Справа № 517/370/21
Провадження № 1-кп/517/33/2021
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 року Фрунзівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Захарівка Одеської області обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 31.05.2021 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000095 від 10 березня 2021 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Затишшя Роздільнянського району Одеської області, з загальною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

сторони захисту:

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката: ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

09 березня 2021 року біля 20 годин 00 хвилин ОСОБА_3 , знаходився в місцевому барі, що знаходиться за адресою: вул. Суворова, смт. Затишшя Роздільнянського району Одеської області, де спільно із ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спільно вживали спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв в приміщенні бару між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виникла раптова сварка. Під час сварки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 о 00 годині 23 хвилини разом вийшли з приміщення бару, де ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , умисно наніс останньому не менш як один удар кулаком правої руки в область обличчя та декілька ударів правою ногою в область тулубу, від чого ОСОБА_5 впав на землю. Після чого, ОСОБА_5 встав та попрямував у напрямку залізничного вокзалу. ОСОБА_3 бажаючи довести свій намір до кінця, також пішов у напрямку до залізничного вокзалу, куди попередньо попрямував ОСОБА_5 . Прямуючи за ОСОБА_5 , ОСОБА_3 знайшов лопату, яку зломив для відокремлення дерев`яної палиці від металевої частини. Наздогнавши ОСОБА_5 біля будівлі залізничного вокзалу, ОСОБА_3 наніс дерев`яною палицею ззаду один удар в область голови, від чого ОСОБА_5 впав на землю, після чого ОСОБА_3 наніс ще один удар дерев`яною палицею в область лівої нижньої кінцівки та біля 8-10 ударів в область тулубу та нижніх кінцівок ОСОБА_5 .

Вказаними діями ОСОБА_9 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді відкритого перелому надколінника зі зміщенням відломків, які не є небезпечними для життя, по своєму характеру, призвели до розладу здоров`я більше, як 21 день, та легкі тілесні ушкодження у вигляді забійних ран голови, які не є небезпечними для життя, а мають незначні швидкоплинні наслідки не більше, як 6 днів.

Обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились у умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, а саме: умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Потерпілий у кримінальному провадженні ОСОБА_5 надав прокурору письмову заяву про згоду на укладення угоди про визнання винуватості в порядку п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, про добровільність написання якої підтвердив в судовому засіданні.

31 травня 2021 року за письмовою згодою потерпілого ОСОБА_5 між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України укладено по кримінальному провадженню № 0000095 від 10 березня 2021 року угоду про визнання винуватості, відповідно до положень якої обвинувачений ОСОБА_3 розкаявся, визнав провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_6 , останні дійшли згоди, зокрема, щодо формування обвинувачення та його правової кваліфікації за ч. 1 ст. 122 КК України; істотних для даного кримінального провадження обставин; узгоджене покарання та згода сторін на його призначення за ч. 1 ст. 122 КК України у виді трьох років позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено характер пред`явленого обвинувачення, вид та розмір узгодженого покарання, наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, в тому числі про обмеження права оскарження вироку суду в апеляційному або касаційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності його учасників, не дослідження доказів у судовому засіданні або оспорювання встановлених досудовим розслідуванням обставин, обмеження права обвинуваченого на відмову давати показання, подавати та досліджувати докази, внаслідок чого останній заявив про розуміння роз`ясненого, добровільність укладення цієї угоди, повідомивши, що він у повному обсязі визнає свою провину, підтверджує всі фактичні обставини та щиро розкаюється у скоєному.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, шкода відшкодована. Підтвердив, що ним була надана письмова згода на укладення угоди про визнання винуватості, в якій він просив угоду затвердити.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про винуватість на стадії досудового розслідування, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Також обвинувачений в судовому засіданні підтвердив обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті, які повністю знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.
Під час судового розгляду адвокат ОСОБА_6 повністю підтримав позицію обвинуваченого та наполягав на затвердженні вказаної угоди, оскільки жодних порушень закону під час її підписання не було, вказана угода укладена добровільно без будь-якого примусу, міра покарання відповідає тяжкості скоєного та особі обвинуваченого, наслідки її укладання та затвердження були роз`ясненні всім учасникам провадження.
Прокурор Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 також не заперечував проти укладення угоди про визнання винуватості, також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, підтвердив в суді, що обвинувачений беззаперечно визнав обвинувачення в обсязі обвинувачення та погодився на призначення вказаного покарання, добровільно відшкодував потерпілому завданий злочином збиток.
Суд також переконаний в тому, що угода сторонами підписана добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.
Розглядаючи питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Згідно п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Відповідно до ст. 12 КК України, інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відноситься до кримінального проступку, а тому, виходячи з вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, суд вважає, що в даному кримінальному провадженні може бути затверджена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

В судовому засіданні з?ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально - процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

Узгоджена сторонами угоди міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.

Суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - щире каяття.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності його захисника та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 31 травня 2021 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР № 0000095 від 10 березня 2021 року між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно ст.76 ч.1 п.п.1, 2, ч.3 п.2 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди та затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Фрунзівський районний суд Одеської області протягом 30 діб з моменту проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і його захиснику та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя: