Справа № 473/1799/21
Номер провадження 1-кс/473/499/2021
УХВАЛА
Іменем України

"21" травня 2021 р. місто Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , дізнавача СД Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 , представника третьої особи, щодо майна якого вирішується клопотання про арешт ОСОБА_4 ,
розглянувши клопотання дізнавача СД Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0000217,

В С Т А Н О В И В :

20 травня 2021 року до Вознесенського міськрайонного суду надійшло клопотання дізнавача СД Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт автомобіля «Merсedes Benz», номерний знак НОМЕР_1 .
Клопотання обґрунтоване тим, що 19 травня 2021 року до Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшов рапорт слідчого, про ще, що 19 травня 2021 року у вечірній час в ході огляду місця події біля кафетерію «Вінтаж» за згодою користувача автомобіля ОСОБА_6 під час проведення технічного огляду автомобіля «Merсedes Benz», номерний знак НОМЕР_1 виявлено факт пошкодження (зріз) дублюючих табличок з ідентифікаційними знаками автомобіля.
20 травня 2021 року відомості за вказаним фактом внесені до ЄРДР та зареєстровано кримінальне провадження за №0000217 з правовою кваліфікацією ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.
Постановою дізнавача СД Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 від 20 травня 2021 року автомобіль «Merсedes Benz», номерний знак НОМЕР_1 був визнаний речовим доказом по справі та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.
В клопотанні дізнавач просить про арешт автомобіля «Merсedes Benz», номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований на праві власності за ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ», проте перебував в користуванні ОСОБА_6 , із залишенням вказаного майна на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області.
Клопотання обґрунтоване необхідністю забезпечення збереження речового доказу у незмінному стані та проведення з ним експертиз, а також інших слідчих дій.
В судовому засіданні дізнавач СД Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 клопотання про арешт майна підтримав.
Представник третьої особи, щодо майна якого вирішується клопотання про арешт ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, вказуючи на відсутність доказів скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України (факту пошкодження (зрізу) дублюючих табличок з ідентифікаційними знаками автомобіля, щодо якого вирішується питання про арешт), підстав для арешту майна, а також наявності грубих процесуальних порушень під час огляду та вилучення автомобіля.
Представник власника майна ТОВ «АВЕНТУС ЛІЗИНГ», третьої особи, щодо майна якого вирішується клопотання про арешт ОСОБА_6 , прокурор Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися.
З врахуванням положень ч. 1 ст. 172 КПК України слідчий суддя вважав можливим провести розгляд клопотання без участі осіб, які не з`явилися в судове засідання.
Дослідивши матеріали, додані до клопотання, частково оглянувши матеріали кримінального провадження № 0000217 , слідчий суддя прийшов до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовим доказом. Так, ч. 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч. 10 ст. 170 КПК України).
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб тощо.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч.ч. 1-3 ст. 173 КПК України).
Разом з тим, згідно ч.ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.
Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.
Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна.
З пояснень дізнавача та матеріалів кримінального провадження №0000217 вбачається, що ОСОБА_6 не має статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні, а тому є третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт. При цьому, в межах вказаного кримінального провадження жодній особі не повідомлено про підозру.
Проте клопотання про арешт вилученого майна подано не прокурором, а дізнавачем СД Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 , що суперечить вимогам ч. 2 ст. 64-2 КПК України.
Таким чином, з клопотанням до слідчого судді звернулася неповноважна особа.
Крім цього, зміст клопотання в частині виявлення під час огляду місця події факту пошкодження (зрізу) дублюючих табличок з ідентифікаційними знаками автомобіля «Merсedes Benz», номерний знак НОМЕР_1 суперечить самому протоколу огляду від 19 травня 2021 року, згідно якого на вказаному автомобілі зафіксовано (цитата) «відсутність бирок з ідентифікаційними номерами на двох пасках безпеки на передніх сидіннях автомобіля». Інші докази саме пошкодження (зрізу) табличок матеріали клопотання та кримінального провадження не містять.
В той же час, дізнавачем не надано жодних доказів, що наявність зазначених бирок передбачена заводом-виробником автомобіля та не враховано, що їх відсутність без наявності факту знищення, підробки або заміни ідентифікаційного номера, заміни без дозволу відповідних органів номерної панелі з ідентифікаційним номером транспортного засобу не становлять собою об`єктивну сторону злочину, передбаченого ст. 290 КПК України.
Таким чином, автомобіль «Merсedes Benz», номерний знак НОМЕР_1 (незважаючи на постанову дізнавача від 20 травня 2020 року) не відповідає вимогам ч. 1 ст. 98 КПК України щодо речового доказу у кримінальному провадженні.
Тому, з врахуванням встановлених обставин, підстави для арешту вказаного майна відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 64-2, 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання дізнавача СД Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0000217 відмовити.

Автомобіль «Merсedes Benz», 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС ЛІЗИНГ», перебуває в користуванні ОСОБА_6 , проте знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, розташованого за адресою: Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Київська, 24 - негайно повернути володільцю ОСОБА_6 .

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам провадження. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копії ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Виконання ухвали доручити дізнавачу СД Вознесенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївської апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1