ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2251/21 Справа № 211/1435/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
(в режимі відеоконференції)
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8
(в режимі відеоконференції)
захисника обвинувачених ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження у кримінальному провадженні № 0002460 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 на ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1,2 ст. 361, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 190 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 червня 2021 року, зокрема продовжено строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на шістдесят днів, а саме до 21 серпня 2021 року включно, з можливістю внесення застави.
Продовжено на два місяці, а саме до 23 серпня 2021 року, строк дії процесуальних обов`язків покладених на ОСОБА_8 , передбачених пунктами 1-3 частини 5 статті 194 КПК України, а саме: 1) прибувати до суду за кожною вимогою; 2) не відлучатися з м. Кривий Ріг без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Продовжено на два місяці, а саме до 23 серпня 2021 року, строк дії процесуальних обов`язків покладених на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачених пунктами 1-3 частини 5 статті 194 КПК України, а саме: 1) прибувати до суду за кожною вимогою; 2) не відлучатися з м. Кривий Ріг без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції послався на те, що обвинувачені обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, характер та фактичні обставини інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, що зазначені в обвинувальному акті, свідчать про підвищену суспільну небезпеку, те, що судовий розгляд у провадженні не проведено, й відповідно наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися слідчими суддями при обранні та продовженні запобіжних заходів стосовно обвинувачених, не припинили існувати та на теперішній час залишаються дійсними.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
До початку апеляційного розгляду захисник ОСОБА_9 відмовився від апеляційної скарги в частині скасування ухвали суду першої інстанції щодо продовження відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначення розміру застави. Також надійшла заява від обвинуваченого ОСОБА_10 , який не заперечував проти відмови від апеляційної скарги захисником ОСОБА_9 .

В зміненій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині продовження процесуальних обов`язків ОСОБА_8 та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора, застосувавши до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, покласти на ОСОБА_8 обов`язки визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із м. Кривого Рогу без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками, спеціалістами, експертами та потерпілими; та скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині продовження процесуальних обов`язків ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора, застосувавши до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, покласти на ОСОБА_7 обов`язки визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із м. Кривого Рогу без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками, спеціалістами, експертами та потерпілими.
Повернути ОСОБА_11 грошову суму 630 600 (шістсот тридцять тисяч шістсот) гривень 00 копійок, яка була перерахована на розрахунковий рахунок ТУ ДСА України в Харківській області 15.06.2020 р. в якості застави згідно квитанції № 25219 від 15.06.2020 року за наступними реквізитами: код отримувача 26281249, банк отримувача Державна казначейська служба, м. Київ, призначення платежу - застава зг КПК по справі №0002460 від 28.09.2019 за ОСОБА_8 (Київський р-н суд м. Харкова).
Повернути ОСОБА_12 грошову суму 630 600 (шістсот тридцять тисяч шістсот) гривень 00 копійок, яка була перерахована на розрахунковий рахунок ТУ ДСА України в Харківській області 15.06.2020 р. в якості застави згідно квитанції № 23417 від 15.06.2020 року за наступними реквізитами код отримувача 26281249, банк отримувача Державна казначейська служба, м. Київ, призначення платежу - застава зг КПК по справі №0002460 від 28.09.2019 за ОСОБА_7 (Київський рай суд м. Харкова).
В обґрунтування зміненої апеляційної скарги захисник обвинуваченого зазначає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою.
Захисник вказує, що на даний час відсутні ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу.
Так, захисник зазначає, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не переховувалися та не переховуються від суду та органів досудового слідства, оскільки постійно мешкають за однією адресою, з`являються та з`являлися на всі виклики суду та прокурора.
Крім того, досудове розслідування по справі завершено, сторона обвинувачення вважає, що зібрано достатньо доказів (речей та документів), що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Таким чином, відсутній ризик щодо можливого знищення, приховування або спотворення доказів.
Також захисник зазначає, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 працевлаштовані та отримують стабільний дохід, що свідчить про відсутність ризику можливого вчинення іншого кримінального правопорушення.
Разом з тим, захисник вказує на те, що в період часу з моменту надходження обвинувального акту до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а саме 04.03.2021 року і до 09.08.2021 року судовий розгляд так і не було розпочато, відбулось лише п`ять судових засідань, з яких на трьох розглядалось лише питання про продовження запобіжних заходів.

Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачені та їх захисник підтримали апеляційну скаргу і з підстав, зазначених у ній просили її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
За змістом ч. 4 ст. 194 КПК України суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Однак, судом першої інстанції вказаних вимог закону було дотримано не в повному обсязі.
В провадженні Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за №0002460 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , за ч.ч. 1,2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1,2 ст. 361, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 190 КК України.
Апеляційним судом встановлено, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12 червня 2020 року застосовано відносно ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням суми застави у розмірі 630 600, 00 гривень та у разі внесення застави покладенням на обвинуваченого обов`язків.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12 червня 2020 року застосовано відносно ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із визначенням суми застави у розмірі 630 600, 00 гривень та у разі внесення застави покладенням на обвинуваченого обов`язків.
15 червня 2020 року ОСОБА_8 була внесена застава у розмірі 630 600, 00 гривень, що підтверджується копією квитанції.
15 червня 2020 року ОСОБА_7 була внесена застава у розмірі 630 600, 00 гривень, що підтверджується копією квитанції.
В подальшому обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продовжувався строк виконання обов`язків у зв`язку із внесенням застави, покладених ухвалами Київського районного суду м. Харкова від 12.06.2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням суми застави.
Обґрунтовуючи своє рішення суд першої інстанції в ухвалі зазначив, що розгляд кримінального провадження на даний час не закінчено, а ризики, визначені ст. 177 КПК України не припинили існувати та на теперішній час залишаються дійсними.
З матеріалів провадження вбачається, що прокурор у клопотанні про продовження дії процесуальних обов`язків обвинувачених, у зв`язку з обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та внесенням ними застави, не вказав і в судовому засіданні не довів жодних обставин, які обґрунтовують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.
В свою чергу, суд першої інстанції при розгляді даного клопотання на вказані недоліки уваги не звернув і в своїй ухвалі також не навів переконливих мотивів, з яких застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не зможуть забезпечити їх належної процесуальної поведінки та запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 12 червня 2020 року до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням суми застави, та покладенням на обвинувачених обов`язків, строк дії яких в подальшому продовжувався і який закінчився 30 червня 2021 року.
За вказаний період часу обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не порушували покладені на них обов`язки, в тому числі не вчиняли дій, які б перешкоджали досудовому розслідуванню та судовому розгляду.
Колегія суддів вважає, що подане прокурором до суду клопотання про продовження строків дії покладених на обвинувачених обов`язків, у зв`язку з обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та внесенням застави не відповідає вимогам чинного законодавства, містить формальний виклад обставин, мотивоване лише тяжкістю злочинів та наявністю ризиків, які були враховані при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим.
Так, при обранні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було зазначено про тяжкість інкримінованого обвинувачення та ризики можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, проте з плином часу це обґрунтування не змінилося також при вирішенні питання про продовження строків дії покладених на обвинувачених обов`язків, у зв`язку з обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та внесенням застави відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Так, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, зазначено, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бакчиєв проти Молдови).
Вважаючи за доцільне продовжити строк дії покладених на обвинувачених обов`язків, у зв`язку з обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та внесенням застави обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суд першої інстанції погодився з доводами викладеними в клопотанні прокурора, посилаючись на раніше встановлені під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, суд не навів обставин, які б підтверджували їх актуальність на момент продовження строків дії покладених на обвинувачених обов`язків, у зв`язку з обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та внесенням ними застави.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що судом безпідставно продовжено строк дії покладених на обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обов`язків, у зв`язку з обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та внесенням ними застави.
У даному кримінальному провадженні, зваживши всі обставини у їх сукупності, в тому числі і відомості щодо особистості обвинувачених, які мають міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, раніше не судимі, колегія суддів прийшла до висновку, що запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, можливо шляхом застосування до останніх альтернативного запобіжного заходу, а саме у вигляді особистого зобов`язання, що передбачено ст. 179 КПК України, з покладенням на них обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України.
Крім того, колегією суддів встановлено, що поведінка обвинувачених в період дії відносно них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із внесенням ними застави, свідчить про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 належно виконували свої процесуальні обов`язки.
Враховуючи вказані обставини, і те, що в ухвалах суду про продовження строків дії покладених на обвинувачених обов`язків, у зв`язку з обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та внесенням ними застави містяться посилання, фактично, на ті самі обставини, які слугували підставами для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 2020 році, тобто без належного доведення підстав продовження строків дії покладених на обвинувачених обов`язків та без урахування зменшення ризиків з плином часу, колегія суддів приходить до висновку про можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який.
Враховуючи вищезазначене, дані про особи обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також те, що судовий розгляд по даному провадженню проводиться вже більше року, рішення по справі не знаходить свого розв`язання, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді особистого зобов`язання.
Таким чином, змінена апеляційна скарга захисника обвинувачених підлягає задоволенню, а ухвала суду про продовження строку дії процесуальних обов`язків у зв`язку із внесенням застави, покладених ухвалами Київського районного суду м. Харкова від 12.06.2020 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави - скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційного суду про часткове задоволення клопотання прокурора та застосування у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Змінену апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 1,2 ст. 361, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 190 КК України скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_7 , ОСОБА_8 задовольнити частково.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням суми застави, обраний ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12 червня 2020 року, застосувавши до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком до 23 серпня 2021 року включно.
Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених судом.
Повернути ОСОБА_12 заставу в розмірі 630 600 (шістсот тридцять тисяч шістсот) гривень 00 копійок, яка була перерахована 15.06.2020 року за ОСОБА_7 на розрахунковий рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (код отримувача : 26281249, банк отримувача: Державна казначейська служба, м. Київ, призначення платежу: застава зг КПК по справі №0002460 від 28.09.2019 за ОСОБА_7 (Київський рай суд м. Харкова), згідно з квитанцією № 23417 від 15.06.2020 року.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням суми застави, обраний ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12 червня 2020 року, застосувавши до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком до 23 серпня 2021 року включно.
Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених судом.
Повернути ОСОБА_11 заставу в розмірі 630 600 (шістсот тридцять тисяч шістсот) гривень 00 копійок, яка була перерахована 15.06.2020 року за ОСОБА_8 на розрахунковий рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (код отримувача: 26281249, банк отримувача: Державна казначейська служба, м. Київ, призначення платежу - застава зг КПК по справі №0002460 від 28.09.2019 за ОСОБА_8 (Київський р-н суд м. Харкова), згідно з квитанцією № 25219 від 15.06.2020 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судд і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4