УХВАЛА
Іменем України

05.03.2021 Справа №607/3147/21 Провадження № 1-кс/607/1148/2021

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000017 від 24.01.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України,

УСТАНОВИВ:

22.02.2021 ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000017 від 24.01.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 11.09.2020 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000017 від 24.01.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України, накладений арешт на мобільний телефон марки «Iphone», ІМЕІ НОМЕР_1 із карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» за номером НОМЕР_2 . ОСОБА_3 , вважаючи себе власником даного майна, звернулась до слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 з клопотанням про повернення їй даного мобільного телефону та картки оператора мобільного зв`язку. Постановою від 05.11.2020 у задоволенні цього клопотання слідчим було відмовлено. Так само ОСОБА_3 відмовлено у скасуванні арешту цього майна ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 04.02.2021. ОСОБА_3 зазначає, що матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що мобільний телефон марки «Iphone», ІМЕІ НОМЕР_1 із карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» за номером НОМЕР_2 є доказом кримінального правопорушення чи підлягає конфіскації для забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації майна. Відтак ОСОБА_3 просить скасувати арешт на дане майно, накладений ухвалою слідчого судді від 11.09.2020 та зобов`язати уповноважену особу повернути їй мобільний телефон із карткою оператора мобільного зв`язку.

Під час звернення до слідчого судді із даним клопотанням ОСОБА_3 просила розглядати клопотання без її участі. Разом з тим слідчий суддя вживав заходи для належного повідомлення ОСОБА_3 про дати, час та місце судових засідань, з метою з`явлення останньої на судовий розгляд та доведення обставин, зазначених у клопотанні про скасування арешту. Однак у судові засідання, призначені на 24.02.2021 та 05.03.2021, ОСОБА_3 не з`явилася без повідомлення про причини неприбуття. При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Прокурор ОСОБА_5 , належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без повідомлення про причини неприбуття.

Вказане згідно з ч. 2 ст. 174 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання, а відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов висновку, що у клопотанні слід відмовити з таких підстав.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Стаття 2 КПК України регламентує, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, та застосування належної правової процедури.

Згідно зі ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 2 ст. 174 КПК України).

Тобто при розгляді даного клопотання першочергово слід встановити, чи наділена особа правом на звернення з таким клопотанням.

При вирішенні цього питання слідчий суддя враховує позицію Верховного Суду щодо доведення належності майна особі за відсутності будь-яких документів, які підтверджують право власності на нього, висловлену у постанові від 26.03.2019 (справа № 355/55/18). Колегією суддів зазначено, що належність майна особі може бути визначена за допомогою конкретних фактів і доказів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження майном.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 22 КПК України слідчий суддя під час кримінального провадження не може одночасно виконувати функції державного обвинувачення, захисту і судового розгляду. Так, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання, в даному випадку на ОСОБА_3 . Відтак слідчий суддя розглядає клопотання на підставі тих доказів, які слідчому судді і представлені. При цьому жоден учасник не позбавлений можливості надати ці докази, а також доводити у судовому засіданні наявність обставин, на які він посилається для підтвердження своїх вимог чи заперечень.

Викладені обставини свідчать про те, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. При цьому саме заявник повинен довести, що він є власником чи законним володільцем майна, на яке накладено арешт, та що такий арешт є необґрунтованим та/або в застосуванні такого відпала потреба.

Так, як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 11.09.2020, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000017 від 24.01.2020 проведений обшук у квартирі АДРЕСА_1 , в якій проживає ОСОБА_6 . Під час даного обшуку виявлено та вилучено, зокрема мобільний телефон марки «Iphone», ІМЕІ НОМЕР_1 із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» за номером НОМЕР_2 . В ухвалі слідчого судді зазначено, що вилучене майно належить ОСОБА_6 .

Посилаючись на належність вказаного вище майна саме їй, ОСОБА_3 зазначає, що під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , мобільний телефон з сім-карткою були вилучені особисто у неї. Однак жодних доказів на підтвердження цих обставин ОСОБА_3 до клопотання не додала. Так само не обґрунтувала правову підставу свого перебування у вказаній вище квартирі під час проведення обшуку, зважаючи на те, що місцем свого проживання зазначила АДРЕСА_3 . Також з наданого ОСОБА_3 гарантійного талону на мобільний телефон марки «Iphone», ІМЕІ НОМЕР_1 не вбачається, що такий талон був виписаний саме на ім`я ОСОБА_3 і що саме остання була власником цього майна.

Крім цього, будучи обізнаною щодо змісту матеріалів кримінального провадження № 0000017 від 24.01.2020, зокрема про наявність в цих матеріалах протоколу за результатами негласної слідчої (розшукової) дії від 22.07.2020, а також відсутність в них доказів, що мобільний телефон та сім-картка мають доказове значення у цьому кримінальному провадженні, ОСОБА_3 не надає жодних доказів того, що арешт на дане майно накладений необґрунтовано чи що у накладенні цього арешту відпала потреба.

За таких підстав слідчий суддя доходить висновку, що ОСОБА_3 не доведено належними та допустимими доказами, а також особисто у судовому засіданні, що остання є власником чи законним володільцем мобільного телефону марки «Iphone», ІМЕІ НОМЕР_1 із сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» за номером НОМЕР_2 , а відтак, що уповноважена на звернення до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту цього майна, а також, що арешт на дане майно накладений необґрунтовано чи що у накладенні цього арешту відпала потреба.

За таких підстав слідчий суддя доходить висновку, що клопотання про скасування арешту майна є передчасним, необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

При цьому слідчий суддя роз`яснює ОСОБА_3 її право повторно звернутись із клопотанням про скасування арешту майна після того, як відпадуть обставини, що стали підставою для відмови у задоволенні цього клопотання.

Керуючись ст. 22, 170, 174, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні ОСОБА_3 про скасування арешту майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000017 від 24.01.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1