ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №293/727/21
1-кп/293/255/2021

23 квітня 2021 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів Житомирської області кримінальне провадження №0000226 від 23.02.2021 по обвинуваченню ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Черняхів Житомирської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, не працюючого, освіта середня-спеціальна, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

22.02.2021 близько 14 год. 35 хв., ОСОБА_4 , перебував у приміщенні торгового залу магазину «Наш край» ТОВ «Топрітейл», що розташований за адресою: Житомирська область, Черняхівський район, смт. Черняхів, вул. Володимирська, 14.

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, майна із вищевказаного магазину, а саме - продуктів харчування.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими для сторонніх осіб, таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з стелажу із алкогольними та слабоалкогольними напоями, що розташований в торговому залі магазину таємно викрав майно, а саме:

- напій Шейк Sexx на пляжі 7%, штрих-код 834, ємністю 0,33 л, вартістю 15 гривень 30 копійок без ПДВ,

- напій Шейк Шпріз 7%, штрих-код 504, ємністю 0,33 л, вартістю 15 гривень 30 копійок без ПДВ,

- напій Шейк Айс Бебі 7%, штрих-код 903, ємністю 0,33 л, вартістю 15 гривень 30 копійок без ПДВ,

- одну упаковку фісташок смажених солених торгівельної марки «ВIG ВОВ», штрих-код 637, вагою 170 грам, вартістю 112 гривень 20 копійок без ПДВ,

- один батончик «Mars» з нугою та карамеллю, штрих-код 233668, вагою 70 грам, вартістю 15 гривень 90 копійок без ПДВ,

- один батончик «Snickers», штрих-код 233044, вагою 50 грам, вартістю 9 гривень 35 копійок без ПДВ.

В подальшому, утримуючи вказане майно при собі з метою доведення злочинного умислу до кінця, ОСОБА_4 , намагався перетнути лінію каси, однак його злочинні дії були виявлені касиром, на вимогу якого здійснити розрахунок за товар, останній не відреагував. Усвідомлюючи, що його злочинні дії помічені, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом не розрахувавшись за викрадений товар, вибіг з приміщення магазину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 завдав ТОВ «Топрітейл» матеріальної шкоди на загальну суму 183 грн. 35 коп.

II. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

У ході судового розгляду справи ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, зазначив, що згоден із пред`явленим йому обвинуваченням, фактичними обставинами вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, та погодився з їх юридичною кваліфікацією за ч. 1 ст. 186 КК України, давати показання відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона працює директором магазину Наш край. 22.02.2021 приблизно о 14 годині 30 хвилин в магазин зайшла компанія чоловіків, які вели себе некоректно, один чоловік з компанії ОСОБА_4 поклав собі три пляшки слабоалкогольних напоїв «Шейк», фісташки, два батончики «Mars» та «Snickers» до кишені і в куртку, однак, коли його дії були помічені касирами, він не розплатився за товар, а вибіг з магазину. В подальшому викрадені товари були передані співробітнику магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 на відповідальне зберігання.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України суд визнав за недоцільне досліджувати докази щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження, які показали, що правильно розуміють зміст цих обставин, згодні з кваліфікацією кримінального правопорушення, така їх позиція є добровільною, вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

IІІ. Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

При кваліфікації дій обвинуваченого суд ураховує, що згідно пунктів 3-4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», які віднайшли своє відображення у позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 11 вересня 2019 року в справі № 725/2266/18, слідує, що грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення. Розрізняючи крадіжку і грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій. Дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж.

Розглядаючи кримінальне провадження об`єктивно та неупереджено, в межах висунутого обвинувачення, аналізуючи безпосередньо досліджені у ході розгляду справи докази у сукупності, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, і його умисні дії кваліфікує за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

ІV. Мотиви призначення відповідного покарання.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст.67 КК України не встановлено.

У свою чергу, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; зарекомендував себе посередньо, має постійне місце проживання, проживає з матір`ю та молодшим братом, неофіційно працює різноробочим, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті виражає допустимі соціальні зв`язки; відношення обвинуваченого до вчиненого, готовність понести покарання; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, особливості й обставини вчинення кримінального правопорушення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій.

Судом також враховується висновок досудової доповіді Черняхівського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області, з якого вбачається, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк.

Суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 статті 186 КК України у виді громадських робіт, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Адже, Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та 43771/12» зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Дане ж покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

V. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Арешт на майно ОСОБА_4 не накладався.

Цивільний позов до обвинуваченого не пред`явлено.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався. Суд не знаходить підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 186 КК України у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази: DVD-R диск зберігати в матеріалах кримінального провадження; три пляшки напою ТМ «Shake», два шоколадних батончики ТМ «Mars» та «Snickers», пачку фісташок ТМ «Вig ВОВ», які передані на відповідальне зберігання відповідальній особі ТОВ "Топрітейл" залишити власнику ТОВ "Топрітейл".

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1