Справа № 303/1940/17
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.07.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки судових засідання ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали контрольного провадження 11-кп/4806/278/21 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26. 05. 2021.

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора й застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23. 07. 2021 без визначення розміру застави, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, непрацюючого, судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , непрацюючого, судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Із матеріалів контрольного провадження вбачається, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000189 від 14. 11. 2016 про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, на підставі ухвали Львівського апеляційного суду від 29. 03. 2021 знаходиться у провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_10 разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , на початку листопада 2016 року спланували розбійний напад на будинок АДРЕСА_3 . Готуючись до вчинення злочину, група вела тривале, з початку листопада 2016 року, спостереження за вказаним будинком, розвідали шляхи проникнення на подвір`я та шляхи відступу, стежили за членами родини ОСОБА_12 , що дало їм можливість обрати день для нападу, коли чоловік та донька ОСОБА_13 приблизно о 07 год. 30 хв. на власному автомобілі виїхали на роботу, а у будинку протягом робочого дня залишалася лише ОСОБА_13 .
Слідуючи заздалегідь розробленому плану ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , діючи умисно, з корисливих спонукань, 14. 11. 2016 приблизно о 06 год. 30 хв., на автомобілі «Мерседес» Е класу, сірого кольору, державні номерні знаки Угорської республіки «MUG 406» під керуванням ОСОБА_5 приїхали в с. Ключарки, залишивши автомобіль на АДРЕСА_4 . Після чого, вказані особи, пошкодивши огорожу з
-2-

металевої сітки тильної сторони дворогосподарства АДРЕСА_3 , проникли на подвір`я та сховалися на даху господарського підсобного приміщення, розташованого біля вказаного будинку. Переконавшись, що ОСОБА_14 та ОСОБА_15 поїхали і вдома залишилася одна ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , через незачинені вхідні двері зайшов до будинку та побачивши на кухні ОСОБА_13 , діючи умисно, розпочав насильницькі дії у її відношенні, а саме з великою силою наніс чотири удари затиснутою в кулак правою рукою по обличчю останньої, внаслідок яких остання впала спиною на підлогу, а ОСОБА_9 нахилившись над нею, завдав ще один удар затиснутою в кулак рукою в область щелепи. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень та носової кровотечі, ОСОБА_13 стала тяжко дихати, хрипіти і ОСОБА_9 взявши з кухонної стінки рушник, накрив ним її обличчя.
Після чого, ОСОБА_9 впустив ОСОБА_5 і ОСОБА_11 та пішов перевіряти по кімнатах будинку чи більше нікого не має, а в цей час ОСОБА_5 і ОСОБА_11 слідуючи злочинному плану, почали нишпорити по кімнатах будинку та в приміщенні літньої кухні. Перевіривши будинок ОСОБА_9 , повернувшись до кухні, де лежала ОСОБА_13 побачив, що остання намагалася дзвонити по телефону, а тому наніс їй ще декілька ударів.
Внаслідок насильницьких дій, ОСОБА_9 спричинив ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді: відкритих переломів кісток носа, забійних ран на рівні перенісся та в підочній області зліва, на червоній каймі верхньої губи, на слизовій нижньої губи, синців на нижній повіці правого ока, гематоми на повіках лівого ока з переходом на підочну ділянку та щоку, на обох губах і саден на фоні гематом на рівні бороди та підборіддя справа, на правій щоці, синців на крилах носа, на зовнішній поверхні середньої третини правого плеча, тильній поверхні лівої кисті і садин на його фоні, на задній поверхні правого ліктьового суглобу і саднин на його фоні, крововиливів у м`які тканини голови в чоло-надбровній області по центру, чоло-тім`яній ділянці зліва, потиличній ділянці по центру, субарахноїдальних крововиливів на випуклій поверхні обох тім`яних долей головного мозку та на рівні мосто-мозкових кутів.
Після чого ОСОБА_9 , діючи умисно, з метою спричинення смерті ОСОБА_13 здавив їй шию руками, внаслідок чого завдав ОСОБА_13 тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент спричинення та які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень у виді переломів обох ріжків під`язикової кістки обох верхніх ріжків та центральної частини щитовидного хряща з крововиливами у навколишні тканини, а також загальноасфіктичного симптокоплексу, гострої емфіземи легенів, дрібноплямистих крововиливів під епікард і легеневу плевру, переповнення кров`ю правих відділів серця, венозного повнокрівя внутрішніх органів при вибірковому малокрівї селезінки, рідкого стану крові, що призвело до механічної асфіксії від здавлення органокомплексу шиї руками, в результаті чого ОСОБА_13 померла, а ОСОБА_5 і ОСОБА_11 продовжуючи свої злочинні дії, слідуючи злочинному плану, нишпорили по кімнатах будинку та в приміщенні літньої кухні, в результаті чого знайшли і викрали золоті ювелірні вироби, а саме: золотий хрестик, дві пари сережок, дві золоті каблучки на загальну суму 12 260,85 грн., які 14. 11. 2016 збули за допомогою ОСОБА_16 у ювелірну майстерню, розташовану в АДРЕСА_5 , чим завдали матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_13 на вищевказану суму.
Задовольняючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , суд першої інстанції вказав про наявність ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, на які покликається прокурор в обґрунтування клопотання про обрання запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, тяжкість покарання, яке загрожує їм у разі визнання їх винуватими, відсутність утриманців та постійного місця роботи, а також те, що обвинувачені є раніше судимими за корисливі злочини, а тому вважав, що

-3-

обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, які в судовому провадженні ще не давали показань та вчиняти інші кримінальні правопорушення.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 ставить питання про скасування ухвали суду від 26. 05. 2021 та прийняття нової ухвали, якою застосувати до нього запобіжний захід, що не пов`язаний із позбавленням волі домашній арешт в певну пору доби. В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений вказує на те, що висновки суду першої інстанції викладені в ухвалі не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а саме, судом при ухваленні рішення не в повній мірі враховано, що ризики, які були заявлені прокурором станом на день розгляду клопотання відсутні, оскільки всі учасники судового розгляду вже допитані, тому будь-який вплив на потерпілу чи свідків є недоречним. Також зазначає, що судом не враховано дані про його особу, зокрема: характеристика з місця проживання, а також відсутність у нього намірів порушувати покладені на нього судом обов`язки при умові застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В доповненні до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_5 додатково зазначає про те, що судом апеляційної інстанції серед підстав для скасування попереднього вироку Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 24. 11. 2017, зазначено про відсутність обґрунтованої підозри та відсутність доказів, що обґрунтовують обвинувачення поза розумним сумнівом. Також вказує, що до нього раніше застосувався запобіжний захід у виді особистого зобов`язання в рамках іншого кримінального провадження, санкція статті якого співвідноситься з ч. 4 ст. 187 КК України. Окрім того, зазначає про те, що він в порядку ст. 89 КК України не судимий, що вказує про відсутність намірів вчиняти інше кримінальне правопорушення. Також він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, а також має потребу у медичному догляді та лікуванні.
Апеляційна скарга розглядається у відсутності прокурора, неявка якого, з огляду на положення ч. 4 ст. 422-1 КПК України не перешкоджає її розгляду. З матеріалів контрольного провадження вбачається, що прокурор належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги. При цьому береться до уваги і те, що будь-яких заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги чи даних про поважність причин неявки від прокурора не надходило, а також те, що прокурор не заявляв клопотання про розгляд апеляційної скарги за його участю.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , на підтримання доводів апеляційної скарги з урахуванням внесених до неї доповнень, дослідивши матеріали контрольного провадження, обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні,

-4-

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Приписами ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Прокурором доведено, що заявлені ним в клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України є обґрунтованими, натомість обвинуваченим чи його захисником не доведено, що вказані ризики відпали, зменшилися і є неактуальними.

Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом першої інстанції встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Висновок суду першої інстанції про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і такий висновок підтверджується перевіреними доказами, яким дана належна оцінка.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленні волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна, таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що є всі підстави вважати, що останній може ухилятися від суду, перешкоджати

-5-

кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про необхідність обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належної процесуальної поведінки.

При цьому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до належного висновку про задоволення клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із чим погоджується й колегія суддів, зважаючи на те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а також дієвості кримінального провадження.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів зазначає, що тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 та покарання, яке передбачено за його вчинення, а також дані про особу обвинуваченого, дають обґрунтовані підстави вважати про наявність вищезгаданих ризиків, запобіганню яких, на переконання апеляційного суду, буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Колегія суддів вважає, що матеріали контрольного провадження не містять переконливих відомостей, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою. Не були вони надані й стороною захисту і під час судового та апеляційного розгляду.

З урахуванням вищенаведеного, як такі, що не спростовують висновку суду про необхідність застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і в свою чергу не можуть визнаватися підставами для скасування законного та обґрунтованого судового рішення, постановленого на стадії судового розгляду кримінального провадження, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що суд першої інстанції не з`ясував та не навів переконливі аргументи на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити його належної процесуальної поведінки.

На будь-які інші факти у підтвердження доводів про можливість застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, в апеляційній скарзі не вказується, і на такі обвинувачений не посилався в ході розгляду апеляційної скарги.
Тому, апеляційний суд визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 й у свою чергу, відхиляє і доводи апеляційної скарги про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вважаючи, що інші більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігання встановленим ризикам.
При цьому, всупереч доводів доповненої апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що в матеріалах контрольного провадження відсутні відомості про те, що стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 унеможливлює тримання його під вартою.

З ухвали суду також вбачається, що прокурор під час розгляду клопотання посилався на вищенаведені обставини, і що судом таким дана належна оцінка.

В ухвалі суду також вірно зазначено, що у вказаному кримінальному провадженні на даний час розпочато новий судовий розгляд, внаслідок скасування вироку Мукачівського міськрайонного суду від 24.11.2017 та призначено підготовче судове засідання на 04.06.2021.

-6-

На підставі наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що обвинувачений ОСОБА_5 не має на меті переховуватися від суду, ризик його впливу на свідків та потерпілу відсутній, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином не має зміст і вчиняти будь-які інші злочини не збирається, а тому відсутні будь-які ризики, з передбачених ст.177 КПК, колегія суддів відхиляє як такі, що спростовуються вищенаведеними обставинами й не впливають на висновок суду першої інстанції про необхідність застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги у цій частині, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо обвинувачені й не мають на меті ухилятися від суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити будь-які інші злочини, однак, обставини, за яких вчинені кримінальні правопорушення, їх тяжкість та інші наведені вище обставини, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Із вищенаведених підстав, як такі, що не впливають на висновки суду першої інстанції, колегія суддів відхиляє і апеляційну скаргу в частині доводів про особу обвинуваченого ОСОБА_5 ..
Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість підозри підлягають перевірці під час судового розгляду шляхом дослідження доказів і тому наразі не переконують в тому, що ризики переховування, ухилення ОСОБА_5 від органу досудового розслідування і суду, незаконного впливу на потерпілу, свідків, можливості перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення ним інших кримінальних правопорушень взагалі відсутні та, що інший запобіжний захід, був би здатний їм запобігти.
Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність у діях ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, то приймати їх до уваги й оцінювати апеляційний суд у цьому судовому засіданні не вправі, оскільки в межах його компетенції знаходяться тільки питання, які стосуються доцільності продовження тримання підозрюваного під вартою, а не питання доведеності чи недоведеності його вини.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала суду про задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 є обґрунтованою, законною, постановлена з дотриманням вимог ст. ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими судом, а тому апеляційна скарга обвинуваченого з урахуванням внесених до неї доповнень задоволенню не підлягає.
На інші доводи, які б слугували підставою для скасування ухвали суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , останній в апеляційній скарзі чи доповненнях до неї не посилається.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

-7-

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 з урахуванням внесених до неї доповнень залишити без задоволення, а ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26. 05. 2021, якою відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23. 07. 2021 без визначення розміру застави, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: