Провадження № 1-кс/947/9862/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.07.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в рамках кримінального провадження №0000124 від 26.03.2021 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Роздільна, Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованогота проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
1.Фактичні обставини даного кримінального провадження.
Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000124 від 26.03.2021, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що 26.03.2021, приблизно о 16.00, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_7 , на автомобілі «TOYOTA RAV4», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , під управлінням ОСОБА_6 , проїжджали біля автомийки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , де останній вирішив зупинитись, з метою спілкування про обставини невстановленого змісту зі ОСОБА_5 , який в цей момент, знаходився на прилеглій до автомийки присадибній ділянці.
Так, зупинившись біля автомийки, ОСОБА_6 перебуваючи в салоні зазначеного автомобіля, жестами, махнувши рукою та голосом звернувся до ОСОБА_5 , таким чином намагаючись підізвати його підійти до себе, на що ОСОБА_5 ніяк не відреагував та залишився стояти на присадибній ділянці.
Тоді ОСОБА_6 , нічого не пояснюючи ОСОБА_7 , запропонував останньому, разом із ним підбігти до ОСОБА_5 , який сам не хотів підходити.
Так, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_7 , вийшли із автомобіля, та будучи не озброєними, легким бігом направлялись в бік ОСОБА_5 , який в цей момент знаходився біля господарської будівлі прилеглої до автомийки присадибній ділянці, наблизившись таким чином до останнього на відстань приблизно 12-15 метрів.
В цей момент, ОСОБА_5 побачивши, що ОСОБА_6 та малознайомий йому ОСОБА_7 наближаються до нього, маючи раніше виниклу особисту неприязнь до ОСОБА_6 , взяв завчасно приготовлену ним, належну йому на праві приватної власності двоствольну гладкоствольну мисливську рушницю марки ІЖ-12, 16-го калібру, серії НОМЕР_2 , на яку він має дозвіл № НОМЕР_3 , виданий 04.09.2018, дійсний до 04.09.2021, споряджену мисливськими набоями, яку нічого не пояснюючи, направив в бік ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Побачивши ОСОБА_5 зі зброєю в руках, направлену в бік ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , останні зупинились та підняли руки догори, демонструючи таким чином їх беззахисність та небажання подальшого наближення до ОСОБА_5 , а також ОСОБА_6 крикнув в бік ОСОБА_5 , щоб той не стріляв.
Однак, ОСОБА_5 , маючи особисту неприязнь, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та передбачаючи наслідки до яких вони можуть призвести, з прямим умислом вирішив вчинити умисне вбивство ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Так, з метою реалізації свого злочинного наміру на вчинення умисного вбивства двох осіб, використовуючи наявну у нього мисливську рушницю марки ІЖ-12, 16-го калібру, серії НОМЕР_2 , яка була споряджена мисливськими набоями, умисно здійснив один цілеспрямований постріл у ОСОБА_6 , заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення черевної порожнини, від яких останній впав на землю, лицем донизу.
В цей момент, ОСОБА_7 , намагаючись допомогти лежачому на землі пораненому ОСОБА_6 , схилився над потерпілим, та розуміючи, що останній отримав важкі вогнепальні тілесні ушкодження, вирішив його відвезти до лікарні та почав підводитись, щоб дійти до автомобіля. В цей момент, коли ОСОБА_7 підводився ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на умисне вбивство ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , використовуючи ту саму наявну у нього мисливську рушницю марки ІЖ-12, 16-го калібру, серії НОМЕР_2 , здійснив другий цілеспрямований постріл в бік ОСОБА_7 та лежачого на землі ОСОБА_6 , заподіявши останньому вогнепальні поранення спини та спричинивши ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого вогнепального поранення правого колінного суглобу.
Отримавши вогнепальне тілесне ушкодження, ОСОБА_7 , з метою врятування власного життя, одразу покинув місце події, вибігши на проїжджу частину вулиці Гагаріна, зупинивши попутний транспорт, направився до лікарні, де його госпіталізували.
Так, довести свій злочинний умисел на протиправне позбавлення життя ОСОБА_7 , ОСОБА_5 не зумів по причинам, які не залежали від його волі, у зв`язку із відстрілом двох набоїв до наявної у нього мисливської рушниці, та вчасно використаної ОСОБА_7 можливості покинути місце події, в момент перезаряджанням ОСОБА_5 зброї, а також у зв`язку із своєчасним наданням медичної допомоги ОСОБА_7 .
Не зумівши довести свій злочинний умисел на умисне вбивство ОСОБА_7 на місці події, ОСОБА_5 , перезарядив наявну у нього мисливську рушницю марки ІЖ-12, 16-го калібру, серії НОМЕР_2 , двома іншими мисливськими набоями, підійшов до лежачого на землі ОСОБА_6 , та здійснив йому в спину, ще два постріли, в результаті яких потерпілий помер.
Надалі, ОСОБА_5 , бажаючи довести свій умисел на умисне вбивство двох осіб до кінця, з наявною у нього мисливською рушницею марки ІЖ-12, 16-го калібру, серії НОМЕР_2 вибіг на вулицю Гагаріна, вслід за ОСОБА_7 , намагаючись наздогнати останнього. Однак в цей час, ОСОБА_7 скориставшись допомогою сторонніх осіб, залишив місце події, після чого його відвезли до лікувального закладу, де надано невідкладну медичну допомогу.
Після скоєння умисного вбивства ОСОБА_6 та закінченого замаху на умисне вбивство ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , повернувся на місце події, де дочекавшись поліції, добровільно видав зброю та набої до неї.
2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримала у повному обсязі.
Захисник в судовому засіданні не заперечила проти продовження запобіжного заходу.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.
3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні вказаного клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців (ч. 6 ст. 181 КПК України). У разі необхідності строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України (ч. 7 ст. 194 КПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу та дії обов`язків згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто, при вирішенні питання про продовження строку застосування запобіжного заходу та дії обов`язків, необхідно керуватися положеннями щодо продовження строку домашнього арешту.

Таким чином, строк застосування запобіжного заходу та дії обов`язків може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України (ч. 3 ст. 197 КПК України). Клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу та дії обов`язків, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України (загальних відомостей щодо підозри, доведених ризиків, та обґрунтування покладення обов`язків), повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують накладення обов`язків на підозрюваного; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу (а, у випадку із внесенням застави - до закінчення дії обов`язків) (ч. 3 ст. 199 КПК України). Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку застосування запобіжного заходу та дії обов`язків, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше їх накладення (ч. 5 ст. 199 КПК України).

4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч.2 ст. 15, п. 1, ч. 2, ст.. 115 КК України.
23.03.2021 року ОСОБА_5 затримано в порядку 208 КПК України, та 27.03.2021 року останнього повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
08.04.2021 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1, ч. 2 ст. 115 КК України, за кваліфікуючими ознаками:
- вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині;
- закінчений замах на вчинення умисного вбивства двох або більше осіб.
30.04.2021, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, підозрюваному ОСОБА_5 змінено запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою, у межах строку досудового розслідування, тобто до 27.05.2021.
20.05.2021, слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси, продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , до 18.07.2021, в межах строків досудового розслідування, з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
27.05.2021, колегією суддів Одеського апеляційного суду, винесено ухвалу, якою ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 20.05.2021, якою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 18.07.2021 скасовано. Постановлено нову ухвалу, якою відмовлено в задоволені клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, тобто до 25.07.2021, включно.
Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
Враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1, ч. 2 ст. 115 КК України.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.
4.2. Вирішення питання про продовження існування ризиків, встановлених ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу.
Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1, ч. 2 ст. 115 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду існує.
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
Розглядаючи ризик переховування підозрюваного в контексті практики Європейського суду з прав людини, слід звернути увагу на наступне: підозрюваний на утриманні не має, а також підозрюваний не працевлаштований, тобто немає постійного джерела прибутку.
Все вищевказане в сукупності свідчить про продовження існування такого ризику.
Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює наступну процедуру отримання показань від свідків (потерпілих), у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).
Таким чином, такий ризик як вплив на свідків (потерпілих) існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого та дослідження їх судом.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що підозрюваному при ознайомлені з матеріалами кримінального провадження стануть відомі анкетні дані потерпілого, та свідків, які в подальшому, будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя приходить до переконання про продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику можливого незаконного впливу на свідків та потерпілого, схиляючи його до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.
4.3. Виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу.
Згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 21.07.2021 року, строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000124 від 26.03.202 року продовжено до 26.09.2021 року, оскільки за вказаними матеріалами досудового розслідування необхідно виконати ряд процесуальних дій.
На підставі викладеного, слідчий суддя вважає встановленим наявність обставин, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
4.4. Неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, по відношенню до домашнього арешту більш м`якими запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави, особистого зобов`язання та особистої поруки, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, який продовжують існувати, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.
З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі, які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15, п. 1, ч. 2 ст. 115 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом продовження відносно такої особи запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.
На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що ризики не зникли та продовжують існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд процесуальних дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 199, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в рамках кримінального провадження №0000124 від 26.03.2021 року задовольнити.
Продовжити строком до 21.09.2021 року, дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , а також покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- заборонити підозрюваному ОСОБА_5 цілодобово залишати житло, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
- заборонити спілкуватися зі свідками та потерпілим по вказаному кримінальному провадженню;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Копію ухвали про продовження строку застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту направити для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1