02.03.2021 Єдиний унікальний номер 205/2409/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2021 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальні акти у кримінальному провадженні № 0002599 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-19.09.2018 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців. На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки;
- 25.06.2019 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднати не відбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2018 року та остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 (один) місяць;
-11.07.2019 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.06.2019 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та 1 місяць;
-28.08.2019 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання заданим вироком,більш суворим за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2019 року,остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та 1 місяць;
- 06.03.2020 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185 КК України, ч.3 ст.185 КК України до покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ч.1ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком суду, більш суворим за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.08.2019 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки та 1 (один) місяць;
- 23.09.2020 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст.190 КК України, з застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі;
- 04.11.2020 року Солонянським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до п`яти років шести місяців позбавлення волі;
- 25.01.2021 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст.185, ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
за участю учасників кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи особою раніше судимою за корисливі злочини, маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний тяжкий злочин проти власності. Так, 02.10.2018 року близько 11 години 40 хвилин ОСОБА_3 , маючи заздалегідь виниклий умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, вчиненого повторно, прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де перебуваючи в під`їзді вказаного будинку, підійшов до дверей квартири АДРЕСА_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 , та переконавшись в тому, що у ній нікого не має, обрав її для себе як об`єкт свого злочинного посягання. Продовжуючи свою злочинну діяльність в той же час та місці, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, використовуючи заздалегідь заготовлений набір відмичок, відчинив, за допомогою останніх, вхідні двері квартири АДРЕСА_4 , після чого проник у приміщення зазначеної квартири. Перебуваючи в приміщенні вказаної квартири, а саме, у вітальні, ОСОБА_3 побачив речі, які належать потерпілому ОСОБА_5 , а саме, LED телевізор марки «Sumsung», моделі «UE55F8000AT», 2 золоті сережки 585 проби, вагою 4 грами, золоту каблучку 585 проби вагою 1,5 грам, золоту каблучку 585 проби вагою 2 грами, які він обрав для себе як предмет свого злочинного посягання. Після чого, ОСОБА_3 незаконно заволодів зазначеним майном, а саме: LED телевізором марки «Sumsung», моделі «UE55F8000AT», вартість якого складає 18 479 гривень, 2 золотими сережками 585 проби вагою 4 грами, вартість яких складає 3 960 гривень, золотою каблучкою 585 проби вагою 1,5 грам, вартість якої складає 989,00 гривень, золотою каблучкою 585 проби вагою 2 грами, вартість якої складає 970 гривень. Після чого, вчинивши всі дії, які вважав необхідними та достатніми для доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_3 утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду в сумі 24 398 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро покаявся та погодився надати показання щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, одночасно погодившись на застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України щодо не дослідження обставин, викладених у обвинувальному акті щодо його обвинувачення.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він, при викладених в обвинувальному акті обставинах, у вказаному місці та у вказаний час дійсно за допомогою відмичок відчинив вхідні двері квартири АДРЕСА_4 , після чого проник у приміщення зазначеної квартири. Далі пояснив, що він, перебуваючи у вітальні вказаної квартири, таємно, викрав телевізор марки «Sumsung», та з полці на шафі викрав 2 золоті сережки, дві золоті каблучки, та розпорядився вказаним майном на власний розсуд.
Судом роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_3 наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме, позбавлення його можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння ним цих обставин та добровільність його позиції.
З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим всіх обставин кримінальних правопорушень, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думки прокурора та відсутності заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтвердилась під час судового провадження, та його умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднані з проникненням у житло, вчинені повторно, правильно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає його повне визнання своєї вини та щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, данні про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за корисливі злочини проти власності, офіційно не працевлаштований, неодружений, дітей на утриманні не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, встановлені судом обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, а також відсутність обставин, що обтяжують його покарання.
На підставі вищевикладеного, суд вважає що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі у межах установленою санкцією статті обвинувачення, яке буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.
Крім того, суд також вважає необхідним призначити покарання з урахуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки ОСОБА_3 вчинив даний злочин до винесення попереднього вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2021 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст.185. ч. 3 ст. 185 КК України, з застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі, а тому йому необхідно остаточно призначити покарання із застосуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Під час досудового розслідування у кримінальному провадження було проведено судову товарознавчу експертизу № 1383-20 від 25.03.2020 року, витрати на яку складають 326,88 грн., судову трасологічну експертизу № 19/104-7/5/188 від 20.03.2020 року, витрати на яку складають 942,06 грн., судову трасологічну експертизу за спеціалізацією дактилоскопічні дослідження № 19/104-7/3/367 від 23.03.2020 року, витрати на яку складають 1256,08 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Суд приходить до висновку, що зазначені судові витрати, у відповідності з вимогами ст. ст. 122, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки один місяць.
Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за цим вироком суду у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі, більш суворим покаранням, призначеним вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2021 року у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у вигляді п`яти років шести місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_3 , у зазначеному кримінальному проваджені не обирався.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 02 березня 2021 року.
Зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання, покарання частково відбуте за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 січня 2021 року, а саме, з 30 травня 2019 року по 01 березня 2021 року.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 326,88 грн. (триста двадцять шість гривень 88 копійок), витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 1383-20 від 25.03.2020 року; 942,06 грн. (дев`ятсот сорок дві гривні 06 копійок), витрати на проведення судової трасологічної експертизи № 19/104-7/5/188 від 20.03.2020 року; 1256,08 грн. (одна тисяча двісті п`ятдесят шість гривень 08 копійок), витрати на проведення судової трасологічної експертизи за спеціалізацією дактилоскопічні дослідження № 19/104-7/3/367 від 23.03.2020 року.
Речові докази, якими було визнано:
-телевізор «Sumsung», моделі «UE55F8000AT», який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 вважати повернутим потерпілому за належністю;
-копію договору № АА 018376 від 07.10.2018 року, який зберігається при матеріалах кримінального провадження продовжити зберігати при матеріалах кримінального провадження;
-слід тканини, який відкопійовано на 1 л/с, який зберігається при матеріалах кримінального провадження продовжити зберігати при матеріалах кримінального провадження;
-вилучені сліди пальців рук та дактокарту ОСОБА_3 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження продовжити зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з дня його проголошення в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1