У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000060

за апеляційною скаргою прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 січня 2021 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-обвинуваченого за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 109 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5

захисник ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 січня 2021 року відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості від 17.12.2020, укладеної між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000060, відомості про яке внесено 07.12.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.109 КК України.

Постановлено обвинувальний акт, складений у зв`язку із укладенням угоди про визнання винуватості під час досудового розслідування обставин кримінального провадження №0000060, повернути прокурору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу скасувати в частині повернення прокурору обвинувального акта та призначити новий розгляд обвинувального акта у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не оспорюючи висновок суду в частині відмови в затверджені угоди про визнання винуватості, який не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, вважає ухвалу суду першої інстанції в частині повернення обвинувального акта такою, що прийнята з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вважає, що судом першої інстанції не дотримано вимоги ч. 7 ст. 474 КПК України, оскільки в разі відмови в затвердженні угоди, за умови завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів, судове провадження продовжується в загальному порядку. На зазначене було наголошено прокурором під час судових дебатів.

Зазначив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні повністю завершено.

На переконання апелянта, обвинувальний акт складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України.

Також вважає, що суд першої інстанції приймаючи у нарадчій кімнаті два рішення одночасно, безпідставно не вирішив питання щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, а також в порушення ст. 370 КПК України не мотивував в цьому рішенні підстави, які перешкоджають здійснити судовий розгляд в загальному порядку.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що угода про визнання винуватості від 17.12.2020 укладена між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 затвердженню не підлягає, а обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000060, відомості про яке внесені 07.12.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, необхідно повернути прокурору.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги, заперечення обвинуваченого та захисника проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Разом з тим, суд вважає висновки суду першої інстанції такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Згідно вимог ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про відмову в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або визнання винуватості може ініціюватись в будь - який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Положеннями ч. 1 ст. 474 КПК України визначено, що в разі досягнення угоди під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною угодою невідкладно надсилається до суду. Прокурор має право відкласти направлення до суду обвинувального акта з підписаною угодою до отримання висновку експерта або фіксації доказів, які можуть бути втрачені зі спливом часу, або які неможливо буде провести пізніше без істотної шкоди для їх результату у разі відмови суду в затвердженні угоди.

Отже, законом передбачено право прокурора не направляти невідкладно обвинувальний акт з угодою до суду, якщо не зібрані та не зафіксовані всі докази і це вплине на результат розгляду провадження у разі відмови суду в затвердженні угоди.

Відповідно до ч. 7 статті 474 КПК України передбачено обов`язок суду щодо перевірки угоди на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону і зазначені підстави, у разі встановлення яких суд відмовляє в затвердженні угоди, а саме якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Крім того, зазначеною нормою передбачено, що у разі відмови в затверджені угоди, досудове розслідування або судове провадження продовжується в загальному порядку.

Відповідно до вимог п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення кримінального провадження на підставі угоди» за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: а) затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом III КПК; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що по кримінальному провадженню №0000060 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст.27, ч. 2 ст. 109 КК України, досудове розслідування завершено, надано доступ до матеріалів кримінального провадження, складено і вручено обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України, однією із форм закінчення досудового розслідування є звернення до суду з обвинувальним актом.

Отже, при направленні обвинувального акта до суду, досудове розслідування по кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 закінчено.

Всупереч вимогам ст. 474 КПК України та незважаючи на те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, суд першої інстанції, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, дійшов висновку про наявність підстав для відмови в її затвердженні. При цьому, не звернув увагу на думку прокурора щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Повернувши матеріали кримінального провадження із угодою про визнання винуватості, судом першої інстанції не встановлено будь-якої невідповідності обвинувального акта вимогам закону.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції не врахував тих обставин, що досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню вже закінчено, здійснено відкриття матеріалів, складено обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування та вручено його копії. Отже, повернення обвинувального акта, в даному випадку, позбавлене будь- якого сенсу, оскільки не буде досягнуто мети (продовження досудового розслідування), яке по факту є закінченим.

Відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно ч. 1 ст. 412 цього Кодексу, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Тому ухвала суду підлягає скасуванню в частині повернення обвинувального акта прокурору, з призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та Державної прикордонної служби Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 січня 2021 року, в частині повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000060, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.27, ч. 2 ст. 109 КК України, скасувати, та призначити новий розгляд кримінального провадження № 0000060 у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3