Справа № 183/809/21
№ 1-кп/183/936/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2021 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0001406 відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голубінка Бахчисарайського району АР Крим, громадянина України, не працюючого, неодруженого, з повною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-18.02.2020 року Новомосковським міськрайонний судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.187 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік; Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2021 року звільнений від призначеного покарання (Ухвала набрала законної сили 28 травня 2021 року);
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

04 листопада 2020 року, близько 08 години 00 хвилин ОСОБА_4 разом з раніше знайомим ОСОБА_5 знаходилися поблизу магазину «Олена», розташованого за адресою: вул. Козацька, 2, с. Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, де розпивали за столиком спиртні напої разом із раніше знайомим місцевим мешканцем с. Піщанка ОСОБА_6 та здійснювали перегляд відеороликів на мобільному телефоні останнього. Того ж дня, 04 листопада 2020 року, приблизно о 09 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 зайшов до приміщення магазину «Олена», розташованого за вищевказаною адресою, залишивши свій мобільний телефон на столику. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), після чого він запропонував ОСОБА_5 вчинити таємне викрадення чужого майна, на що ОСОБА_5 погодився, тим самим вступивши у злочинну змову з ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, 04 листопада 2020 року приблизно о 09 годині 02 хвилин, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , перебували поблизу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, передбачаючи і бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, взяв зі столу мобільний телефон марки «Huawei TIT-U02», вартістю 1 422 гривні 00 копійок, з sim- картою оператора мобільного зв`язку Lifecell, вартістю 100,00 гривень, з sim- картою оператора мобільного зв`язку Vodafone, вартістю 100 гривень з силіконовим чохлом, вартістю 132 гривні 00 копійок. Після чого ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно, покинули місце вчинення злочину.
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в подальшому розпорядились майном потерпілого ОСОБА_6 на власний розсуд, спричинивши останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1 754 гривні 00 копійок.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Також додав, що у листопаді місяці 2020 року близько о 08.00 годині він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 сиділи та вживали спиртні напої. В подальшому ОСОБА_6 зібрався та пішов до магазину, а він разом з ОСОБА_5 взяли його мобільний телефон та поїхали до м. Новомосковська Дніпропетровської області з метою закласти його до ломбарду. Мобільний телефон заклали на ім`я ОСОБА_5 , тому самостійно він не зміг його викупити. На сьогоднішній день шкода потерпілому повністю відшкодована.У скоєному він щиро кається.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою визнав повністю та показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні.Також додав, що 04.11.2020 року близько о 09.00 годині він разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вживали спиртні напої. Мобільний телефон ОСОБА_6 лежав на столі. ОСОБА_6 відійшов, а він разом з ОСОБА_4 взяли його мобільний телефон та поїхали до м. Новомосковська Дніпропетровської області, з метою закласти його до ломбарду. Мобільний телефон заклали на його ім`я. На сьогоднішній день шкода потерпілому повністю відшкодована.У скоєному він щиро кається.
В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 скоєно злочин, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.
Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, доведена у повному обсязі, і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 185 КК України.
Кваліфікуючу ознаку «повторність» суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення, оскільки станом на момент ухвалення зазначеного вироку Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області, тобто станом на 04.06.2021 року наявне рішення від 20 травня 2021 року, яким ОСОБА_4 звільнено від покарання, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2020 року (Ухвала набрала законної сили 28 травня 2021 року), а відтак на момент ухвалення вироку ОСОБА_4 вважається особою, що, відповідно до вимог ст. 89 КК України, не має судимості.
Також, суд приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, доведена у повному обсязі, і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 185 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченим суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про осіб обвинувачених, сукупність усіх обставин у справі.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності, а також добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Крім того, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває за місцем реєстрації, характеризується посередньо, завдані збитки потерпілому відшкодовані, шляхом повернення майна, а також суд приймає до уваги думку потерпілого, який не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання, заявив в судовому засіданні, що обвинувачених вибачив, претензій до них не має.

Тому, з урахуванням обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, за наявності декілька пом`якшуючих покарання обставин, а також відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання без ізоляції її від суспільства, а саме у виді позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавлення волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 ,суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності, а також добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Крім того, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває за місцем мешкання та за місцем проходження курсу реабілітації, характеризується позитивно, завдані збитки потерпілому відшкодовані, шляхом повернення майна, а також суд приймає до уваги думку потерпілого, який не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання заявив в судовому засіданні, що обвинувачених вибачив, претензій до них не має.

Тому, з урахуванням обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, за наявності декілька пом`якшуючих покарання обставин, а також відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання без ізоляції її від суспільства, а саме у виді позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.
Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавлення волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 653,76 грн. (висновок експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи № 5292/20 від 14.12.2020 року).

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, осіб обвинувачених, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на 1(один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:
-коробку з мобільного телефону марки «Huawei TIT-U02» залишити за належністю потерпілому ОСОБА_6 .
-диск з відеозаписом від 04.11.2020 року з камери відео спостереження, розташованої у приміщенні ПТ «Ломбард «Онікс» Анохіна, Яценко за адресою: вул. Сучкова, 15 в м. Новомосковську Дніпропетровської області; договір про надання фінансового кредиту закладу від 04.11.2020 DNZ-96.749442/0 залишити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 653 гривні 76 копійок, а саме з кожного по 326 гривень 88 копійок, відповідно.
Копію вироку вручити обвинуваченим та прокурору негайно, після його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1