашнім арештом підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001787 від 10.09.2020 р.,

в с т а н о в и в:

прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження тримання під домашнім арештом підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001787 від 10.09.2020 р.

Клопотання обґрунтовано тим, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, здійснюється досудове розслідування досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001787 від 10.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за фактом вимагання неправомірної вигоди.
В силу ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», оскільки ОСОБА_5 займає посаду заступника начальника сектору превенції відділу поліції № 2 (з обслуговування мікрорайонів №№ 7 - 11 та дачних кооперативів «Сади») Оболонського управління поліціїГоловного управління Національної поліції у м. Києві, а тому він являється працівником правоохоронного органу.
Положеннями ч. З ст. 18 КК України, зазначено, що службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади. Тобто ОСОБА_5 , як співробітнику поліції, Законом надано повноваження службової особи.
Разом з тим, ч. 4 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що додаткові обов`язки, пов`язані з проходженням поліцейським служби в поліції, можуть бути покладені на нього виключно Законом.
Досудовим розслідуванням встановлено, що заступник начальника сектору превенції відділу поліції № 2 Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , за попередньою змовою із старшим інспектором сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 організовано протиправну схему щомісячного (з 1 по 5 число кожного місяця) отримання неправомірної вигоди від особи, що займається підприємницькою діяльністю, ОСОБА_7 (ФОП ОСОБА_7 , дата державної реєстрації, дата запису в Єдиному державному реєстрі про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про фізичну особу-підприємця: 04.03.2019, номер запису: 0027529) у сумі 300 доларів США за не притягнення останнього до адміністративної відповідальності, за, нібито, виготовлення в кустарних умовах дезінфікуючих засобів, та безпідставного вилучення належного йому майна.
Встановлено, що наказом Головного управління Національної поліції у м. Києві від 03.11.2016 № 876 о/с ОСОБА_5 , який має спеціальне звання «майор поліції» призначено на посаду заступник начальника сектору превенції відділу поліції № 2 (з обслуговування мікрорайонів №№ 7 - 11 та дачних кооперативів «Сади») Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.
Крім того, ОСОБА_5 з ОСОБА_8 , реалізуючи свій заздалегідь обумовлений злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди шляхом висунення вимоги про надання їм, як службовим особам неправомірної вигоди за вчинення дій в інтересах ОСОБА_7 , а саме не притягнення останнього до адміністративної відповідальності шляхом безпідставного систематичного складання протоколів про, нібито, вчинення ним адміністративних правопорушень, та подальшого безпідставного вилучення належного йому майна.
Зазначені дії ОСОБА_5 з ОСОБА_8 планували та здійснювали шляхом використанням наданого їм службового становища.
Так, 04.11.2020 приблизно о 14 год. 35 хв. (точний час органом досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , приїхавши на автомобілі «Шкода Фабія» д.н.з НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_5 , до гаражу № НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні ОСОБА_7 та знаходиться на території гаражного кооперативу «Полісся» за адресою: м. Київ, вул. Північна, 3 (далі - гараж № НОМЕР_2 ), використовуючи надані ним повноваження передбачені п.п. 1, 3, 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 1 - 5 п. З Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 28.07.2017 № 650, в особистих інтересах, о 14 год. 44 хв. зайшли до приміщення гаражу № НОМЕР_2 та перевірили у ОСОБА_7 наявність дозвільних документів на здійснення підприємницької діяльності, зокрема для зберігання спирту та його переробки, так мали підозри, що останній займається підприємницькою діяльністю без відповідних дозвільних документів.
Після візуального огляду приміщення гаражу № НОМЕР_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи наявність повноважень зі складання протоколів про адміністративні правопорушення та як наслідок можливість блокування таким чином підприємницької діяльності ОСОБА_7 , о 14 год. 58 хв. висунули вимогу останньому щодо надання їм неправомірної вигоди у розмірі 300 доларів США щомісячно.
Цього ж дня, о 15 год. 16 хв., ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні гаражу № НОМЕР_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, як співробітників поліції, одержали від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у сумі 8500 грн (еквівалент 300 доларів США на день отримання) за не притягнення останнього до адміністративної відповідальності за, нібито, виготовлення в кустарних умовах дезінфікуючих засобів, та безпідставного вилучення належного йому майна.
Продовжуючи свої заздалегідь обумовлені між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 злочинні наміри, ОСОБА_5 , 08.12.2020 приблизно о 19 год. 40 хв. (точний час органом досудового розслідування не встановлений), будучи службовими особами Національної поліції, реалізуючи свій заздалегідь обумовлений прямий умисел, направлений на систематичне отримання ними неправомірної вигоди за притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності шляхом безпідставного систематичного складання протоколів про, нібито, вчинення ним адміністративних правопорушень та як наслідок можливого блокування його підприємницької діяльності, приїхав на своєму автомобілі «Шкода Фабіа» д.н.з НОМЕР_1 до гаражного кооперативу «Полісся», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Північна, 3. Маючи на меті бути не викритим через свою протиправну діяльність, а також з метоп конспірації, залишив свій автомобіль за межами гаражного кооперативу на вуї Північній (в районі кругу тролейбуса). Підійшовши пішки до гаражу № НОМЕР_2 , д здійснює свою підприємницьку діяльність ОСОБА_7 , діючи умисно, корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій як співробітника поліції, на виконання заздалегідь обумовлених погроз в бік ОСОБА_7 повторно одержав від останнього неправомірну вигоду у сумі 8500 гр (еквівалент 300 доларів США на день отримання) за не притягнення останнього до адміністративної відповідальності за, нібито, виготовлення в кустарні умовах дезінфікуючих засобів, та безпідставного вилучення належного йому майна.
У подальшому, 08.12.2020 о 20:11 год. ОСОБА_5 затриманий службовими особами Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, у порядку ст. 208 КПК України.
09.12.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту протягом певного періоду доби, а саме з 22.00 год. до 06.00 год. наступної доби та покладено обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч.5 ст.194 КПК України.
Постановою Першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_9 від
02.02.2021продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 09.03.2021.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 09.02.2021 р. строк тримання ОСОБА_5 під домашнім арештом був продовжений до 09.03.2021 р.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 03.03.2021 р. строк досудового розслідування продовжено до 09.04.2021 р.
Прокурор посилається на те, що до закінчення досудового розслідування необхідно провести значний обсяг слідчих дій, а саме:
-отримати висновок експерта за результатом проведення молекулярно- генетичної експертизи;
-завершити розсекречення матеріалів негласних слідчих (розшукових)
дій;
-після вивчення змісту інформації, отриманої під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій, перевірити можливу причетність інших осіб до вчинення кримінального правопорушення;
-з урахуванням змісту розсекречених матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій допитати ряд свідків;
-з урахування змісту розсекречених матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій повторно допитати ОСОБА_5 ;
-провести інші процесуальні та слідчі дії, потреба в яких може виникнути під час досудового розслідування;
-виконати вимоги статей 290, 291 КПК України;
-скласти та вручити обвинувальний акт.
Посилаючись на наявність ризиків, які продовжують існувати, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання знищення, підроблення або спотворення будь-яких доказів і речей, які мають значення для кримінального провадження, впливу на свідків, прокурор просить продовжити тримання підозрюваного під домашнім арештом.
Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити в зв`язку з необхідність отримання висновків призначених судових експертиз, розсекреченням матеріалів негласних слідчих дій, проведення допиту свідків, а також інших слідчих дій, у яких виникне необхідність, що не можливо було завершити до закінчення строку досудового розслідування. Також прокурор посилався на наявність ризиків, які продовжують існувати на момент звернення з клопотанням.
Адвокат ОСОБА_10 просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на відсутність доказів, що доводять існування ризиків, а також зазначив про те, що ОСОБА_5 був звільнений з органів поліції, що зменшує існування ризиків на час розгляду клопотання. Крім того, захисник звернув увагу суду, що органом досудового розслідування не доведено, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Підозрюваний підтримав свого захисника.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, здійснюється досудове розслідування досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001787 від 10.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за фактом вимагання неправомірної вигоди.
09.12.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту протягом певного періоду доби, а саме з 22.00 год. до 06.00 год. наступної доби та покладено обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч.5 ст.194 КПК України.
Постановою Першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_9 від
02.02.2022продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 09.03.2021.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 09.02.2021 р. строк тримання ОСОБА_5 під домашнім арештом був продовжений до 09.03.2021 р.
Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 03.03.2021 р. строк досудового розслідування продовжено до 09.04.2021 р.
Прокурор звернувся з клопотанням про продовження тримання підозрюваного під домашнім арештом протягом певного періоду доби, а саме у нічний час в період з 22.00 год. до 06.00 год. наступної доби.

Як на підставою для продовження дії раніше застосованого запобіжного заходу прокурор зазначає на наявність ризиків, які існували на момент застосування запобіжного заходу, так і продовжують існувати на момент звернення з клопотанням, а також неможливість завершення досудового розслідування в зв`язку з проведенням ряду слідчих дій, зокрема:отриманням висновків судових експертиз, необхідністю розсекречення матеріалів НСРД, допиту свідків, отриманням характеризуючи матеріалів.

Згідно з положеннями ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В силу положень ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм і застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини.
Так у своїх рішеннях у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» Європейський суд зазначив, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Під час розгляду клопотання встановлено наявність доказів, які підтверджують можливість вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, та які є достатніми для проведення подальшого досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя не надає оцінку належності і допустимості даних доказів для підтвердження винності особи у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки зазначені обставини підлягають встановленню в ході судового розгляду кримінального провадження, а лише оцінює в даному випадку їх достатність для підтвердження того, що підозрюваний може бути причетний до вчинення злочину.

При вирішенні клопотання щодо продовження тримання особи під домашнім арештом крім наявності обгрунтованої підозри, слідчий суддя приймає до уваги обставини, що характеризують особу підозрюваного, який має місце реєстрації і проживання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має місці соціальні зв`язки, на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина.
Також слідчий суддя приймає до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.
Відомостей про наявність будь-яких порушень покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків слідчому судді не надано.
Звертаючись до суду прокурор просить продовжити тримання під домашнім арештом ОСОБА_5 протягом певного періоду доби, а саме в нічний час, з метою запобігання ризикам можливого впливу на свідків, спотворення доказів у кримінальному провадженні.
Однак, такий запобіжний захід не зможе запобігти виникненню ризиків щодо можливого впливу на свідків, знищення доказів, вчинення інших аналогічних кримінальних правопорушень, оскільки не є дієвим в даному випадку.
Крім того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 був звільнений з органів поліції 02.02.2021 р., що зменшує існування ризику можливого впливу на свідків та знищення доказів з використанням свого службового становища, на що посилався орган досудового розслідування при обранні запобіжного заходу.
Також слідчий суддя враховує обсяг слідчих дій, які необхідно завершити у даному кримінальному провадження та неможливість впливу підозрюваного на результати їх проведення, що також зменшує ступінь ризиків.
Органом досудового розслідування не надано жодного доказу та не наведено будь-яких підстав, які б підтверджували неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Враховуючи ризики, передбачені ст.177 КПК України, обставини, визначені ст.178 КПК України, вважаю, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання надасть можливість запобігти наявним ризикам, а саме можливого ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування, забезпечить дієвість кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а крім того не призведе до порушення особистих прав підозрюваного.
З врахуванням викладених обставин в їх сукупності, приходжу до висновку про відсутність підстав для продовження відносно ОСОБА_5 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, і вважаю за можливе застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з визначенням обов`язків, передбачених п.п. 1,3 ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 181, 183, 184, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

у задоволенні клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження тримання під домашнім арештом підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001787 від 10.09.2020 р. відмовити.

Змінити застосований відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч.5 ст.194 КПК України, зобов`язавши:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не спілкуватись зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання покладених обов`язків до нього можуть бути застосовані більш жорсткі запобіжні заходи і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначити строк дії ухвали до 05.04.2021 р.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена в частині відмови у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під домашнім арештом безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя